GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אורית ילון שוקרון: זה גם הערך המוסף, יש לנו גם את הידע, אנחנו עושים את זה המון שנים, אנחנו יודעים איך לעשות את זה ואיך לשלב את כל המידע.
<אורית ילון שוקרון: גם החוק כיום מאפשר לנו לעשות את זה, לא צריך לשנות שום חוק.
<אורית ילון שוקרון: אנחנו מציעים להחזיק את זה עבור הרשות ובשיתוף פעולה עם הרשות ולצורך הצרכים של הרשות.
<אורית ילון שוקרון: אנחנו מזמינים אותם להשתמש במידע ולהפעיל אותנו.
<אורית ילון שוקרון: אני חושבת שזה גם יחסוך להם עבודה.
<אורית ילון שוקרון: יש לנו את אנשי המקצוע וטכנולוגיות - - -
אורי מקלב: יש לכם שיתוף פעולה, יושבים בישיבות עבודה?
אורי מקלב: יש איזה הבנות?
<אורית ילון שוקרון: יש.
אורי מקלב: אם יש הבנות אז אנחנו לא צריכים להיכנס לזה.
אורי מקלב: תודה רבה על הדברים, אנחנו באמת מעריכים את ה- - -
<אורית ילון שוקרון: רציתי להגיד שאנחנו מזמינים את כל מי שצריך להעביר לנו כל מיני צרכים אם רוצים שנפרסם את המידע בצורה טיפה שונה או שיש צרכים נוספים אנחנו מוכנים.
אורי מקלב: זה באמת נכון.
אורי מקלב: זה באמת קריאה פה לשתף פעולה ואתם צריכים גם לפנות ויכול להיות שצריך להפעיל רגולציה בענין הזה, אבל אני, מה שאותי מעניין, מי בא לבקש את הנתונים האלה, האם, מי, את הנתונים שיש לכם, הרשות הלאומית אני מבין שיש לכם באמת ממשק ותכניות עבודה, אבל אם משרד התחבורה מקבל את הנתונים האלה, שואב את הנתונים האלה, יש עוד גופים שבאים לשאול, חברות הביטוח, מי עוד?
<אורית ילון שוקרון: כן.
<אורית ילון שוקרון: אני חושבת שכולם משתמשים בנתונים שלנו.
<אורית ילון שוקרון: בראש ובראשונה הרשות לבטיחות בדרכים.
אורי מקלב: אבל למניעת תאונות דרכים.
<אורית ילון שוקרון: אפילו המשטרה מקבלת מאיתנו בחזרה נתונים מטוייבים שאנחנו מקבלים את הנתונים שלהם- - -
אורי מקלב: מקצועית לשנות את הדברים.
<עדי זלדס: הנתונים שאנחנו מעבירים אליהם עוברים תהליך של טיוב- - -
אורי מקלב: ואחרי זה מקבלים חזרה כדי לקבל החלטות מבצעיות או מקצועיות.
אורי מקלב: אילנה בבקשה.
<אילנה פינשו: אילנה פינשו מרשות התקשוב הממשלתי, מנהלת פרויקטים מיוחדים בין השאר נושא של הנגשת מאגרי מידע לציבור.
<אילנה פינשו: עברה החלטת ממשלה לפני, בסוף אוגוסט, שאומרת שכעיקרון, מאגרי מידע ממשלתיים אמורים להיפתח לציבור, כולם, במגבלה שלא תהיה פגיעה בפרטיות או לפי כל דין אחר.
<אילנה פינשו: אני חושבת שהנושא הזה עלה כמה פעמים במהלך הדיון שלא כל הידע נמצא בידי הממשלה, שיש הרבה גופים אחרים שיכולים לעזור בטיפול בבעיה וזה יעזור להם מאוד הנגישות למידע, ומידע כמה שיותר גולמי.
<אילנה פינשו: אם זה מי שמפתח את החיישנים שהזכרת כדי למנוע תאונות רוורס, אם זה אנשים שמפתחים מערכות פיקוח על הנהגים, חברות הביטוח, בטרם, כל מיני גופים.
<אילנה פינשו: כשאנחנו מדברים על הציבור זה לא רק הציבור הרחב זה גם כל מיני גופים לא ממשלתיים.
<אילנה פינשו: כמובן, פה יש לנו סוגיה של פרטיות של הצלבה של נתונים שאפשר להסיק ממנו מידע פרטי וזה מה שאנחנו חווינו כשאנחנו ניסינו, היתה בקשה לחשוף לציבור נתוני למ"ס של תאונת דרכים ונתקלנו בבעיה של פרטיות אז אני חושבת שנשאלת השאלה, גם בתוך המאגר הלאומי וכל הגורמים, הגופים שמחזיקים מידע איך אנחנו יכולים להנגיש לציבור את המידע הזה בצורה כמה שיותר גולמית שגם הציבור וקהלי עניין יכולים לעבד את המידע בעצמם ולא רק להסתמך על פרסומים ממשלתיים ואיך הם מחליטים לעבד את המידע כי יכול להיות שמישהו אחר מחליט שרלוונטי לו לעבד את המידע בצורה אחרת.
<אילנה פינשו: בלי, כמובן, לפגוע בפרטיות.
<אילנה פינשו: ואני יודעת שרמות - - - גם אנחנו בשיחות שהיינו עם רמו"ט, חקיקה וניסוח ההחלטה והדו"ח שקדם לזה, אבל אני חושבת שהסוגיה לא נסגרה עדיין.
אורי מקלב: אני באמת מסכים לגמרי עם מה שאת אומרת.
אורי מקלב: תוך כדי הדברים שלך אני באמת חושב ששקיפות המידע שיש שמצטבר לציבור יש לזה ערך חשוב מאוד ואני אביא דוגמא.
אורי מקלב: נניח שיש כאן כאלה מפתחים, סטרט-אפים שרוצים לפתח דברים, אבל הם צריכים לדעת את הבעיה כדי שידעו מה לפתח.
אורי מקלב: אבל אם יש מאפיינים, אם יש דברים, אנחנו נמצא את ראש הגאונים, אני יכול להגיד הראש היהודי, שאנחנו יודעים שאנחנו מעצמה בעניין הזה וימצאו - - - ולא משנה מה- - - הרי הדברים שלנו, בסופו של דבר הם לא רק מקומיים.
אורי מקלב: רוב הדברים הם דברים שהם אוניברסלים זה לא קשור דווקא - - - כיוון שהיינו יכולים לדעת, היינו באמת חדשניים ופיתחנו דברים בתחום החקלאות ובתחום הרפואה ואיפה לא.
אורי מקלב: ואני לא מדבר בתחום הביטחון ותחום הלווינות, בתחום החלל, אנחנו מעצמה של חדשנות, אנחנו רק הוועדה הזאת לאחרונה מוצפת בבקשות ממדינות באירופה להיפגש ויש משלחות מאירופה של דווקא של ועדות מדע, לכן גם הממשק שלנו ועדת המדע במדינות אירופה ושר המידע והטכנולוגיה הוא נקרא מהשרים הראשונים במעלה, בתפקידים הנחשקים ביותר היום בכל מדינה בגלל שזה היום איפה שהמדע ואיפה שהטכנולוגיה נמצאת ושם היום נמצא הכל.
אורי מקלב: לכן יש חשיבות מאוד גדולה וצריכים באמת לזהות עוד גופים שיש להם את המידע שאנחנו אולי לא מודעים להם ולעשות פעולה אקטיבית בעניין הזה ומישהו צריך לקחת את האחריות.
אורי מקלב: אין לי ספק שיש עוד מידע שקיים, אולי אנחנו כרגע לא מאפיינים את זה - - -
<אילנה פינשו: לא רק לתת את המידע, אלא גם לקבל מידע.
<אילנה פינשו: גופים שיכולים גם לקבל מידע.
אורי מקלב: כמובן, ואחרי זה באמת לשאוב את המידע.
אורי מקלב: אחרונים חביבים, רמו"ט.
<זיוית שלמון: שמי זיוית שלמון מוזר, ממונה בקשרי ציבור וממשל, מרמו"ט.
אורי מקלב: מה הראשי תיבות של רמו"ט שנדע כולם.
<זיוית שלמון: רשות למשפט טכנולוגי ומידע במשרד המשפטים.
<זיוית שלמון: ראשית אני רוצה לומר שכמובן נושא הדיון הוא קרוב לליבנו.
<זיוית שלמון: קרוב לליבי כמו לכל אזרח במדינה וכולנו שותפים למאבק הבלתי פוסק.
<זיוית שלמון: חשוב לי, כמובן, להדגיש את נושא הפרטיות, כבר בדיון עלה כמה גופים שכל הגופים רואים שהמאגר צריך להתנהל אצלם או הנתונים צריכים להיות מועברים אליהם.
<זיוית שלמון: נושא הפרטיות הוא חשוב.
<זיוית שלמון: היא זכות יסוד, היא זכות חוקתית ובכלל מידע על אדם צריך לעבור רק בהסכמתו, אלא אם יימצא שיש מקום בחקיקה לקבוע אחרת.
<זיוית שלמון: וחשוב גם לאזן את הזכות הזו ולראות איך אפשר, ולוודא שמידע מועבר בצורה אנונימית כמו שהוזכר פה גם על ידי רשות התקשוב וגם על ידי משרד הבריאות לפני כן, איך שגם מידע שהוא לכאורה אנונימי, אם הוא נאסף עם מידע אחר ונצבר איך אפשר שהוא לא יוצלב ובסופו של דבר יופץ ממנו מידע שמזהה אנשים.
<זיוית שלמון: גם כל הנושא של איסוף מידע בעצם גורם לזה שזה גורם לרצות לאסוף עוד מידע.
<זיוית שלמון: אני פה שמעתי על הנציג, קצין הבטיחות במצלמות מעקב שהוקמו באוטובוסים לעקוב אחר ילדים.
אורי מקלב: זה חוקי?
<זיוית שלמון: מעבר למעקב אחר התנהגות הנהג - - -
אורי מקלב: לא התנהגות הילדים.
אורי מקלב: בפירוש מצלמות אחרי התנהגות הילדים.
אורי מקלב: בשיתוף משרד החינוך, בשיתוף הבית ספר.
<זיוית שלמון: צריך לבדוק.
<זיוית שלמון: לי לא מוכר הנושא.
<זיוית שלמון: מוכרת לי כמובן הנחיית מצלמות מעקב שרמות פרסמה, חוזר מנכ"ל משרד החינוך לגבי מצלמות בבית ספר וההשפעה שנוכחות מצלמות יכולה לגרום לכולנו - - -
אורי מקלב: אני לא מזלזל בזה, לא מזלזל, אנחנו כולנו רגישים לנושא הזה ובאמת הנושא של פרטיות והתחום הפרטי של כל אחד בוודאי שזה ילדים וכולי, בוודאי שזה נושא מאוד מאוד חשוב, אבל אני מניח שיש היום פתרונות.
אורי מקלב: גם כשאין הסכמות בעניין הזה אז צריך לחדד את זה, אבל צריך להגיע לבסוף, לא לעצור את הדברים.
<צילה רבקה נאה: מנקודת מבטנו, עורכת דין צילי נאה, ממחלקת יעוץ וחקיקה במשרד המשפטים, כמו שאמרה חברתי מרמו"ט, כמובן כולנו שותפים פה לתכלית הקרדינלית של הגברת הבטיחות.
<צילה רבקה נאה: לגבי הסוגיה הספציפית שהיועץ המשפטי של הרשות העלה אותה של אותן תקנות, סוגי מידע מסוימים שהובאו בפנינו, אנחנו באמת עומדים בשיח עם הרשות לגבי הדבר הזה, יש איזשהן שאלות אנחנו מנסים בשורה התחתונה באמת למצוא את הדרך לתת לרשות את הכלים לבצע את התפקידים שלה, המחקריים ובאמת לנסות לנטרל כמה שיותר את הסיכונים, את ההיבטים של החשיפה למידע אישי שיכולה להיות מיותרת, לנטרל את השאלות המשפטיות.
<צילה רבקה נאה: כמו שעלה כאן בדיון, יש כל מיני גופים ממשלתיים שמעורבים.
<צילה רבקה נאה: אנחנו מנסים באמת להגיע לפתרון שיתן את התוצר המבוקש שהוא שוב, כמו שאמרה חברתי, עורכת הדין אגמון, אין פה עניין במידע אישי, אלא בסוף התכלית היא תכלית מחקרית.
<צילה רבקה נאה: זה דבר שצריך לזכור.
<צילה רבקה נאה: וככה כמילת סיכום, צריך לזכור באמת, דובר על החשיבות של איסוף המידע והניתוח שלו והפקת הלקחים בתחומי בטיחות, צריך לזכור שבאמת, למיטב הבנתי, מרבית המידע או חלק לא מבוטל ממנו הוא לא מידע אישי ולא נוגע לפרטיות וצריך לזכור את זה.
<צילה רבקה נאה: עניינים של דרך, של תנאי דרך וכולי וכולי לא רלוונטי.
<צילה רבקה נאה: לגבי אותם נתונים שהם אכן נוגעים למידע אישי, צריך לזכור שמדובר במידע אישי מהרגישים ביותר שיש.
<צילה רבקה נאה: מידע רפואי על מצבים של אנשים שחס וחלילה, שלא נדע.
<צילה רבקה נאה: אז באמת, לגבי אותו מידע צריך לנהוג ברגישות ולנסות כמה שיותר להימנע מפגיעה בהם.
אורי מקלב: מה שאתם אומרים זה נכון אין לנו ויכוח.
אורי מקלב: אני יושב גם בוועדה הזו וגם בוועדת חוקה כחבר ותיק, אנחנו נחשפים לנושא הבעייתיות של מידע ושימוש במידע ומאגר מידע ופרטיות.
אורי מקלב: דווקא בנושאים האלה שבאמת, כמו שאת אמרת, וידעתם להגדיר את זה כולכם, שהיעד כאן הוא לא ה-issue , אלא מה שאנחנו צריכים לקלף את זה, להשיל ממנו את המידע האישי, שלא ישמש כגורם, כמחסום.
אורי מקלב: תמיד בגלל שלא מוצאים את הדרך אז אנחנו משאירים את זה במצב הזה וזה מה שצריך לפעול, כדי לדעת מה המשימה החשובה שיש לנו, למצוא את הפתרונות וכאן במקרים האלה אנחנו רצינו את הפתרון.
אורי מקלב: לא מצאנו את הפתרון, הפצנו והוכרחנו היום כולנו לנסוע ברב קו, והמידע האישי שיש סביב הרב קו על ילדים ועל מבוגרים ועל כולם הוא באמת לאין ערוך מהמידע שיש פה ואנחנו עושים את זה ואנחנו ממשיכים עם זה, בזמן שכאן אנחנו יכולים להגיע, לא צריך להגיע למידע, אנחנו יכולים - - - בכלל לא צריך כמעט להגיע - - - בסופו של דבר לא צריך את המידע האישי, אני לא חושב שהנתונים שאתם צריכים משהו האישי.
אורי מקלב: רק צריך לדעת איך אנחנו מקבלים את זה ממקומות כאלה שזה מחובר ודבוק אחד בשני, לקחת רק את הדבר שאנחנו צריכים לעשות אותו.
<עמי רוטמן: מתחבר בעצם לכל מה שנאמר פה.
<עמי רוטמן: בפן המשפטי ובגלל שאנחנו נמצאים פה בסוף בבית המחוקקים כהבנת המחוקק בסוף, אמרתי כבר, ובשיחות שלי עם משרד המשפטים, זה חוק ספציפי, ייחודי.
<עמי רוטמן: כוונת המחוקק היתה שכל המידע, זה מופיע בחוק בעצם, סעיף 33, כל המידע הרלוונטי לתאונות דרכים מתרכז במקום אחד וזה הרשות.
<עמי רוטמן: עם כל הכבוד ללמ"ס וכל הגופים האחרים, פקודת הסטטיסטיקה היא מנדטורית.
<עמי רוטמן: למ"ס מרכז ממלא מלא מקומות כל הדברים.
<עמי רוטמן: בסוף, בכפוף לכל הגנת הפרטיות, וכמובן אין לו שום כוונה לחשוף פרטים, אבל מבחינת לקבל את המידע גוף אחד זה רק - - -
אורי מקלב: זה אתה תגיד בישיבות.
אורי מקלב: אנחנו כוועדה עכשיו רוצים להציף את הנושא שלהבין גם לא רק את הסמכות איפה היא נמצאת וויכוח אם יש לכם בעניין הזה או לא.
אורי מקלב: אני רוצה להגיע לתובנה ולהחלטה שזה חשוב שזה ככה יהיה.
אורי מקלב: כשזה ככה צריך.
אורי מקלב: אני אין לי ספק, בכל אופן, אם הייתם מהלמ"ס, אבל כשאני רואה שהדברים - - - גם אם הייתה לי התנגדות, אבל אני חושב שהדברים צפו פה ונשמע, השיתוף הפעולה, אני בחלק עכשיו לא בלחייב, אלא שיתוף הפעולה צריך להיעשות בגלל המקצועיות, בגלל התכלית של הדברים שהם כל כך חשובים, ולכן אני חושב שאין לזה ספק שהמסקנה היא שיש צורך ברשות אחת והיא גם יש לה את התקציבים וגם היא מיוחדת בעניין הזה, יש לה את הייחוד, ייחוד מביא למקצועיות ולהתמחות.
אורי מקלב: זה אין ספק.
אורי מקלב: בלי שצריך לפגוע בשום מקצועיות, בשום אחריות של גופים אחרים שהם צריכים את זה לעוד דברים.
אורי מקלב: אלכס שטיין מנתיבי ישראל.
<אלכס שטיין: אנחנו כבר 10 שנים מנהלים מערכת ניהול בטיחות.
<אלכס שטיין: מערכת שנבנתה, פותחה על ידי טכניון.
<אלכס שטיין: מערכת מידע ששם מתרכזים נתונים גם מהלמ"ס והמשטרה וגם תחתית שיש לנו אנחנו עושים סקרים על מצב הכבישים שלנו על ה-inventar וכולי וכולי.
<אלכס שטיין: על סמך זה אנחנו ממליצים לוועדה בין משרדית למוקדי סיכון איפה לטפל מבחינת תשתית, גם איך לתעדף.
אורי מקלב: יש לכם גם את נתונים שלכם או רק נתונים שאתם מקבלים?
<אלכס שטיין: לא.
<אלכס שטיין: אנחנו מקבלים נתונים, תאונות, אנחנו מקבלים מהלמ"ס, נתונים שלנו זה נתוני תשתית, מצב הכביש.
<אלכס שטיין: וכמובן, אנחנו גם מעבירים ללמ"ס את הנתונים האלה וגם אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם הרשות לבטיחות דרכים.
<אלכס שטיין: החסרון של המערכת הזאת, זה מערכת שהרבה מאוד נציגים מרשויות דרכים בעולם באים לראות אותה, חסרון אחד שהיא מדברת רק על כבישים בין עירוניים.
<אלכס שטיין: כלומר, כבישים באחריות נתיבי ישראל.
<אלכס שטיין: אנחנו גם יודעים איך לחזות תאונות וכולי וכולי.
<אלכס שטיין: אני אומר, אין ספק שהמידע צריך להתרכז בגוף אחד, רשות לבטיחות בדרכים, אנחנו נעביר את כל המידע, גם נוכל לעזור מהניסיון שיש לנו בשילוב נתונים, ממשק בין כל מיני נתונים.
<אלכס שטיין: יש מערכת שעובדת, אפשר לשים שם עוד רובד של נתונים - - -
אורי מקלב: אני לא מקצועי בעניין הזה, אבל אין לי ספק שבסופו של דבר כשהרשות, שהדבר הזה, המאגר הזה באמת יתרחב ויתמקצע והוא יופעל.
אורי מקלב: לי נראה בעיניים שלי, הלא מקצועיות, שגם נתיבי ישראל הוא יכול להיות שחקן במאגר נתונים, גם אם היום אתם לא יודעים מה לאסוף, אבל הכוונה, כשאני רואה את הרשות שהיא גורם מתכלל זה לא רק לאסוף מידע, גם גורם שהוא מבקש.
אורי מקלב: דהיינו, בסופו של דבר, יכול להיות שתהיה פניה של הרשות, של האנשים המקצועיים האלה, יגידו לנתיבי ישראל שיש לה את השליטה או בכל אופן את הנגישות למירב הקילומטרים של כבישים שיש פה, לנתב אתכם לקבל מידע מה אתם צריכים לאגור שיכול לעזור לנו בנתונים.
אורי מקלב: וזה אכן עוד משהו מעצים למה צריך איזה גוף כמו הרשות שהיא צריכה לעשות את זה.
<מרדכי בהירי דואני: תודה רבה למשפט סיום.
<מרדכי בהירי דואני: אין ספק שאנחנו רואים שהמידע הוא נושא חשוב.
<מרדכי בהירי דואני: כולם מסכימים על זה ואני גם מניח שכולם מבינים למה הוא צריך להיות ברשות הלאומית.
<מרדכי בהירי דואני: אנחנו מצד אחד נוכל לאגור ולהתמחות בתחום אחד בלבד.
<מרדכי בהירי דואני: מידע מציל חיים בבטיחות בדרכים, אבל מצד שני, כמו שאמרת, אנחנו נוכל להנחות את שאר הגופים איזה סוג של מידע הם צריכים או אנחנו יכולים לתת להם, ולכן ההתמחות של הרשות בבטיחות בדרכים זה הייחוד שלה, ולכן המאגר הכללי צריך להיות אך ורק בתוך הרשות הלאומית.
<מרדכי בהירי דואני: זה הכוח שלה, זה היכולת שלה, זה ההתמחות שלה וכנראה גם זה מה שיקרה.
אורי מקלב: תודה רבה אדוני המנכ"ל, וברוח זו אנחנו גם נסכם את הדיון ואני, חשבנו, קבענו לעצמנו יחד עם מנהלת הוועדה, חשבנו ששעה של דיון, שעה ועוד קצת זה יספיק, אבל הנה אנחנו כבר בשעתיים של דיון ובאמת אני לא השתעממתי, חשבתי שאנחנו עושים דבר נכון.
אורי מקלב: אני חושב שנגענו בנקודות החשובות מאוד ואני מקווה שתהיה תועלת.
אורי מקלב: איחוד והצלה, איך אני יכול לסכם בלעדיכם.
<דורון מה טוב: שלוש נקודות קצרות.
<דורון מה טוב: שלום לכולם, שמי דורון מה טוב, אני מנהל אגף מערכות מידע באיחוד הצלה.
<דורון מה טוב: בוא נדבר פרקטיקה.
<דורון מה טוב: אני שומע את כל הדברים המעניינים פה ובסוף מעניין אותנו הצלת חיים.
<דורון מה טוב: נכון להיום יש לנו איזה שיתוף פעולה עם עמותה כזאת, שזה אתר שבעצם מעלה את כל המקומות שבהם קרו תאונות דרכים.
<דורון מה טוב: קיבלו את המידע מאיחוד הצלה, כל המידע יושב היום באתר.
<דורון מה טוב: כל הרשויות, הלמ"ס, הרשות לבטיחות בדרכים, הכל, כולם יכולים להיכנס לאותו אתר, לראות את הדברים מתעדכנים.
<דורון מה טוב: נכון לכרגע, בכמה חודשים האחרונים היתה איזשהי תקלה בסנכרון, אבל מטפלים בזה כרגע.
<דורון מה טוב: רואים באופן ברור איפה היו תאונות קלות, קשות, בינוניות, כל דבר כזה או אחר.
<דורון מה טוב: לוחצים על ה-icon איפה שזה מופיע באותו רחוב ואפשר לראות פרטים על התאונה, כמובן לא מדובר פה על פרטים אישיים, כמובן מדובר על אופי התאונה, מאיזה רחוב.
<דורון מה טוב: כמובן שאפשר לנתח כל אחד מבחינתו את הדברים, האם זה הופך להיות כביש אדום, כביש כזה או אחר, כל אחד לפי המצב הזה.
<דורון מה טוב: ההתכנסות בנושא הזה, יש פה גם מספר גורמים שהם בשיתוף פעולה.
<דורון מה טוב: אפשר להגיע לרמות מאוד מאוד גבוהות כדי לספק מידע ולעבד אותו כמו שאיחוד הצלה יכול לקבל גם נתונים כמו איפה היו תאונות דרכים ומה היו זמני ההגעה בעבר מבחינת הכוחות, אנחנו יכולים לדעת איפה צריך עוד אפונולנסים, איפה צריך עוד כוננים שהיום נותנים first responder לדברים האלה, זה דבר מאוד מאוד חשוב לנו וכמובן מוכיח את עצמו כמציל חיים.
<דורון מה טוב: כולל נתיבי ישראל, גם, שאנחנו יכולים לקבל גם מקומות שבהם קרו תאונות דרכים, מקומות שיש בהם דברים שאנחנו יכולים ללמוד אותם ולהפיק מזה תועלת.
<דורון מה טוב: התועלת אצלנו מופקת תוך 90 שניות, אם אתם לא מכירים זה עובד ככה.
<דורון מה טוב: ואנחנו נשמח בשיתוף פעולה עם כל הגורמים.
אורי מקלב: בלי שידעתי שאתם נמצאים פה אני כשדיברתי על מד"א ועל גופי הצלה השונים שיש להם מידע חשוב מאוד, אין חולק בכלל בעניין הזה.
אורי מקלב: אנחנו מתכנסים לדקת הסיכום ואני מבקש לחזק את ידה של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים בהרחבת מרכז המידע והמחקר ואני גם אוסיף קריאה לתקצב בהתאם.
אורי מקלב: אני חושב שתקצוב הוא חלק חשוב מאוד, התקצוב התמידי, שיהיה לכם גם בטחון בתקציב.
אורי מקלב: אי אפשר לא לדעת מה התקצוב בתחילת השנה כשיש תכניות עבודה והתקצוב לא ברור זה נותן אי יכולת לתפקד בצורה מושלמת.
אורי מקלב: מרכז המידע והמחקר של הרשות לבטיחות בדרכים הוא המקום שבו יש לרכז את כלל המידע הנוגע לבטיחות בדרכים.
אורי מקלב: הוועדה קוראת לכל הגורמים הרלוונטיים, הן מהמגזר הממשלתי והן ממגזרים אחרים לפעול מתוך אחריות לאומית ולהעביר למרכז המידע ברשות הלאומית את פרטי המידע הרלוונטי המצוי בידם ואני גם קורא, כן, באופן לא רק להעביר, גם השיתוף פעולה שאני חושב שהוא אחד מהדברים החשובים.
אורי מקלב: תודה רבה וצהריים טובים עכשיו לפי דעתם כולם.
יעל כהן-פארן: אני שמחה לפתוח את דיוני ועדת המשנה לקידום טכנולוגיות לאנרגיה מתחדשת, מעקב אחר ביצוע של הממשלה, ממשלת ישראל, את החלטות ועידת פריז.
יעל כהן-פארן: הדיון היום סובב סביב נושא האדפטציה, שזה החלק השני של אמנת פריז או בכלל כל התייחסות למשבר האקלים, גם איך אנחנו מפחיתים את הפליטות וגם מה אנחנו עושים עם המצב הקיים, ההתאקלמות שלנו למשבר האקלים.
יעל כהן-פארן: אני רוצה לפתוח עם שקף.
יעל כהן-פארן: בדרך כלל אני יודעת שיושב ראש ועדה פותח ולא מציג נתונים חדשים, אבל מה לעשות, זאת ועדה מיוחדת, אני נציגה ירוקה בכנסת ויש לי הזכות גם להביא מידע חדש, אני חושבת, אני לוקחת לעצמי את הזכות, וזה איזה שהוא שקף שהשתתפתי בכנס וראיתי אותו במצגת.
יעל כהן-פארן: לא אני חיברתי אותו, לא אני ערכתי אותו, הוא של פרופ' יואב יאיר, שאני לא חושבת שהוא נמצא כאן היום, אבל בכנס בבינתחומי גם בנושא האקלים, היו שם עוד כמה נושאים, ואני לא רוצה להתייחס לכותרת אלא בעיקר לגרף שמציג כאן, הגרף מציג את מצב כיפת הקרח בקוטב.
יעל כהן-פארן: אנחנו יכולים לראות, וכשאני ראיתי את הגרף הזה, מה אני אגיד לכם?
יעל כהן-פארן: מאז אני לא ישנה טוב בלילה.
יעל כהן-פארן: יש עוד דברים שגורמים לי לא לישון טוב בלילה, הרבה דברים שקורים בישראל, אבל זה, בוא נגיד ברמה הבינלאומית וברמה של הנושאים שאני מאוד מאוד מוטרדת מהם בחיי המקצועיים, הפרטיים והפרלמנטריים, הוא משבר האקלים.
יעל כהן-פארן: אני רואה כאן משהו שאני חושבת שאף אחד עוד לא ראה ועובדה, כל הקווים שמתארים את כיפת הקרח, יש תנודתיות.
יעל כהן-פארן: זה גם הקוטב הדרומי וגם הצפוני, אני מתייחסת רק לצד ימין של הגרף, כי הקוטב הדרומי עוד בסדר, אבל בעצם אנחנו רואים, אמצע נובמבר, כיפת הקרח בקוטב הצפוני לא עולה בכלל.
יעל כהן-פארן: בשנים אחרות היה את הגל הזה וגם אם הוא הלך וירד כל שנה עדיין הייתה עלייה, כיפת הקרח גדלה.
יעל כהן-פארן: כאן אנחנו רואים שאנחנו נמצאים באמצע נובמבר, טמפרטורות ממוצעות, וזו התמונה של 17 בנובמבר, תמונה של ממוצע יממתי של טמפרטורה, הטמפרטורה הממוצעת בקוטב היא 20 מעלות מעל הממוצע באמצע נובמבר ולכן כיפת הקרח לא עולה.
יעל כהן-פארן: כאן זה עובר לכותרת שאני, שוב, כמו שאמרתי, לא חיברתי אותה, אם הדברים האלה נכונים האם אנחנו לא נמצאים בנקודת אל חזור מבחינת משבר האקלים ברמה העולמית.
יעל כהן-פארן: ובכן, אני מקווה להאמין שאנחנו לא.
יעל כהן-פארן: עכשיו אנחנו באמת נפתח את הדיון שמטרתו לשמוע איך ישראל רואה את הדברים, מה התחזיות.
יעל כהן-פארן: נמצאים כאן כל משרדי הממשלה הרלוונטיים שעוסקים בנושא, שאמורים לעסוק בנושא, גם מבחינת איסוף המידע והידע, התרחישים לטווח ארוך ולטווח קצר, מי שאמור לתת מענה ברמות של רשויות מקומיות, ברמות של רשויות ממשלתיות כמובן.
יעל כהן-פארן: אז אנחנו נפתח את הדיון, אבל לפני כן אני אגיד עוד משהו.
יעל כהן-פארן: מאז שהוקמה הוועדה לפני פחות משנה תמיד הנושא של אדפטציה איכשהו נדחק לצד, היו אנרגיות מתחדשות כאלה ואחרות וזה תמיד היה רלוונטי לדבר עליהן, לא שהנושא פחות חשוב, אבל באמת הבנתי עד כמה אנחנו לא רק לא ערוכים, אלא לא קולטים בכלל את עוצמת ההשפעות שכבר קיימות היום.
יעל כהן-פארן: בדיוק לפני חודש בשריפות הגדולות באותו שבוע של מזג אוויר קיצוני, של רוחות מזרחיות, של יובש, שלמעשה סוף נובמבר היה ועדיין לא ירד שום גשם רציני, אז כל העלים, כל חיפוי הקרקע, כמובן העצים והצומח, הכול היה כל כך יבש שכל דבר קטן הדליק מדורות ושריפות ענק וכשאני לפחות באותו שבוע התבטאתי גם במליאה, גם בנאומים, גם בפוסטים, שהכול קשור בסופו של דבר לשינויי אקלים, לא משנה מי גרם להדלקת השריפה, אותו מזג אוויר שהגיע קשור לשינויי אקלים והוא זה שאפשר את השריפות הגדולות האלה והתחושה שלי הייתה שלא הייתה לכך שום תגובה מבחינת גורמים ממשלתיים, אפילו מבחינת הציבור.
יעל כהן-פארן: הרבה מהתגובות שקיבלתי היו 'על מה את מדברת בכלל?'.
יעל כהן-פארן: למעט שר, שאני כן חייבת לציין אותו לטובה, השר אקוניס, שר המדע, שבערך בסוף אותו שבוע כן התבטא בהקשר של השריפות קשורות גם למשבר האקלים, לא הייתה התבטאות כזאת של אף שר ושל שום גורם ממשלתי.
יעל כהן-פארן: אני חושבת שיש פה חוסר הבנה, כי בתור מי שעוסקת, ונמצאים כאן כמה מהאנשים שעוסקים כמובן הרבה יותר ממני בתחום של האקלים, ומבינים שיש פה משהו עולמי והוא כבר משפיע והוא מתחיל להשפיע עלינו, לא רק בסוף המאה ולא רק על הנינים שלנו, כמובן שאני מקווה שגם הילדים שלי יחיו עד סוף המאה, בסופו של דבר הדברים כבר כאן וההשפעות שלהם כבר מורגשות, ותופעות מזג אוויר קיצוניות ושריפות שנובעות מהן ושיטפונות שנובעים מהן, אלה הדברים שאנחנו מתמודדים איתם.
יעל כהן-פארן: אז לא לראות את ההקשר ולא לראות את החיבור בין הדברים, לי הובהר כמה הציבור והשיח הציבורי וגם השיח בגורמי הממשל, לא מבינים היום את ההקשר, ולכן כינסתי את הדיון הזה יחסית בדחיפות, עד כמה שיכולתי, היו דיוני תקציב ולא יכולנו להקדים את זה עוד, אז אני באמת אשמח לפתוח את הדיון.
יעל כהן-פארן: הראשון שאני אבקש ממנו לדבר, נציג השירות המטאורולוגי, אבנר, בוקר טוב.
יעל כהן-פארן: אני אשמח לשמוע ממך, אחת, על המצב כרגע, איך אתם רואים את הדברים, מה ההערכות שלכם לגבי שינויי אקלים והשפעתם כרגע על ישראל בטווח שאנחנו נמצאים בו, וגם מה ההערכות שלכם לעתיד, אם אתה יכול להציג תרחישים, האם אתם עורכים תרחישים.
<אבנר פורשפן: אז אני אפתח ואני אגיד דבר אחד.
<אבנר פורשפן: קודם כל צריך להבין, בהקשר למה שאת אמרת, שאירוע מזג אוויר קיצוני הוא תוצאה של שילוב של שני דברים, הוא תוצאה של השתנות טבעית מאוד מאוד חזקה, וכמובן שכאשר העולם מתחמם יש לשינוי האקלים, יש להתחממות הגלובלית, תרומה לעוצמה של אירועים או לשכיחות שלהם.
<אבנר פורשפן: אבל זה לא נכון להציג את זה, אפילו כשאת מדברת ואת מנסה לשכנע, אני חושב שזה לא נכון להציג את זה כאילו שכל אירוע מזג אוויר קיצוני הוא תוצאה של שינוי האקלים בלבד.
<אבנר פורשפן: אני אתן דוגמה, אם יש סערה גדולה ויש בחיפה גל בגובה של 8 מטרים, יכול להיות שכתוצאה מעליית מפלס פני הים כתוצאה מההתחממות הגלובלית זה לא יהיה 8, זה יהיה 8.3 או 8.5 מטרים, אבל זה לא ששינוי האקלים יצר גל של 8 מטרים.
<אבנר פורשפן: הגל של ה-8 מטרים הוא חלק מההשתנות הטבעית וצריך לראות את זה בצורה הזאת, זו צורה נכונה יותר להציג את זה.
<אבנר פורשפן: גם בנושא של ההיערכות, אני חושב, חשוב מאוד שאנשים יבינו שאירוע מזג אוויר קיצוני הוא בוודאי קשור גם בשינוי אקלים, אבל גם אם לא היה שינוי אקלים אירועי מזג אוויר קיצוניים היו יכולים להיות וחמורים מאוד ויש לנו את ההיסטוריה כדי ללמד על זה.
<אבנר פורשפן: מי שאפילו לא כמונו, כל מי שיושב בשולחן הזה, אני מקווה, מאמין ויודע ש-IPCC צודק, שיש התחממות גלובלית, שהשינוי האקלימי חי ובועט, זה לא סתם, זה לא סתם מדברים, אבל מצד שני צריך להבין שגם אם אין הוא לא צריך לעמוד ולא לעשות שום דבר, הוא חייב להיערך כי אירוע מזג אוויר קיצוני כזה יכול להתרחש גם בעתיד ללא קשר לשינויי האקלים.
<אבנר פורשפן: זה כפתיח.
יעל כהן-פארן: בסדר גמור, אבל בגלל שהבעת איזה שהיא ביקורת על הדברים שאמרתי אני חייבת כן להגיב.
יעל כהן-פארן: נכון שאירועי מזג אוויר קיצוניים היו תמיד, גם בהיסטוריה, השאלה אם לא עולה התכיפות שלהם ועוצמתם.
יעל כהן-פארן: זה בדיוק שינוי האקלים.
יעל כהן-פארן: כי המגמה זה שינוי האקלים, לא האחד.
יעל כהן-פארן: אני מסכימה איתך, לא אירוע אחד של מזג אוויר קיצוני הוא שינוי האקלים, אבל מגמה.
<אבנר פורשפן: אני אתן שתי דוגמאות.
<אבנר פורשפן: בחודש אוגוסט 2010 מדדנו בצפת טמפרטורה של 40.6 מעלות, זה שיא של כל הזמנים בתחנה, אפילו באירוע שבו מדדו ומדדו 54 מעלות בטירת צבי ביוני 42' לא מדדנו טמפרטורה כזו בצפת, מדדנו 6 עשיריות פחות.
<אבנר פורשפן: אבל אירוע כזה, שהוא קיצוני בודד, כמו שאת אמרת, יכול היה להתרחש גם לפני 100 שנה ולפני 50 שנה, אבל כשמסתכלים על שנת 2010 כשנה זו שנה שהייתה חמה בצורה יוצאת דופן וחסרת תקדים.
<אבנר פורשפן: אם אני שואל את עצמי האם שנה כזאת הייתה יכולה להתרחש לפני 100 שנה אני טוען שלא.
<אבנר פורשפן: לדעתי, ללא שינוי האקלים וללא ההתחממות הגלובלית הסיכוי שתהיה שנה שלמה כזאת, שזה לא חודש וזה לא שבוע וזה לא אירוע בודד, אלא - - -
יעל כהן-פארן: ולהזכירך השנה ההיא הסתיימה בשריפות ענק בכרמל.
<אבנר פורשפן: בשריפות ענק, ודאי, לכן יש בהחלט את העניין הזה של השינוי האקלימי.
<אבנר פורשפן: כשאנחנו עשינו מחקר שלנו בנושא של אירועי מזג אוויר קיצוניים אנחנו מצאנו שרואים מגמה ברורה בשכיחות גלי החום הארוכים, כלומר שלושה ימים ומעלה, השכיחות שלהם עלתה באופן משמעותי בשני העשורים האחרונים ביחס לתקופה שקדמה לזה.
<אבנר פורשפן: מצד שני לא מצאנו מגמה מובהקת, אני מדגיש, אם המגמה היא לא מובהקת, זה עדיין לא אומר שאין מגמה בכלל, אבל עדיין לא מצאנו מגמה מובהקת, לא באירועי שלג כבדים ולא באירועי סופות גשם גדולות.
<אבנר פורשפן: זה שלא מצאנו מגמה, כמו שאמרתי, זה לא בהכרח אומר שלא נצפה מגמה בעתיד, אבל מספיק אירועי הגשם שהיו בעשורים הקודמים כדי לחדד לנו את הצורך בהיערכות לאירוע מזג אוויר קיצוני.
<אבנר פורשפן: אני לא רוצה שאף אחד יעמוד בפני מה שקרה בדצמבר 1954, או דצמבר 1951, זה הרבה יותר חמור ממה שקרה בינואר 13' או בדצמבר 13'.
<אבנר פורשפן: אז אנחנו לא צריכים לקחת את השינוי האקלימי ולהשתמש בו כדבר יחידי, אלא לקחת אותו ולשלב אותו ביחד עם ההשתנות הטבעית, שזה הדבר המשמעותי.
<אבנר פורשפן: אני חושב ששילוב שני הדברים האלה ביחד יכול לחדד את הצורך לאנשים ולגורמים השונים, שמחליטים או נערכים, אם זה ברשויות המקומיות ואם זה ברשות החירום הלאומית ואחרים, לנקוט פעולה.
<אבנר פורשפן: אני יכול להעיד שאחרי דצמבר 13' פנו אלינו מרשות החירום הלאומית וביקשו שנכין תרחישי ייחוס לאירועי מזג אוויר קיצוניים ואנחנו הכנו.
יעל כהן-פארן: סליחה, יש נציג של רח"ל?
<קריאה: לא, לצערנו לא הגיע.
<אבנר פורשפן: אנחנו עשינו תרחישי ייחוס לאירועי מזג אוויר קיצוניים בשלושה היבטים מרכזיים, באירוע של שלג קיצוני, באירוע של גשם קיצוני ובנושא של גלי חום.