GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעל כהן-פארן: אם המדינה לא תהיה מבוססת על תלות בצינור גז אחד, על תחנה אחת או חמש שעובדות, שטיל יכול לפגוע בהן, שטיל יכול לפגוע גם באסדת הגז וכמובן שבעת מלחמה, כל האניות, אחת, שתים, כמה שיהיו, יעופו מכאן, אין שום סיכוי שהן יעמדו בחופי ישראל במצב מלחמה, אז דווקא המבוזר והרבה מאד בתים עם אנרגיה מתחדשת ורשת של אגירה, הם הרבה יותר בטחון אנרגטי.
יעל כהן-פארן: זה הרבה יותר חזק, כי זו עמידות עצומה לעומת המאוד מאד שברירית ו"אנחנו רוצים לראות את ערימות הפחם עומדות בחדרה" אז אני שואלת באמת, איפה הרעיונות והתפיסות האלה?
יעל כהן-פארן: אני שמחה שהגעתם כמובן, גם שמחה לשמוע שנעשות עבודות בנושא הזה, גם בתחום של הגז, גם בתחום של רשתות החלוקה והסתכלות על משק החשמל אבל איפה אנחנו מכניסים את זה באמת לכך שיבינו?
יעל כהן-פארן: אתם אלה שכותבים את התכניות למי שמעליכם, שהם יבינו שזה מענה לביטחון אנרגטי.
יעל כהן-פארן: אני רוצה לעמוד פה על ההחלטה המאוד כבדת משקל, שהולכת להתקבל ממש בשבועות הקרובים בנושא תחנות 1-4, שאם היא תתקבל לכיוון של עשרים שנה נוספות, בסך הכול מדובר ב-1,500 מגה ואט, זה לא כל משק הפחם על הפרק אבל, החלטה כזאת אומרת שיש פה base load של 1,500 מגה ואט.
יעל כהן-פארן: גם אם הוא עובד ב-50%, או 750 מגה ואט שכל הזמן צריך לעבוד, זה must run, זה חייב לעבוד יום ולילה, 24/7 חוץ מכמה ימים של תחזוקה וכו', זה משהו שבגדול הוא מאד סותר את המגמות החדשות של הסתכלות על הפחתת פליטות, מגמות של להכניס יותר מתחדשות.
יעל כהן-פארן: פה באמת אני מבקשת ואני הולכת להיפגש עם אסף אילת, יושב ראש הרשות החדש, לשקלל את הכול כשמתקבלות דווקא ההחלטות האלו עכשיו, לפני שהן מתקבלות, כי זו הכרעה מאד משמעותית.
יעל כהן-פארן: אם עכשיו בונים את ההחלטות על איך ייראה משק החשמל בעוד עשרים, שלושים שנה, עכשיו אתם בונים את זה, אז לא יכול להיות שתקבלו החלטה שסותרת או שתמנע החלטות טובות יותר בתכניות עתידיות, כי כבר הוחלט ש"עכשיו עוד עשרים שנה זהו, 1-4 ונגמר ענין" אז אי אפשר לקבל החלטות אחרות בתכניות הטובות ארוכות הטווח, אלו שהן עם הרבה יותר חשיבה מעמיקה.
יעל כהן-פארן: אני רוצה לבקש גם מרשות החשמל, כמו שאמרתי קודם, לקבל מכם את לוחות הזמנים לגבי העבודה שמתבצעת ומתי אפשר יהיה לפתוח עליה דיון ציבורי.
יעל כהן-פארן: רשות הגז, איך פותרים את החסמים ליצור מבוזר בגז ואני מעמידה כאן אותי, את הועדה, לרשותכם, כגב לפעילות בנושא הזה.
יעל כהן-פארן: אנחנו רוצים לקדם את הדברים האלה, אני מניחה שגם אצלכם רוצים לקדם את הדברים האלה.
יעל כהן-פארן: אני רוצה שנעבוד על זה ביחד כדי שהדברים יתקדמו.
יעל כהן-פארן: גם הגנת הסביבה, שאמנם הגיעה כאן נציגה אחת שאולי לא מצויה בכל הפרטים אבל הנושא של הפחתת פליטות היום הוא עבודה מאד משמעותית במשרד להגנת הסביבה ואני לא בטוחה שהם מקסמו את החשיבה על אנרגיה מבוזרת, על יצור מבוזר, גם בגז וגם במתחדשות והשילוב ביניהן, לעומת משק חשמל קונבנציונאלי בואו נקרא לזה ואני אשמח לקבל גם מהם ואני אוציא גם אליהם פניה מהוועדה, עם השאלה כיצד הדברים האלה נכנסים או לא נכנסים ומתי הם ייכנסו, בתחשיבים עתידיים של תכניות ישראל להפחתת פליטות.
יעל כהן-פארן: זהו, אני מאד מודה לכם ואנחנו ניפגש.
יעל כהן-פארן: עוד לפני תום המושב תהיה ועדה נוספת.
יעל כהן-פארן: כשנדע בדיוק מתי ובאיזה נושא נזמין את כולכם.
יעל כהן-פארן: תודה רבה, הישיבה נעולה.
יפעת שאשא ביטון: כם אני פותחת את הדיון בנושא מיגור תופעת שכחת ילדים ברכב.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נמצאים כאן היום כסיכום של שבוע רווי דיונים, אם זה בדרגים המקצועיים מול משרדי הממשלה ואם זה יחד עם נציגות הגננות והמעונות בניסיון ללבן את הדברים ולראות איך אנחנו מוצאים דרך שתהיה טובה ונכונה לכולם, כי בסופו של דבר כולם רוצים להיות חלק מהמאמץ הזה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מתכנסים כהמשך ישיר לדיון החירום שקיימנו ביום שני שעבר ואנחנו מתכוונים להציג כאן תכנית עבודה.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת אנחנו כבר אחרי הדיונים ואנחנו אחרי ההתלבטות ואולי יישארו לנו ככה פינות שעוד נרצה לקשור בדיון כדי שהדברים שיהיו מדויקים ובאמת כולם ייצאו מפה בהרגשה שהדברים ברורים לכולם.
יפעת שאשא ביטון: חשוב לי שכולנו נצא כשהדברים הם ברורים לכולם כי רק כך אנחנו נוכל לשתף פעולה גם בנושא הזה.
יפעת שאשא ביטון: השר יעקב ליצמן, שר הבריאות, יצטרף אלינו בדקות הקרובות.
יפעת שאשא ביטון: חשוב לומר שבדיון הזה אנחנו שילבנו דיון מהיר, חברי כנסת נוספים, מאוד בער בהם הנושא של תופעת שכחת ילדים, כמו שכל העם, אני חושבת, מאוד התרגש מהתופעה הזו שפתאום ככה נחתה עלינו ובאינטנסיביות כל כך גדולה.
יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו שילבנו את ההצעה לסדר של חבר הכנסת יהודה גליק, חבר הכנסת איל בן ראובן, חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, חבר הכנסת באסל גטאס וחבר הכנסת ישראל אייכלר.
יפעת שאשא ביטון: ויושבים איתנו חבר הכנסת דב חנין וחברת יעל פארן וחברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין שהצטרפה אלינו.
אוסאמה סעדי: את מדירה חברי כנסת ערבים.
יפעת שאשא ביטון: סליחה, אני פשוט יודעת שזה מקומו של השר, אי אפשר להטעות אותי, הדברים, אתה יודע, כבר בנויים פה בתבנית.
אוסאמה סעדי: אז את צריכה, דווקא כשאני יושב במקום השר.
אורי מקלב: כל זמן שאתה לימיננו אז זה בסדר, אנחנו לא מדירים אותך.
יפעת שאשא ביטון: אז יש מקום לכולם, כמו שאני תמיד אומרת, כולם ברוכים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נתחיל.
יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת מחברי הכנסת, אנחנו אמורים לקיים פה דיון מקצועי, אז באמת במשפט מי שרוצה להתייחס ואנחנו ניתן לאנשי המקצוע.
יפעת שאשא ביטון: הוועדה היא משותפת עם ועדת המדע והטכנולוגיה, שגם היא עסקה בנושא וקיימה דיון שהציג בעיקר את כל הפתרונות הטכנולוגיים.
יפעת שאשא ביטון: אני אתן לחבר הכנסת אורי מקלב להציג את הדברים.
אורי מקלב: רק לפתוח במספר משפטים.
אורי מקלב: אנחנו מודים גם לחברי הכנסת ולכל מי שהשתתף בשבועות האחרונים במאמץ צפוף כדי לקדם את הנושא הזה.
אורי מקלב: אנחנו לא מסתפקים בדיונים עקרוניים ואקדמאיים.
אורי מקלב: התופעה של חמישה ילדים בתוך תקופת זמן של מספר שבועות, חמישה ילדים שנפטרו, זה הביא אותנו, את חברי הכנסת ובכלל את כל המשרדים הממשלתיים, למסקנה וראינו את המאמץ שהם עושים כדי לקדם את זה בציר זמן מאוד מאוד קצר.
אורי מקלב: אני חושב שזו ישיבה רביעית או חמישית שאנחנו יושבים כאן בכנסת בדיונים משותפים, אם זה הוועדה למדע וטכנולוגיה והוועדה לזכויות הילד, כולנו ביד אחת ובעצה אחת כדי להפוך את הדבר למשהו יישומי.
אורי מקלב: מעבר לישיבות שאנחנו יושבים ביחד אני רוצה לציין שהיו ישיבות מקצועיות רבות שנעשו בעניין, בהובלה של משרד הבריאות ושר הבריאות, חשוב לציין, הוא עזב את הכול והוביל כדי לתכלל את כל הנושאים.
אורי מקלב: אנחנו היום אנשי בשורה, אנחנו התקדמנו בצעדים מאוד משמעותיים, הצעדים גם עם חקיקה של חברי כנסת שהצטרפו כדי להזיז את העניין קדימה.
אורי מקלב: אנחנו רוצים גם את הדיון הזה כדי לקדם את השלב היישומי, לא העקרוני.
אורי מקלב: אנחנו כבר נמצאים כאן.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו סיימנו לדבר, אנחנו בשלב של לעשות.
אורי מקלב: אנחנו נמצאים פה.
אורי מקלב: אין ספק שהאמצעים הנוספים, אנחנו לא רוצים לומר שהאמצעים הטכנולוגיים הם או האמצעים האחרים נותנים את המענה, אנחנו חושבים שהיום צריך לשלב את הדברים ביחד, והמודעות, שגם הדיונים שלנו גורמים, גם לנציגים, לצאת מקיבעונות, אנחנו לא צריכים לקבל את זה כגזרה שאי אפשר להתמודד איתה.
אורי מקלב: לכן אנחנו רוצים, גם בדיון הזה, ונבקש מכולם שנצטופף לחלק המעשי.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת איציק שמולי ביקש לפתוח בדברים.
יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת שמולי, אני סיפרתי את הקונספט של הישיבה, אני מבקשת שהדברים יהיו קצרים כדי שנוכל לאפשר לאנשי המקצוע להציג מה בפרקטיקה של תכנית העבודה.
איציק שמולי: אני בהחלט, גברתי יושבת הראש ואדוני היושב ראש, מקבל את ההגדרה הזאת, כי הגיע הזמן למעשים.
איציק שמולי: הגיע הזמן שנבין שהתופעה הזאת לא תיעלם מעצמה וגם לא תיפתר מעצמה ולכן אני מאוד מאוד מברך על זה שאנחנו כאן מתכנסים לפסים מעשיים.
איציק שמולי: רק לפי הנתונים שאני ראיתי, אנחנו מדברים על כמעט 25 תינוקות שפשוט נחנקו למותם באופן מחריד, נחנקו למותם בתוך רכבים לוהטים.
איציק שמולי: הדרך למעורבות ולהסדרה של התחום עוברת דרך הצעות חוק שקיימות כבר על שולחן הכנסת מצד כמה חברי כנסת שאומרות שברכבים משפחתיים שמסיעים ילדים, בהצעה שלי ושל ביטן, זה ילד, ילד מגיל 4 ומטה, אבל זה יכול להיות גם הצעות אחרות, תהיה חובה של התרעה, של מכשור שיתריע מפני שכחת ילדים ברכב.
איציק שמולי: אנחנו פוגשים כל שבוע כמעט בקיץ הזה הורה שלא האמין שזה יכול לקרות לו, ואותם יודעים מה?
איציק שמולי: זה קרה.
איציק שמולי: וההורים האלה היו מסורים ודואגים ואהבו את הילדים שלהם וזה קרה.
איציק שמולי: אנחנו צריכים לשאול את עצמנו מה אנחנו עושים כדי שהטרגדיה הבאה חס וחלילה לא תקרה.
איציק שמולי: הקריאה שלי מופנית קודם כל למשרד התחבורה.
איציק שמולי: אתם עושים בדברים אחרים, בתחומים אחרים, דברים נפלאים, ואת אותה הבולדוזריות אתם צריכים להפגין גם בתחום הזה.
איציק שמולי: זה לא יעזור לנו אם אתם תתעוררו בחורף.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת איציק שמולי.
יפעת שאשא ביטון: למען ההגינות וההוגנות אני אומר שמשרד התחבורה היה שותף מלא בשבוע האחרון, בצורה אינטנסיבית, הוא כבר בתוך המהלך והוא יציג בהמשך הדברים גם את חלקו בעניין הזה.
יפעת שאשא ביטון: אולי אפילו לא נצטרך לחכות לתהליך של חקיקה ארוך ומייגע, כי לנו אין את הזמן לחכות ואני חושבת שלאף אחד אין את הזמן לחכות.
אוסאמה סעדי: לילדים שמתים אין זמן לחכות.
איציק שמולי: הלוואי.
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו באוגוסט, אנחנו בעיצומו של הקיץ.
אורי מקלב: השלב הראשון זה תקינה והשלב השני זה תקנה.
איציק שמולי: אדוני היושב ראש, תקינה, תקנה, חוק, כל מה שיחייב את ההורים לשים משהו - - -
אורי מקלב: יש תקינה, זה החלק הכי חשוב - - -
איילת נחמיאס ורבין: בדיוק, זה החלק הכי מסובך בעצם.
אורי מקלב: ואחרי זה תקנה ואנחנו גם נשמע היום, אם רק יישאר לנו זמן נוכל לשמוע עוד דברים בעניין הזה, המצאות או דברים טכנולוגיים שיכולים - - -
יפעת שאשא ביטון: בסיום הצגת התכנית אנחנו נאפשר למי שירצה להישאר בעצם להישאר ולהציג את הדברים.
יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין, ממש במשפט ואחר כך חבר הכנסת אוסאמה סעדי ונשמע את אנשי המקצוע.
איילת נחמיאס ורבין: אני אשתדל.
איילת נחמיאס ורבין: אני שוחחתי עם חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון, אנחנו כל הזמן מספרות את זה שבכל פעם שקורה משהו, ילד חס וחלילה טובע, ילד חס וחלילה נחנק ברכב, יפעת ואני מדברות, זה לא משנה באיזה יום זה, כי אנחנו מאוד נסערות, צריך להגיד את האמת.
איילת נחמיאס ורבין: לפני שלושה שבועות הצטלמתי בסרטון של אנרג'י שבו סגרו אותי באוטו לשמונה דקות.
איילת נחמיאס ורבין: צריך להגיד את האמת, זה משהו מטלטל.
איילת נחמיאס ורבין: האמת שמה שטלטל אותי יותר מהכול זה לא היה החום, זה רק המחשבה מה עושה בן אדם שהוא חסר אונים.
איילת נחמיאס ורבין: זאת אומרת ילד שהוא חסר אונים, זה הדבר המטלטל ובגלל זה יצאתי מאוד מאוד נסערת מזה.
איילת נחמיאס ורבין: כמו חברי איציק שמולי, יפעת ואני לפני שבועיים כבר הגשנו הצעת חוק לגבי חיישן.
איילת נחמיאס ורבין: שם גם התייחסנו, איציק, לא לנושא הגיל, יותר לנושא המשקל, כי החיישנים יודעים לזהות משקל מעל קילו.
איילת נחמיאס ורבין: יש כל מיני סוגים.
איילת נחמיאס ורבין: זה, אגב, הדבר המדהים, שיש כל כך הרבה מצאי בשוק של אפשרויות ובגלל זה, יפעת וגם חברי חבר הכנסת מקלב, אני חושבת שאנחנו צריכים כבר להימצא במקום, אני מקווה, של תקינה.
איילת נחמיאס ורבין: אני חוששת, בינינו מתקינה מאוד מאוד ממושכת.
איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שאנחנו באוגוסט כבר היינו צריכים להימצא במצב שבו משרד התחבורה ומשרד הבריאות ומי מהמשרדים שחושב שיש לו יד בעניין כבר היה צריך להיות אחרי החקיקה.
איילת נחמיאס ורבין: ויפעת, אני רוצה להצטרף אלייך בקריאה המתמידה בכל ועדה שיש לנו, אני קוראת לממשלה לאמץ את התכנית הלאומית לבטיחות ילדים, עם ארגון 'בטרם'.
איילת נחמיאס ורבין: אני ממש ממש מתחננת שהדבר הזה יקרה סביב חוק ההסדרים הקרוב.
יפעת שאשא ביטון: איילת, אולי עוד אנחנו נגשים לך חלומות.
אורי מקלב: בתקינה שקיימת כבר היום באוטובוסים, בשנתיים האחרונות לא קרה שילד נשכח באוטובוס, תופעה שהייתה בעבר.
יפעת שאשא ביטון: קרו מקרים שלמזלנו הצליחו להציל בזכות הערנות.
יפעת שאשא ביטון: יצא לי לספר בוועדה האחרונה, דווקא מכיוון אחר, שלפני שלושה שבועות נשכח ילד ברכב הסעות, משרד התחבורה אחר כך יספר את הסטטוס של התקינה, כי זה בתהליך השלמה, ובאמת תושייה של גננת שהתקשרה להורים, הבינו שהילד נשכח בהסעה ורצו והצילו אותו ואני חושבת שבסופו של דבר זו אכן היערכות של - - - חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.
אוסאמה סעדי: כן, גברתי היושבת ראש, אדוני היושב ראש, חבריי חברי הכנסת, אורחים נכבדים.
אוסאמה סעדי: יצא לי בחודשים האחרונים ללוות פעמיים תינוקות שנשכחו על ידי הוריהם ומתו.
אוסאמה סעדי: האחת, הקטינה, הילדה המנוחה, לארה סייף מאדי, מהיישוב שלי, עראבה בגליל, שאבא שלה שכח אותה בדרום, ולפני כחודש ליווינו למנוחת עולמים את מוחמד ואחמד אסדי, שכולנו שמענו על הטרגדיה שלהם, שאבא שלהם שכח אותם ברכב.
אוסאמה סעדי: גם שמענו על המקרה של הסבתא בערד ולפני זה באשדוד.
אוסאמה סעדי: אני אומר שזו לא גזרה משמים, הרב מקלב.
אוסאמה סעדי: אם אנחנו היום במאה ה-21 לא מצליחים למצוא, עם כל הטכנולוגיה וההיי טק והאקזיטים למיניהם, לא מצליחים להגיע למצב כזה, אני חושב שהממשלה וגם אנחנו, ואין פה אופוזיציה וקואליציה, פה כולנו נרתמים, אם הממשלה תביא הצעת חוק, אז היא לא צריכה לחכות להצעת חוק של חברנו שמולי או של דב חנין, או של אף אחד אחר, הממשלה צריכה ליזום ואנחנו כולנו נתמוך.
אוסאמה סעדי: כאשר הממשלה רוצה לחוקק חוק, תאמינו לי, היא יודעת לעשות את זה ב-24 שעות.
אוסאמה סעדי: אתמול הביאו הצעת חוק של פריימריז, כיסוי גירעונות, טיק טאק, אתמול בקריאה ראשונה, עכשיו הצביעו על זה בקריאה שנייה ושלישית - - -
יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, אנחנו אחרי הדיונים ואחרי השיח הפוליטי.
יפעת שאשא ביטון: עזוב, יושבים פה, תסתכל כמה אנשים, רק להתרגש מרמת הנכונות והמוכנות להתגייס ו - - -
אוסאמה סעדי: מה שרציתי להגיד, יפעת, שאנחנו פה מוכנים לתמוך בכל הצעת חוק ממשלתית.
אוסאמה סעדי: בכל פתרון שמשרד התחבורה ומשרד הבריאות יביאו אנחנו הראשונים שנתמוך.
יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת יעל פארן וחבר הכנסת דב חנין צריכים לעזוב לדיון אחר, אז בבקשה במשפט ונתחיל.
יעל כהן-פארן: קודם כל אני מברכת על הדיון, גם השתתפתי בדיון הקודם בוועדת המדע, שבו הוצגו הטכנולוגיות, אבל אני רוצה להגיד משהו אחר.
יעל כהן-פארן: כמובן לבי עם המשפחות ועם ההורים.
יעל כהן-פארן: אף אחד לא התכוון לשכוח את ילדו ברכב ואף אחד לא עושה זאת בכוונה, אבל אני חושבת שאנחנו צריכים להסתכל על מה גורם למצב הזה, מה גורם לכך שיישכחו ילדים ודווקא פה הפתרון יכול להיות טכנולוגי, אבל לדעתי גם הסיבה היא איפה שהוא בתחום הטכנולוגי.
יעל כהן-פארן: אני רואה קשר בין שכחת ילדים ברכב ועלייה במספר תאונות הדרכים, הקשר הוא, בין השאר, הדבר הזה.
יעל כהן-פארן: מי מכם יודע, אין פה אף אחד שירים את ידו אם אני אשאל מי אף פעם לא נוגע בטלפון באוטו שלו, שם אותו בתיק ושוכח מקיומו, הרי זה לא קיים וזה לא קורה.
יעל כהן-פארן: אחד הגורמים לחוסר הפוקוס וחוסר תשומת לב שמביא לתאונות, שמביא לכך שחס וחלילה יישכח עוד ילד ברכב זה גם המצב הזה שאנחנו כל הזמן צריכים להיות באלף מקומות, באלף מחשבות.
יעל כהן-פארן: גם זה, גם הנהיגה, אנחנו לא בפוקוס.
יעל כהן-פארן: אנחנו נמצאים באוטו, בואו ננהג ונשים את בצד בתיק.
יעל כהן-פארן: ואני יוצאת מכאן בקריאה, זו אמירה ציבורית.
יעל כהן-פארן: אף תקנה כנראה לא תהיה פה שאומרת שאסור, יש חוק שאסור לכתוב אס.
יעל כהן-פארן: אמ.
יעל כהן-פארן: אסים, אסור לגעת בטלפון, זה ידוע, אבל זה לא נאכף, כולם עושים את הדברים האלה, זה לא נאכף מספיק.
יעל כהן-פארן: אף תקנה לא תהיה, 'שימו את הטלפון בתיק ותשכחו ממנו', לא יכולה לצאת תקנה כזאת, אבל אני רוצה לצאת פה בקריאה ציבורית, באמת, לאנשים, שימו לב מדוע אתם לא ממוקדים, בכך שאתם לא תיגעו בטלפון, לא תשכחו את הילדים באוטו, לא תשימו לב למשהו שקורה בכביש, שימו את הטלפון בצד.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חברת הכנסת יעל פארן.
יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת דב חנין ואחר כך מי שכולנו רוצים לשמוע, משרד התחבורה.
דב חנין: שלושה דברים בתמצית.
דב חנין: האחד, ברכות לכם, חבריי ראשי הוועדות אורי מקלב ויפעת שאשא ביטון, אנחנו נמצאים במצב שבו הכנסת צריכה לייצר פתרונות ואני חושב שזו עבודה שנעשית בשתי הוועדות, איך מייצרים פתרונות ואיך מקדמים פתרונות.
דב חנין: יש תשובות טכנולוגיות לכל מיני מצבים וצריך ליישם אותם בפועל בשטח.
דב חנין: אנחנו יודעים שדברים אחרים, כולנו מכירים את הפתרונות שקיימים בדברים אחרים, צריך ליישם אותם גם כאן.
דב חנין: הערה שנייה.
דב חנין: השכחה של ילדים ברכבים היא מכת מדינה והיא תופעה איומה ונוראה, אבל היא לא הבעיה היחידה שאנחנו מתמודדים איתה בתחום של בטיחות ילדים וכאן אני מצטרף לקריאה לאמץ את התכנית ש'בטרם' וארגונים אחרים מקדמים, תכנית כוללת לבטיחות ילדים בחברה הישראלית.
דב חנין: והערה שלישית.
דב חנין: אני בעד כל הפתרונות הטכנולוגיים, אבל אנחנו צריכים גם לשים לב לשאלה יותר רצינית, כי המצבים של שכחת ילדים ברכב הם נקודות קצה של משהו לא טוב שקורה לנו כחברה, משהו באמת לא בסדר ואנחנו צריכים להבין מה קורה לנו.
דב חנין: מה קורה לאותם הורים, באיזה מין מציאות הם חיים, מה קורה בעולם הלחצים והמציאות הבעייתית שהם נמצאים בה שגורמת לתוצאות האלה.
דב חנין: גם עם זה צריך להתמודד.
יפעת שאשא ביטון: אני אומר מילה על התכנית לבטיחות ילדים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו התחלנו בתהליך של הובלת התכנית, אני הגשתי הצעת חוק בעניין, מבחינתי אם אנחנו נצליח לקדם אותה מהר יותר, שלא דרך הצעת חוק, אז אנחנו נעשה גם את זה ובתוך כל זה רחש עלינו הגל האחרון של שכחת ילדים והחלטנו שאנחנו תוקפים את הנושא הזה ותוך כדי ובמהלך הדיונים כבר החלטנו שאנחנו מובילים בתוך הגל הזה גם את הנושא של תכנית בטיחות ילדים ברמה הכללית.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא דיברנו פה על מספר הטביעות שהיו, ילדים שמתו בטביעה, בין אם זה בבתים פרטיים ובין אם זה במקומות ציבוריים.
<קריאה: 10 ילדים לפי 'בטרם'.
יפעת שאשא ביטון: ואנחנו לא דיברנו על ילדים שנפלו מחלונות של בתים ואנחנו לא דיברנו על ילדים שנכוו ואפילו נכוו למוות ממיחמים וממים חמים.
יפעת שאשא ביטון: זה נראה לנו, כאילו מים, מה כבר יכול לקרות?
יפעת שאשא ביטון: לצערנו היפגעות בלתי מכוונת של ילדים היא מכת מדינה.
יפעת שאשא ביטון: אם אני הייתי יושבת ופורשת בפניכם את כל הנתונים אז הייתם מבינים שאנחנו מאבדים ילדים על לא כלום ובהיקפים שהם בלתי נתפסים.
אורי מקלב: יפעת, אם דיברנו על ילדים בתאונות דרכים, 15 ילדים כל שנה בתאונות חצר, בתאונות רוורס, במיוחד במגזר הערבי.
אוסאמה סעדי: זה 100% במגזר הערבי, לצערנו.
אורי מקלב: זה דבר שלא מתקבל על הדעת.
אורי מקלב: גם אפשרות, אם תקינה, אם חיישני רוורס, שעדיין לא קידמנו את זה כמה שנים.
אורי מקלב: זה גם דברים שאפשר לברר אותם.
אורי מקלב: יותר מדי ילדים אנחנו מאבדים על תאונות כאלה, שזה לא צריך לקרות.
יפעת שאשא ביטון: נכון, אני מסכימה לגמרי וזה עוד הרבה מאוד דברים ואנחנו נתקוף את כולם ואנחנו כן הולכים למהלך של תכנית כוללת.
יפעת שאשא ביטון: יש לנו גם התחייבות של האוצר יחד עם כל המשרדים האחרים שישבו איתנו במשך שבוע, מירי ממשרד הבריאות לקחה על עצמה בלי שאף אחד כפה עליה, באמת מתוך איזה שהיא תחושה של שליחות, היא יחד עם שר האוצר ליצמן - - -
אורי מקלב: שר הבריאות.
יפעת שאשא ביטון: שר הבריאות.
יפעת שאשא ביטון: יגידו עכשיו שאני משוחדת, אבל זה שילוב טוב, 'שר האוצר ליצמן'.
יפעת שאשא ביטון: אני אגיד לך למה, כי גם האוצר איתנו וגם ליצמן איתנו, אז אנחנו יכולים להיות רגועים.
יפעת שאשא ביטון: שר הבריאות ליצמן, שבאמת לקח על עצמו לתכלל את התכנית ולהוביל אותה וכאן אנחנו בכוונה היום מתמקדים בנושא של שכחת ילדים כדי לפחות להתמודד עם התופעה הזו באופן ספציפי קונקרטי בצורה טובה, במיוחד שאנחנו נמצאים בחודשי הקיץ, שהם חודשים קריטיים ואנחנו צריכים להגיב בכאן ועכשיו.
יפעת שאשא ביטון: נציג משרד התחבורה.
יפעת שאשא ביטון: תגיד לי, מתי משרד התחבורה, כולם מאוד נכספו לשמוע מה יש לו להגיד כמו בדיון הזה?
<משה ויצמן: ראשית, אתמול קיימתי דיון ראשון מבחינתי, אחרי שהבנו את החשיבות של העניין.
<משה ויצמן: אני מדבר על זה שלפני שנה פורסם תקן של מכון התקנים שהוא בעל שני פרקים, הראשון מדבר על רכבי הסעה ועדיין לא פורסמה תקנה בעניין הזה.
<משה ויצמן: היא מוכנה, היא עברה משרד המשפטים, היא עברה ניסוח, מחכה לוועדת כלכלה.
<משה ויצמן: התקנה מוכנה לרכבי הסעות.
<משה ויצמן: עכשיו אנחנו מדברים על רכבים פרטיים, אני חושב שזה הנושא המרכזי.
<משה ויצמן: אתמול ביצעתי את הדיון הראשוני בעניין הזה ביחד עם ארגון 'בטרם' וניסינו להבין את המשמעות של החלת התקנה - - -
יפעת שאשא ביטון: חשוב שיידעו שהיו נציגים של משרד התחבורה לאורך כל השבוע.
<משה ויצמן: כן, אנשיי היו בכל הדיונים.
<משה ויצמן: אנחנו מבינים את החשיבות ואני אנסה לתאר את הזמנים הכי מהר שאנחנו יודעים לעשות וכמובן עזרה שלכם מאוד תעזור כדי לקצר זמנים.
<משה ויצמן: ראשית אני רוצה להגיד שהנושא של להחיל תקנה זה מאוד מורכב ומאוד לא פשוט, ואני אגיד למה.
<משה ויצמן: אחת, על מי תחול התקנה החובה להתקין את המערכות.
<משה ויצמן: זו שאלה ראשונה שאנחנו שואלים.
<משה ויצמן: איך אנחנו מכוונים במדויק לאוכלוסייה הרלוונטית ולא מטילים עול כספי על מי שלא נדרש, האם התקנה תהיה עם חובה פלילית, כשאלה ראשונית.
<קריאה: איזה עול כספי?
יפעת שאשא ביטון: אתמול דובר, ישב פה היועץ המשפטי של משרד התחבורה ודיבר על סדר גודל של 500 שקלים.
יפעת שאשא ביטון: אני יכולה להגיד לכם שתוך כדי דיון כבר הבנו שזה לא בהכרח 500 שקלים, שיש - - -
איילת נחמיאס ורבין: זה מה שאנחנו יודעים מהדיון שהיה לנו.
<משה ויצמן: אני אסביר.
יפעת שאשא ביטון: שיש מניפה רחבה של אפשרויות בסכומים שונים.
יפעת שאשא ביטון: בשורה התחתונה אני אומר שגם משרד התחבורה אמר, את כל השאלות האלה הם נשאלו והם יטפלו.
יפעת שאשא ביטון: אני מרגיעה אתכם, הוא לא מציג את מה ש - - - הוא אומר שאי אפשר, אלא עם מה הולכים להתמודד בשבועיים הקרובים.
איילת נחמיאס ורבין: אתה מעלה את השאלות.
<משה ויצמן: אני אסיים ואני חושב שהכול יהיה ברור.
אורי מקלב: לפתרונות יש גם עלות כספית.
אורי מקלב: אני מניח, יש אנשים שהשקיעו בכיסא בטיחות 3,000-4,000 שקל ואם זה לא ההתקנה על זה, זה כיסא בטיחות מחדש, אז זה עוד הוצאה.
יפעת שאשא ביטון: לא, זה לא כיסא בטיחות מחדש.
אורי מקלב: אז תלוי מה הפתרונות שיש וצריך לקחת בחשבון גם את העלויות.
אורי מקלב: אם זה יהיה קשור בעלויות אנחנו צריכים לקחת בחשבון שאולי יהיו כאלה שלא יתקינו את זה.
יפעת שאשא ביטון: ברשותכם, בואו ניתן לו לסיים.
יהודה גליק: היום חברות הביטוח מחליטים על מערכת אזעקה שעולה גם כן לא מעט כסף, ברגע שחברת הביטוח מחליטה - - -
יפעת שאשא ביטון: נכון, אבל, חבר הכנסת יהודה גליק, בואו ניתן לו לסיים כי הוא מעלה את כל האתגרים שאיתם, אני כבר אומרת, הם יצטרכו להתמודד בשבועיים הקרובים כי בתוך שבועיים שר התחבורה אמור לבוא ולהגיד איך עושים את זה.
יהודה גליק: הוא היה אמור לבוא היום.
יפעת שאשא ביטון: משרד התחבורה כאן.
יהודה גליק: לא, אבל אני אומר ששר הבריאות היה אמור לבוא לפה היום.
יפעת שאשא ביטון: שר הבריאות עוד עתיד להגיד, אבל תאמין לי, הוא ליווה אותנו השבוע בכל כך הרבה דיונים שאם כולם היו נרתמים ככה דיינו.
<משה ויצמן: אני ממשיך עם האתגרים שעומדים בפנינו ואני אסביר מה אני עושה איתם, האם לחייב בתקנה התקנת מערכת על פי התקן בלבד, ויש לזה משמעות אדירה.
<משה ויצמן: כשאתם מדברים על הרבה מאוד מערכות, יש בהן גם המון סכנה, כי לקחת מערכת שהיא לא בדוקה ולא על פי תקן, זאת מערכת שיכולה לגרום להשראה אלקטרומגנטית ולהפעלת כרית אוויר שלא בצורה רצונית, ולכן החובה שלי לחייב מערכת שעומדת בתקן.
<משה ויצמן: יש לזה משמעות אדירה.
<משה ויצמן: אנחנו לא יכולים לתת לכל מערכת להיכנס.
<משה ויצמן: המערכות צריכות להיות כאלה שהן אמינות, שהן יחזיקו לאורך זמן, שלא יסמכו עליהן ואחרי זה הן לא יעבדו בשעת אמת.
יפעת שאשא ביטון: ומי שיבדוק ויגיד אילו מערכות הן כן ואילו לא זה משרד התחבורה.
<משה ויצמן: אנחנו נגדיר בתקנה שזה יהיה על פי התקן בלבד ולכן מי שאמר שזה יעלה בין 500 ל-1,000 הוא כנראה צדק, זה לא תהיה מערכת של 50 שקלים.
<משה ויצמן: זאת מערכת שצריכה לעמוד בתקן, היא צריכה לעמוד בהגדרות כדי שזה יהיה מקצועי ונכון, אחרת זה יהיה אות מתה.
<משה ויצמן: אתמול הקמתי צוות עבודה שתוך שבועיים עד חודש כבר ייתן מענה לכל השאלות, מסמך עבודה מאוד מסודר, בראשות מהנדס ראשי אצלי במשרד.
<משה ויצמן: זאת עבודה, שוב אני אומר, מאוד מקצועית, שצריך להשקיע הרבה מאוד משאבים ואנחנו מפנים הרבה מאוד דברים חשובים ומתעסקים רק בזה כרגע.
<משה ויצמן: אנחנו נגיש את המסמך, אני מעריך בין שבועיים לחודש למנכ"לית ולשר להחלטה.
אורי מקלב: היא צריכה לעבור גם מכון התקנים?
<משה ויצמן: מכון התקנים כבר יש.
<משה ויצמן: אמרתי, נעשתה עבודה, יש תקן איכותי, הוא טוב, הוא נותן אופציות להרבה מאוד מערכות.
איציק שמולי: הנוסח של התקנה תקוע במשרד המשפטים או ב - - -
<משה ויצמן: לא, התקנה תהיה מטעם משרד התחבורה.
איציק שמולי: אני יודע, אבל אמרת בתחילת הדברים שלך שהנוסח של התקנה תקוע איפה שהוא, במשרד המשפטים?
<משה ויצמן: לא, חילקתי את הדברים בין שניים.
<משה ויצמן: יש תקנה לגבי רכבי הסעת תלמידים, התקנה מוכנה.
<משה ויצמן: היא מחכה לוועדת הכלכלה, היא אחרי ניסוח ואחרי משרד המשפטים.
<משה ויצמן: עכשיו אנחנו מנסים לנסח תקנה לרכב פרטי, חדשה.
<משה ויצמן: יש לזה משמעות אדירה, אני מנסה להסביר את המשמעות ולמה לא כדאי למהר, אלא כדאי לעשות את זה נכון.
<משה ויצמן: אני אומר, תוך חודש זה יוגש, תהיה הסכמה של השר והמנכ"לית, מפה זה עובר לאישור של משרד המשפטים, ניסוח, ועדת כלכלה, כיוון שאנחנו חושבים שלתקנה יהיה אחריות פלילית.
<משה ויצמן: האכיפה תיעשה על ידי המשטרה, אנחנו צריכים לצרף את המשטרה כדי שיביעו עמדה בתוך העניין הזה.
אורי מקלב: לוח זמנים מבחינתכם?
יפעת שאשא ביטון: תוך שבועיים עד חודש הם מגישים את המסמך לאישור מנכ"לית ושר.
<משה ויצמן: אני מגיש את המסמך, תוך שבועיים עד חודש יהיה מסמך.
<משה ויצמן: לאחר מכן המסמך כבר יהיה עם נוסח התקנה.
<משה ויצמן: אחרי זה, ברגע שיש אישור של שר ושל מנכ"לית אנחנו נרוץ קדימה.
<משה ויצמן: היה וועדת הכלכלה תפנה את הקשב לזה אני מעריך שהזמן יהיה קצר יותר.
אורי מקלב: זה התקנה, אבל התקינה קיימת?
<משה ויצמן: התקינה קיימת.
יפעת שאשא ביטון: התקינה קיימת, תקן 6400.
יפעת שאשא ביטון: יש תקינה.
באסל גטאס: ככה אמרו בישיבה של הוועדה לזכויות הילד.
באסל גטאס: השאלה היא רק לזרז.
אורי מקלב: התקינה קיימת, אותה תקינה שיש לרכב ציבורי לא מתאימה לרכב הפרטי.
<משה ויצמן: נכון, אבל יש תקינה לרכב פרטי, היא נמצאת פה.
<משה ויצמן: כל המסמך הזה הוא לרכב פרטי, 6400 חלק 2.
אורי מקלב: ממש במילה.
<משה ויצמן: במילה?
יפעת שאשא ביטון: לא, אבל זה פירוט של דרישות - - -
<משה ויצמן: התקן מגדיר את המסגרת המחייבת להתקנת המערכת ואיכות המערכת והתנאים שהמערכת צריכה לעמוד בהם, כגון השראה אלקטרומגנטית, מרחק, זמן שהבטרייה תחזיק מעמד, השפעות של המערכת כאלה ואחרות על מערכות אחרות בתוך הרכב, היא מחלקת את זה למספר חלקים, מערכת שמתחברת לרכב ומה התנאים לחיבור לרכב.
אורי מקלב: זאת אומרת זה יכול להיות כמה מערכות, הם צריכים ל - - -
<משה ויצמן: התקן נבנה כך שהוא נותן אופציה להרבה מאוד מערכות להיכנס, הוא לא מגדיר מערכת ספציפית, הוא נותן מרחב מאוד גדול.
אורי מקלב: זה חשוב לשמוע.
אורי מקלב: המערכות יכולות להיות כמה וכמה מערכות, העיקר שהן צריכות לעמוד בתוך התקינה הזאת.
יוליה מלינובסקי: סליחה, אני טיפה איחרתי, אולי פספסתי פה משהו.
יוליה מלינובסקי: אתה מדבר עכשיו על הכנסת המערכת הזאת לרכבים חדשים, נכון?
יפעת שאשא ביטון: לא, אנחנו מדברים על לחייב בכלל נהגים.
יפעת שאשא ביטון: בואו נשתדל, אני פשוט לא רוצה שיהיה כל פעם פינג פונג ונתחיל את הדיון מחדש.
יוליה מלינובסקי: אז זה לכל הרכבים?
<משה ויצמן: התקנה שאנחנו - - -
אורי מקלב: כל הרכבים שמסיעים, אבל זה ספציפית ומכוון למי שמסיע ילדים קטנים.