GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מיכל הלפרין: אם משווים מונית מסורתית ומונית שיתופית, המונית המסורתית תסע ריקה יותר שעות במהלך היום ויותר קילומטרים במהלך היום והמונית השיתופית תסע מלאה יותר קילומטרים במהלך היום ויותר שעות במהלך היום.
<מיכל הלפרין: אלה הנתונים כפי שלנו יש והם דווקא אינדיקציה הפוכה למה שנאמר.
<מיכל הלפרין: הנושא הנוסף זה שיקולים ביטחוניים ובטיחותיים.
<מיכל הלפרין: זה דגל שתמיד קל לנפנף בו ואני רוצה לנסות לפרק את המוקש הזה.
<מיכל הלפרין: אז קודם כל, ככל שמדובר בנושא של מוניות מסורתיות, מוניות מסורתיות נבדקות בדיקות ביטחוניות ובטיחותיות, תעודת יושר שמתבקשת מהן, בתעודת הכניסה לתפקיד.
<מיכל הלפרין: כלומר, כאשר נהג מונית מקבל רישיון נהג מונית הוא צריך להביא תעודת יושר.
<מיכל הלפרין: משרד התחבורה לא עוקב אחרי ההתפתחות שלו לאורך השנים ולא עוקב האם הוא נהיה בעקבות הדברים פדופיל או עבריין או תומך טרור, אף אחד מהדברים האלה.
<מיכל הלפרין: כמובן שאנחנו יודעים שהבדיקה בנקודת הפתיחה היא בדיקה חסרה.
<מיכל הלפרין: הדבר הנוסף, אני חוזרת חזרה לנושא הדירוגים על ידי המשתמשים עצמם.
<מיכל הלפרין: רבותיי, הדירוגים האלה מאפשרים לנו את האפשרות לבחור את הנהג שאותו אנחנו רוצים.
<מיכל הלפרין: את הנהג שהפרופיל שלו מתאים לנו, את הנהג שאנחנו חושבים שאנחנו יכולים לסמוך עליו.
<מיכל הלפרין: הדירוג הזה נעשה על ידי משתמשים והוא נחשב יחסית אמין.
<מיכל הלפרין: הדבר האחרון שאני רוצה להגיד על העניין הזה זה שאנחנו לא פוסלים את הנושא של שיקולים ביטחוניים ובטיחותיים.
<מיכל הלפרין: אנחנו חושבים שהם לא יכולים לעצור את הכניסה של תחבורה שיתופית החוצה.
<מיכל הלפרין: אם משרד התחבורה מוטרד משיקולים של בטיחות וביטחון, צריך להסדיר את אופן הפעולה של תחבורה שיתופית באופן שיבטיח שגם השירותים האלה יתנו בצורה בטיחותית ובטחונית.
<מיכל הלפרין: אבל לא יכול להיות שיבואו ויגידו, בגלל שיקולי ביטחון ובטיחות, לא, אין כניסה.
<מיכל הלפרין: זה לא תוצאה שהיא מתקבלת על הדעת.
אורי מקלב: ובכל אופן יש גם החלטה אישית של האזרח בסופו של דבר.
אורי מקלב: עם כל הכבוד לדאגה הגדולה מאוד על ביטחון הנוסע אז בסופו של דבר אני המחליט, זה לא ילד בבית ספר.
אורי מקלב: בנאדם מבוגר שהוא גם מחליט, הוא מרגיש מספיק בטוח אם מישהו שגר שהוא שכן שלו על ידו באותו רחוב או ברחוב מקביל ואם הוא חושש ממנו או לא.
אורי מקלב: בסופו של דבר זה החלטה של האזרח, ועם כל הכבוד לדאגה ועל זה עוצרים, בגלל זה עוצרים, פתאום ראינו כאן ערבות הדדית כל כך גדולה של משרד התחבורה שעוצרים תהליכים שיש לזה משמעות מאוד מאוד על כיסו של האזרח.
<מיכל הלפרין: כן, אני מסכימה לגמרי.
<מיכל הלפרין: הטענה השלישית שאנחנו לפעמים שומעים זה שנהגי המוניות מעניקים שירות טוב יותר.
<מיכל הלפרין: אני לא רוצה, אני מניחה שנהגי המוניות עושים את המיטב כדי לתת את השירות הטוב לצרכן.
<מיכל הלפרין: אני יודעת שהם נדרשים לעבור קורס של 154 שעות לפני שהם מקבלים את הרישיון להיות נהג מונית, מה שמאפשר להם, כך לדעתם, לתת שירות טוב יותר.
<מיכל הלפרין: הסתכלנו על הקורס הזה ומה כלול בו.
<מיכל הלפרין: אנחנו חושבים שהרבה מאוד מהדברים שהיום נהגי מוניות נדרשים ללמוד כדי להפוך להיות נהגי מוניות זה לא כל כך רלוונטי.
<מיכל הלפרין: גילינו למשל שהם צריכים ללמוד 18 שעות של עזרה ראשונה, 24 שעות של ידיעת הארץ, 2 שעות של חבלה, לימודי חברה בשיעור של 12 שעות, כל מיני הכשרות שאני לא יודעת אם בישראל של 2016 יש להן איזשהי הצדקה יותר.
<מיכל הלפרין: בכל מקרה אני לא בטוחה שזה מה שמבטיח שירות טוב יותר על ידי נהגי המוניות המסורתיות מאשר נהגי התחבורה השיתופית.
<מיכל הלפרין: אני חושבת שהגיעה העת לפתוח את השוק.
<מיכל הלפרין: אני חושבת שהגיעה העת לדה רגולזציה, אני חושבת שאנחנו צריכים למצוא את הדרך- - -
דב חנין: גברתי, אם אפשר לשאול אותך שאלה, קודם כל תודה על הסקירה - - -
<מיכל הלפרין: היא עדיין לא הסתיימה.
דב חנין: יש לי שאלה אחת שאותי מטרידה וגברתי לא התייחסה אליה, ואני לא אומר את זה כמי שיש לו עמדה מגובשת לגבי כל ההיבטים.
דב חנין: אחת הטענות שאנחנו שומעים היא שפיתוח מנגנוני תחבורה שיתופית יפגעו בסופו של דבר בתחבורה הציבורית.
דב חנין: התחבורה הציבורית אצלנו היא תחבורה במצב לא טוב, תחבורה של קהל שבוי ואז הטענה היא שאם יהיו מנגנונים של תחבורה שיתופית שיהיו יעילים יותר וגם זולים יותר, התוצאה היא שאנשים, אותו קהל שבוי שמשתמש היום בתחבורה ציבורית, יעברו לתחבורה שיתופית וזה עלול לגרור איתו פגיעה בתחבורה הציבורית שהיא בסופו של דבר האמצעי האסטרטגי הכי חשוב להתמודד עם משבר התחבורה שיש לנו בישראל.
דב חנין: האם בדקתם את השאלה הזו והאם יש לכם איזשהי הערכה לגביה?
<מיכל הלפרין: אז אני אגיד.
<מיכל הלפרין: אני אענה בשני מישורים לעניין הזה.
<מיכל הלפרין: דבר ראשון, כמו שאמרתי, אנחנו חושבים שהמגוון של תחבורה שיתופית מעודד את השימוש בתחבורה ציבורית כי הוא כלי משלים בהיררכיה התחבורתית.
<מיכל הלפרין: הוא לא בא להחליף רכבת, הוא לא בא להחליף אוטובוס.
<מיכל הלפרין: הוא מאפשר גישה נוחה יותר לרכבת, גישה נוחה יותר לאוטובוס, הוא מאפשר להגיע לנקודה שבה האוטובוס מפליג בצורה קלה יותר, לנקודה שבה הרכבת מתחילה בצורה קלה יותר וכמובן מאפשר גם בקצה השני כשאתה מגיע ליעדך את הגישה הנוחה היותר.
<מיכל הלפרין: הסברתי, זה סוגיית הקילומטר הראשון והקילומטר האחרון.
<מיכל הלפרין: זו נקודה אחת.
<מיכל הלפרין: הדבר השני, וזה לא פחות חשוב, בקשת ובמנעד הרחב של סוגי תחבורה ציבורית שיש לנו, החל מרכבות ואוטובוסים ומוניות שירות ומוניות עד לרכבים פרטיים, המוניות ושירותי התחבורה השיתופית בסגנון, via אולי נוטה יותר לכיוון האוטובוסים, אבל אלמנטים כמו uber, lift, moovit ו-waze הם גופים שדומים יותר באופיים לרכבים הפרטיים.
<מיכל הלפרין: הם קרובים יותר לרכבים הפרטיים ומהווים שירות תחליפי ודומה יותר לרכבים הפרטיים, ולכן אנחנו סבורים שיותר מאשר הם יבואו להחליף תחבורה ציבורית, הם יבואו להחליף רכבים פרטיים.
<מיכל הלפרין: וזה בסופו של דבר היעד הראשון והמרכזי שלנו, ולכן אנחנו חושבים שבקרבה של השירות שלהם הם לא תחליפים לאוטובוסים, הם תחליפים יותר לרכב פרטי.
אורי מקלב: זה הערכה או שגם יש לזה אינדיקציות ממדינות אחרות?
אורי מקלב: אבל אני פשוט מסכים עם העניין הזה, כל הנושא של תחבורה שיתופית הזו היא לא באה להחליף אנשים לא שנסעו במוניות קודם.
אורי מקלב: מי שנסעו במוניות זה לא היה קהל היעד.
אורי מקלב: קהל היעד הוא מי שנסע ברכב פרטי.
אורי מקלב: במקום שלוש מכוניות תסע מכונית אחת, במקום שתי מכוניות, תסע מכונית אחת.
אורי מקלב: זה אנשים שהשתמשו ברכבם הפרטי, אנחנו מבקשים לשתף אותם, שני בעלי רכבים יסעו ברכב אחד.
אורי מקלב: זה קהל היעד, זה באמת הציבור שישתמש בזה.
אורי מקלב: כל מי שמשתמש במונית הוא יעדיף מונית, למה שהוא צריך לקחת מישהו שהוא - - - תמיד יתרון למונית.
אורי מקלב: ואם היום יש גם מוניות שיתופיות אז ודאי שזה גם נכון.
אורי מקלב: מילה אחת אם אפשר בדברייך לפני שאת מסיימת, זה נושא משמעות הפגיעה היום בכיסו של האזרח או להגיד ככה, כמה זה יכול לתת או כמה זה יכול להוזיל במחיר התחבורה היום או מחיר היום של הוצאות שיש לרכב או בסך הכל, היתה כאן אמירה בפעם הקודמת של איזה מספרים שנקטתם באחוזים.
אורי מקלב: האם יש לכם גם אינדיקציה או הייתי אומר, בכמה נמנע היום, מה הפגיעה היום שלא מאפשרים את זה.
<מיכל הלפרין: אז אני יכולה להתייחס לסוגים שונים של תחבורה ציבורית, זה לא אחיד בכולם.
<מיכל הלפרין: אני אומר ככה, כאשר יש לנו אמצעי תחבורה ציבורית כמו carpooling ברור לכולנו שזה מוזיל את המחירים באופן דרמטי, כי היום ה-carpooling מבוססים בעיקר על אלמנטים של החזר הוצאות, ולכן ברור שאני יכול לנסוע בנסיעה בינעירונית כנגד החזר הוצאות זה משמעותית יותר זול מאשר לקחת את רכבי הפרטי לבד באוטו.
<מיכל הלפרין: אז זה מודל מאוד ברור של הורדת מחירים.
<מיכל הלפרין: מי שעוד באופן ברור ביותר מוריד מחירים בערים שבהם הוא קיים זה Via, המוניות שירות המודולריות, שבערים שבהן הם נכנסו, שלוש ערים עד היום, הם הצליחו להוריד את מחירי התחבורה הציבורית באופן דרמטי עד כדי 30%, 33% ממה שהם בפועל, שזה כמובן, הוזלה מאוד משמעותית.
<מיכל הלפרין: לגבי מודלים כמו Uber, התמונה היא יותר מורכבת כי Uber מווסת את המחיר שלו בהתאם לביקושים ובהתאם ללחצים.
<מיכל הלפרין: ולכן, במקום שיש ביקוש רב מחירי Uber יעלו ועשויים להיות יותר יקרים ממחיר של מונית.
<מיכל הלפרין: במקום שבו יש ביקוש נמוך יותר המחירים שלו יהיו זולים יותר ממחירים של מונית.
<מיכל הלפרין: זה לא אחיד, התמונה לא אחידה.
<מיכל הלפרין: אבל באופן כללי, אני חושבת שהיכולת של האזרח לבחור את האמצעי בהתאם למחיר ובהתאם לכיסו זה בעיני הדבר החשוב.
<מיכל הלפרין: אני חושבת שהגיעה העת לבטל את תקנה 84 א' שאוסרת על נהגים להסיע אנשים כנגד תשלום למעט נהגי מוניות.
<מיכל הלפרין: אם צריך לדון על פיצוי נהגי המוניות על ההוצאות שהם ספגו עד היום, יכול להיות שצריך לפתוח את השולחן ולהתחיל את הדיון הזה, אבל הגיעה העת לפתוח את הדיאלוג על הפיצוי של נהגי המוניות, ככל שרוצים לפצות.
<מיכל הלפרין: אגב, אני רק אציין, במדינות אחרות שבהן הכניסו תחבורה שיתופית לא פיצו את נהגי המוניות למעט אוסטרליה.
<מיכל הלפרין: אני עדיין לא פוסלת את זה שיש צורך, אולי, לפצות את נהגי המוניות פה.
<מיכל הלפרין: ואני מציעה שנהגי המוניות ינצלו את הרצון הטוב שיש כרגע בקרב משרדי ממשלה לנהל איתם משא ומתן כזה, יתפסו אותו בשתי ידיים וישבו על שולחן המשא ומתן וינהלו את המשא ומתן הזה.
<מיכל הלפרין: כי דבר אחד ברור, את הקידמה אי אפשר יהיה לעצור.
<מיכל הלפרין: במוקדם או במאוחר התחבורה השיתופית תיכנס.
<מיכל הלפרין: את הסימנים הראשונים לכניסה שלה אנחנו מזהים כבר היום.
<מיכל הלפרין: אי אפשר יהיה לעצור את הכניסה הזאת ואי אפשר יהיה לעצור את הטכנולוגיה.
<מיכל הלפרין: לבוא ולהגיד, כדי להגן על נהגי המוניות הקיימים ועל הסכומים שהם שילמו בעבר, כדי להגן על ההוצאות האלה, אנחנו נמנע את הכניסה של טכנולוגיה מתקדמת, זה מזכיר לי את הניסיון לא להכניס את מכונת הדפוס של גוטנברג משום שאנחנו רוצים להגן על הכמרים, על היכולת שלהם להעתיק בכתב יד את ספרי הקודש על נייר ועט.
<מיכל הלפרין: אנחנו לא יכולים לעצור את הקידמה הזאת.
<מיכל הלפרין: עולמות משתנים.
<מיכל הלפרין: יכול להיות שצריך לדבר על פיצוי, אבל הצורך בפיצוי לא יכול לעצור את הקידמה מלהיכנס.
<מיכל הלפרין: אני רוצה כמה מילים להקדיש לסוגיה של הרגולציה של נהגי המוניות כי בעניין הזה אנחנו גם התייחסנו בפנייתנו למשרד התחבורה.
<מיכל הלפרין: אנחנו חושבים שהרגולציה שקיימת היום על נהגי המוניות המסורתיות היא רגולציה מכבידה שלא לצורך.
<מיכל הלפרין: החסם הראשון לכניסתם של נהגי מוניות זה הצורך לקנות מספר ירוק.
<מיכל הלפרין: מספר ירוק עולה היום במדינת ישראל 245,000 ₪, ואני עד היום לא הצלחתי להבין איזה צידוק יש לזה שמדינת ישראל תגבה 245,000 ₪ מבנאדם שרוצה מספר ירוק כדי להתפרנס מנסיעה על מונית.
<מיכל הלפרין: את החסם הזה צריך להוריד.
<מיכל הלפרין: הדבר השני שאנחנו, כמובן, חושבים שצריך להוריד זה את ההכשרות המיותרות, האנאכרוניסטיות קצת של נהגי מוניות, לאפשר כניסה ללא הכשרה ארוכה, להשאר עם ההכשרה הנדרשת, ההכשרה שהיא רלוונטית גם היום.
<מיכל הלפרין: ואנחנו מאוד רוצים לעבוד יחד עם משרד התחבורה כדי לבדוק את הרגולציה הזאת שחלה היום על נהגי מוניות ולראות מה הפך להיות במהלך השנים מיותר, מה הפך להיות שלא לצורך.
<מיכל הלפרין: המילה האחרונה שאני אקדיש בדבריי, לפני שאני אאפשר לכל הקולות הסוערים להביע את דעתם זה מילה לנהגי המוניות שהם נהגי מוניות, אני קוראת להם, שכירים.
<מיכל הלפרין: לא כל נהגי המוניות הם מקשה אחת במדינת ישראל.
<מיכל הלפרין: יש נהגי מוניות שיש להם מספר ירוק, יש נהגי מוניות שיש להם הרבה מספרים ירוקים ויש נהגי מוניות שאין להם מספר ירוק.
<מיכל הלפרין: נהגי המוניות האלה נדרשים היום לשלם כל חודש כדי להתפרנס בערך 1500 ₪ דמי שכירות למספר הירוק כדי שהם יוכלו לעשות בו שימוש.
<מיכל הלפרין: נהגי מוניות אלה, אני חושבת שעבורם כניסת תחבורה שיתופית והיכולת שלהם לתת שירות כזה לא באמצעות מונית מסורתית פותח בפניהם אפשרויות רחבות.
<מיכל הלפרין: הם גם לא יהיו תלויים במספרים הירוקים ולפחות אינדיקציות ראשוניות ומחקרים ראשוניים מלמדים אותנו שנהגי Uber מרוויחים יותר מנהגי מוניות פר שעת נסיעה.
<מיכל הלפרין: יש לנו נתונים ראשוניים ממחקר בנושא הזה ואני חושבת שנהגי המוניות שהם נהגים שכירים הגיע העת לבחון מחדש מה טוב לכם.
<מיכל הלפרין: לא בטוח שההתנגדות העזה הזאת במקומה.
<מיכל הלפרין: יכול להיות שאמצעי תחבורה שיתופית פותחים בפניכם עולמות שבהם אתם יכולים להגדיל את ההכנסות שלכם.
<מיכל הלפרין: סיימתי.
אורי מקלב: באמת סקירה מאוד מקיפה ומקצועית והשכלתם והשכלת, נגעת לפי דעתי בכל הנקודות, לא היתה אבן אחת קטנה אפילו שלא הרמתם אותה.
אורי מקלב: זה באמת מחמם את הלב שבסופו של דבר יש כאלה שהדימוי שלהם, אמונה על הגבלים עסקיים מתעסקת בדברים המאוד מאוד גדולים במשק, בגופים מאוד מאוד חזקים, אולי לא כל כך יודעת מה שקורה בשטח, והנה אנחנו כאן בדיון הזה גם באומץ רב וגם ביושר ובכנות קודם כל רואים שהנושא של האזרח הפשוט, הרגיל ונהג המונית השכיר וכולם לנגד עיניכם ואתם באמת דואגים לו ומנסים להגן עליו מפני הגבלים או שיתוף, שיתוף הפוך שמשתפים פעולה כנגד להפריט או כנגד להיכנס לדברים שכבר קיימים או כפי שאת היטבת להסביר את זה.
אורי מקלב: בשלב הזה אני אבקש מחבר הכנסת אמיר אוחנה כשותף בכל העניין הזה של תחבורה שיתופית לשאת את דבריו.
אמיר אוחנה: תודה רבה לך אדוני יושב הראש.
אמיר אוחנה: תודה גם לממונה על ההגבלים העסקיים, עורכת דין הלפרין, על הסקירה הממצה והחשובה הזו.
אמיר אוחנה: אני רוצה לפתוח ולומר שכל מה שאני אגיד עכשיו הוא חוסה תחת העננה שתיכנס ותשנה את כל האופן שבו אנחנו חושבים על תחבורה והיא ממש מעבר לפינה, אני מתכוון למכונית האוטונומית.
אמיר אוחנה: כאשר בגוגל מדברים על 20-20, חברות רכב מסוימות מדברות אפילו מוקדם יותר ואפשר רק לדמיין איך העולם הולך להראות.
אמיר אוחנה: מכונית אוטונומית זו מכונית ללא נהג, כשאתה נכנס אתה מכניס את הכתובת שאתה רוצה להגיע והיא יודעת להביא את כלי הרכב מנקודה א' לנקודה ב' באופן הכי בטוח, הכי יעיל, הגיוני.
אמיר אוחנה: כמובן, זה ישנה את כל תחום הביטוח כי יהיו הרבה פחות תאונות דרכים שמקורן בטעויות אנוש, בהתנהגות אנושית, אבל זה עדיין לא כאן אז בכל זאת אני אתכנס לדיון שלשמו התכנסנו.
אמיר אוחנה: תחבורה שיתופית בישראל היו תהיה.
אמיר אוחנה: האינטרס הציבור, וכשאני אומר האינטרס הציבורי אני מתכוון לפחות זיהום אוויר, פחות מספר כלי רכב, פחות הרוגים ופצועים מתאונות דרכים, פחות פקקים, בעיות חניה, הוזלת יוקר המחייה שהרכיב של התחבורה הוא הרכיב השני בחשיבותו אחרי דיור בנושא יוקר המחייה וגם גמישות תעסוקתית מסוג חדש.
אמיר אוחנה: האינטרס הציבורי גדול מדי, רחב מדי, חזק יותר מהאינטרסים הצרים של המתנגדים.
אמיר אוחנה: כולנו חשופים לעולם, כולנו רואים שתושבים של למעלה מ-400 ערים ברחבי העולם כבר נהנים מתחבורה שיתופית מקוונת.
אמיר אוחנה: חלקנו אפילו זכינו, כולל עבדכם הנאמן, להשתמש בזה בנסיעותיו בעולם.
אמיר אוחנה: אין נימוק משכנע אחד למה לשלול את הדבר הזה מאזרחי ישראל, להיפך, בכל אספקט שאתה בוחן את הנושא אתה מוצא שיש כאן win-win בעצם לכל הצדדים.
אמיר אוחנה: אני רוצה לפנות לחבריי, בעלי המוניות, נהגי המוניות ולומר לכם כך, אני ער לקושי, אני ער למצוקות.
אמיר אוחנה: יש פה טיעון אמיתי.
אמיר אוחנה: אנשים השקיעו במקרים מסוימים רבע מיליון ₪ כדי לקבל, לרכוש מהמדינה את הזכות להסיע נוסעים וצריך לפצות אותם ובוא נשים את זה על השולחן.
אמיר אוחנה: הצעת החוק שאני הגשתי בנושא הזה מעניקה את הפיצוי הכי נדיב שניתן באיזשהו מקום בעולם שתחבורה שיתופית מקוונת אליו.
אמיר אוחנה: כפי שאמרה הממונה, ברוב במקומות בכלל לא ניתן פיצוי, כפי שלא ניתן פיצוי כשהכנסנו את המכונית לשימוש לא נתנו פיצוי לבעלי הכרכרות, וכשהכנסנו את הנורה החשמלית לשימוש לא נתנו פיצוי לבעלי מפעלי שעווה שעד אז נתנו לנו מאור.
אמיר אוחנה: אבל כן, כאן יש עניין רגולטיבי, אנחנו דרשנו מהאנשים האלה רבע מיליון ₪ כדי להסיע, אנחנו צריכים לפצות אותם.
אמיר אוחנה: אבל אני אומר לכם חבריי היקרים, מכאן ואילך, גם אם תצליחו להפעיל כוחות פוליטיים ואחרים כדי להפיל את הצעת החוק הזו, ואולי אפילו תצליחו להפעיל כוחות פוליטיים ואחרים כדי שעבדכם הנאמן לא יהיה בכנסת הבאה, תחבורה שיתופית מקוונת תיכנס, והיא תיכנס עם פיצוי מופחת או בלי פיצוי בכלל.
אמיר אוחנה: ולכן, דווקא כמי שמשרתים את האינטרסים של נהגי המוניות, של בעלי המוניות, אני חושב שאתם צריכים לאמץ את הצעת החוק הזו, להקשיב לקולות העולים מהציבור, להקשיב לקולות העולים גם מסביב לשולחן הזה ולקבל אותה.
אמיר אוחנה: היא בעיני ההצעה הכי הגיונית שכולם נהנים ממנה.
אמיר אוחנה: כי גם הרכיב של הפיצוי, אדוני, בהצעת החוק שלי לא מגיע מכספי ציבור.
אמיר אוחנה: הוא מגיע משני מרכיבים: רכיב אחד זה אחוז מסוים מכל נסיעה בתחבורה שיתופית מקוונת.
אמיר אוחנה: כלומר, אם אנחנו אומרים כאן שזה אמור להוזיל את הנסיעות ב-30% אז זה יוזיל את הנסיעות ב-25%, ו-5% ילכו לאותה קרן כדי לפצות.
אמיר אוחנה: אני מוכן לחיות עם זה, אני חושב שכולנו מוכנים לחיות עם זה - - -
<קריאה: אבל אמרה - - -
אורי מקלב: מה אתה מצביע כל הזמן?
אורי מקלב: אתה רשום?
<קריאה: כן
אורי מקלב: אז מה אתה חושב שאני אפסיק עכשיו את הדיבור- - -
<קריאה: אני, אני - - -
אורי מקלב: לא, לא, אני לא צריך עכשיו את התשובה - - - יש עוד אנשים, יש משרד התחבורה, יש עוד אנשים שיש להם בעניין הזה מה להגיד חוץ מנהגי המוניות.
<קריאה: אז למה קראתם לנו?
אורי מקלב: כדי לתת לכם לדבר.
אמיר אוחנה: היושב ראש אמר שנשמע גם אתכם.
אורי מקלב: אתה יותר מחבר כנסת שצריך להשמיע, עם כל הכבוד, אם אתה חושב שאנחנו בטעות שאנחנו בכלל שמים את כל השיח על נהגי המוניות.
אורי מקלב: החלק שלכם בכל התחבורה השיתופית לפי דעתי, לפי דעת רבים, הוא חלק מאוד מאוד קטן בכל - - - אם בכלל אתם נפגעים, אם בכלל אתם לא נפגעים, אתם רק מוסיפים לכם, זה רק יכול לתגבר את המוניות, יש אתם רוצים פיצוי, 100% , מכאן שכל השיח בתחבורה שיתופית וכל מה שאנחנו חוסמים אותו בתהליך הזה, אנחנו רק ניגרר אחרי זה, אנחנו נהיה זנבות של העניין הזה בגלל שאנחנו שמים אתכם במרכז זה טעות שלנו, אמיתית.
אורי מקלב: בעניין הזה גם טעות שלכם.
אמיר אוחנה: אדוני פשוט אמר את הדברים שצריך היה לומר, אני מצטרף כמובן לדבריך - - -
אורי מקלב: אני רק אזכיר לך, חבר הכנסת אמיר אוחנה, כשאנחנו דיברנו על כך בדיונים הקודמים אנחנו באנו ואמרנו, למה אתם נהגי מוניות, מכל ההסברים שחשבנו שאנחנו מדברים על אנשים שנוסעים מיבנה לתל אביב, מרעננה, מאור עקיבא לתל אביב, זה לא אנשים שנוסעים עכשיו בתחבורה שיתופית, זה לא אנשים שלוקחים ספיישלים כל בוקר.
אורי מקלב: אלה שלוקחים ספיישלים שהם עובדים בחברות, יש להם את היכולות לקחת ספיישלים הם ימשיכו לקחת משום שתמיד יותר נוח המונית מאשר לנסוע עם עוד מישהו, יוצא מנקודת הנחה.
אורי מקלב: ואם לא, יש מנגנונים גם של פיצוי ויש גם שיתגבר להם.
אורי מקלב: בסופו של דבר אנחנו באנו בוועדה ונמצא בפרוטוקולים, נמצא גם בתוך ההודעות שהוצאנו, הצענו לנהגי המוניות בואו תהיו שותפים בתהליך, תהיו אתם גם כן תחבורה שיתופית.
אורי מקלב: את זה לקחתם ואת זה קידמתם וזה מאוד יפה וזה משרד התחבורה קידם והשאיר את העיקר, את התחבורה השיתופית הוא הזניח.
אורי מקלב: זאת אומרת אתם ידעתם שמענה של תחבורה שיתופית טוב, ידעתם להתגבר על חסמים מדוע, מה גורם נהג מונית שאוסף עוד נוסעים בדרך.
אורי מקלב: ידעתם להתגבר וידעתם להוריד את זה מהר ולהביא את זה לחוק על - - - ולא סתם, גם לחוק התקציב עכשיו, לחוק ההסדרים בצורה מהירה מאוד אתם הבאתם לוועדת הכלכלה.
אורי מקלב: כשמגיע לציבור הכללי, מה שצריך להיות, שמה אנחנו נמצאים.
אורי מקלב: לא יכול להיות שכל אמצעי לחץ וכל גוף אינטרסנטי במדינה באמת יגרום לכך, להפסד ישיר ואנחנו נהיה מפוחדים מהעניין הזה.
אורי מקלב: אנחנו לא מפוחדים מאף אחד ואנחנו לא, אני באופן אישי ודאי לא, ואני חושב שגם כולם לא מפוחדים ולא - - - שום שיח תרבותי ולא תרבותי לא מאיים עלינו - - - אם רוצים לנהל שיח תרבותי - - -
<קריאה: אתה מדבר כאילו אנחנו פה מאיימים על מישהו.
<קריאה: אנחנו לא מאיימים לא עליך ולא עליה ולא על אף אחד.
<קריאה: אנחנו אומרים שזה לא נכון כל מה שאתם אומרים, זה מה שאנחנו אומרים - - - כל מה שאתם אומרים זה לא נכון.
אורי מקלב: אדוני, לא מדברים עליכם, אנחנו מדברים על משרד התחבורה - - - אתם אימצתם את ההצעה שלי שתהיו אתם מוניות שיתופיות הנה אימצתם את זה זאת הייתה הצעה שלנו.
אורי מקלב: לפני שנה כבר הצענו את זה - - - רבותיי - - -
אמיר אוחנה: חבריי הנמצאים כאן בוודאי לא איימו ולא פגעו הם מנהלים את הויכוח ואת הדיון מתוך - - - לגיטימי, זה בסדר גמור.
אמיר אוחנה: אבל אני יכול כאן להגיד שכשאשר אני יצאתי לציבור עם ההצעה שלי כן ספגתי איומים וקללות והפחדות ואני מצטט: " האונס והרצח יגיעו גם לביתו של חבר הכנסת אוחנה" זה ציטוט.
<יהודה בר אור: באמת זה לא בסדר.
<יהודה בר אור: אנחנו מגנים את זה.
אמיר אוחנה: מגנים בצדק.
אמיר אוחנה: אבל אני כן רוצה לפנות אליכם ולהגיד לכם חברים, ברצינות, קחו את ההצעה הזאת.
אמיר אוחנה: ההצעה הזו היא הכי טובה שתקבלו.
<יהודה בר אור: איזה הצעה?
<יהודה בר אור: איפה יש הצעה ?
אמיר אוחנה: יש הצעת חוק.
אמיר אוחנה: דיברנו על הצעת החוק ארוכות אצלי במשרד, אתה יודע על איזה הצעה אני מדבר - - -
<יהודה בר אור: אדוני אני לא רוצה להתערב פה, אבל אתה הוצאת את הצעת החוק לפני ששאלת אותנו, איזה הצעת חוק??
אמיר אוחנה: אני מבקש מכם לזכור את היום הזה, לזכור את השיחה הזאת, כי יבוא יום אם ההצעה הזו לא תעבור שהתחבורה השיתופית המקוונת תיכנס והיא תהיה או בלי פיצוי או עם פיצוי מופחת ואתם תגידו חבל שלא לקחנו.
אמיר אוחנה: אז תזכרו את היום הזה - - -
<יהודה בר אור: זה איום.
אמיר אוחנה: זה לא איום.
<יהודה בר אור: אוחנה היקר, למה אתה מאיים עלינו, אתה מאיים עלינו, זה לא פייר.
<יהודה בר אור: אתה מטיל עלינו מורא, אתם מטילים עלינו מורא, זה לא בסדר - - -
אורי מקלב: אדוני אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.
<יהודה בר אור: תוציא אותי.
אורי מקלב: אני אוציא אותך.
<יהודה בר אור: אני אצא - - - המשחק מכור, הכל מכור.
אורי מקלב: אתה יכול לשבת רגוע או להפסיק עם זה?
<יהודה בר אור: זה יפה שאדם בן 60 ו-72 עושה דבר כזה, מאיים על מישהו פה, עובד פה 50 שנה בענף, תהרגו אנשים זה מה שאתם רוצים.
<קריאה: הם לא רוצים שנהיה פה.
אורי מקלב: קבל זכות דיבור בבקשה, בצורה תרבותית.
אורי מקלב: לא בצורה תרבותית אתה רק בעצם מעצים את הבעיה.
אורי מקלב: עכשיו אנחנו מבינים למה אנשים לא רוצים לנסוע במוניות.
<קריאה: כבוד היושב ראש כשמאיימים על הפרנסה שלך גם אתה היית מרים את הקול.
חיים ילין: כבוד היושב ראש, אני נמצא בדיון של ועדת רפורמות ובוועדת רפורמות אנחנו מדברים שם על אשראי קהילתי, חברתי.
חיים ילין: אנחנו מאמינים שבעצם יש כוח שזה לא משנה מה אנחנו נקבע פה, דרך אגב - - - יש כוח שהוא כוח שהוא מעבר לחקיקה, זה כוח שהוא נוצר כבר, הוא קיים וכולנו משתמשים בו.
חיים ילין: כולנו נכנסים בפלאפון לפייסבוק וכולנו יש לנו וואטסאפ ולכולנו יש רשת, וכולנו מחוברים בצורה זו או אוחרת.
חיים ילין: והדבר הזה הולך ומתפתח מ-WeWork במשרדים משותפים עד דיור משותף ובעצם מה שאנחנו כולנו רוצים לעשות זה שעלות החיים שלנו תהיה יותר זולה ויותר יעילה.
חיים ילין: זה מה שרוצים, זה הכל.
חיים ילין: עכשיו אני אומר את זה דוגרי, וגם הערה למשרד התחבורה.
חיים ילין: נתון אחד שאנחנו קיבלנו מה-ממ"מ זה שחלק גדול מאוד ממוניות השירות, לא המוניות שלכם, שזה בעצם נתיב שגם הערים רוצות אותו כתחבורה שבאמת יכולה לעזור אז זה הולך ויורד.
חיים ילין: זאת אומרת יש פה סתירה בדיון.
חיים ילין: אם יש מוניות שהן מוניות פרטיות של נהגי מוניות, אבל יש גם מוניות שהן לא אוטובוס, אבל הן מוניות שירות שיכולות להסיע 10-11 אנשים ואנחנו את זה בכלל לא מעודדים.
חיים ילין: כשאנחנו מבינים את המגמה, אנחנו מבינים את המגמה.
חיים ילין: אנשים יותר ויותר - - - אני אומר לך, הבת שלי שמגיעה לתל אביב פעם בחודש נוסעת במונית שירות, זה מובן לה מאליו שזה מה שהיא לוקחת.
חיים ילין: לא אוטובוס בכלל וגם לא מונית.
חיים ילין: וככה כל הצעירים.
חיים ילין: היא בת 15.
חיים ילין: זה בעצם שירות שהם גדלו לתוכו.
חיים ילין: באים חברים ובעצם עושים משהו שהוא זול להם וכנראה מישהו גם בצד השני מרוויח.
חיים ילין: זאת מגמה.
חיים ילין: אנחנו יכולים - - - דרך אגב, אתם יכולים להביא את הלוביסטים שאתם רוצים וזה יביא את הלוביסט שהוא רוצה וכולם יביאו את מה שרוצים, אי אפשר לעצור את הדבר הזה.
חיים ילין: אי אפשר לעצור את ההתפשטות החברתית שמבינה שיש כוח לדבר הזה, והם עושים הכל.
חיים ילין: מבנקים שאתם תראו עוד כמה שנים, ככה יוריד עלויות בצורה בלתי רגילה, תחבורה ציבורית, כל מה שאתם רוצים - - -
אורי מקלב: בנקים לא יהיו עוד כמה שנים - - -
חיים ילין: עוד שנתיים-שלוש הם כבר יהיו, הכל יהיה פה ואף אחד לא ישלם שקל על זה.
חיים ילין: שקל.
חיים ילין: ומתורים שכבר נמצאים פה שאתם בקושי תשלמו על זה, אבל מישהו שמפרסם שם הוא זה שמרוויח.
חיים ילין: לכן, מה שכואב לי בכל הדבר הזה, כשאני שומע את הצעקות כן, אני לא יודע מי נגד מי, אבל לא צומח כלום מזה.
חיים ילין: כלומר, ככל שתהיה יותר התנגדות ככה כנראה יעקפו את ההתנגדות הזאת, החברה לא החקיקה ובטח לא חברי כנסת.
חיים ילין: לנו אין את הכוח שיש לציבור, שיהיה לכם ברור.
חיים ילין: לאף אחד.
חיים ילין: אם בסוף יוצאים 500,000 איש לרחובות גם ראש הממשלה לא יכול לעמוד מול זה.
חיים ילין: אף אחד לא יכול.
חיים ילין: ולכן, מה שאני מציע לכם, כחבר אני אומר לכם את זה, אל תתנגדו, אבל מה שמגיע לכם תלחמו על זה, תלחמו על מה שמגיע לכם - - -
אורי מקלב: ונעזור להם במלחמה.
חיים ילין: אין פה מצב כזה.
חיים ילין: אני לא מצליח להבין עסק שהמדינה מעודדת, משלמים ואחרי שלוש שנים סוגרים את הבסטה.
חיים ילין: מה זאת אומרת, אין דבר כזה.
חיים ילין: צריך בכל שלב לבוא ולפצות ועל הפיצוי, תאמינו לי, אני אומר לכם את זה, גם במעמד שאני שומע בתוך הליכוד שאתם נמצאים השמיים הם הגבול כל עוד הם בממשלה.
חיים ילין: ואני אומר לכם את זה תנצלו את המומנטום הזה.
חיים ילין: תנצלו את זה.
חיים ילין: הרי זה ברור לחלוטין.
חיים ילין: אני נותן לכם את כל הטיפים שאתם רוצים.
חיים ילין: זה הזמן שלכם ללחוץ לקבל את הפיצוי הגבוה ביותר וללכת יד ביד עם התהליך החברתי הזה שהוא לא נגדכם, אבל הוא פוגע בכם.
חיים ילין: זה צריך לדעת, תהיו שותפים אליו, תהיו שותפים, תוציאו את מה שאתם יכולים.
חיים ילין: אני חושב שהדיון בעתיד יראה אחרת לחלוטין.
אורי מקלב: אני לא יודע מה זה הליכוד, אבל ראש הממשלה לא אוחז ככה.
אורי מקלב: ראש הממשלה לא אוחז.
אורי מקלב: אני לא יודע אם ראש הממשלה בליכוד או לא - - -
חיים ילין: הייתי בדיון על חוקה אז גם ראש הממשלה לא מבין למה חוק ההסדרה מגיע, אתה היית יחד איתי, חוק ההסדרה מגיע כמשהו פרטי כשהוא לא רוצה, וכשהוא רוצה את Uber אז כנראה מישהו אחר לא רוצה.
חיים ילין: בסדר, אז מה אני אעשה, אלה העובדות.
חיים ילין: ראש הממשלה, ממשלה, עדיין בשביל להוציא את המקסימום זה העיתוי שלכם.
חיים ילין: לא שייך לליכוד, לא שייך, זה לא משנה.
חיים ילין: אני אומר לכם את זה כחבר.
חיים ילין: אל תעצרו תהליכים שהם טבעיים.
חיים ילין: זה תהליך טבעי.
חיים ילין: אין מה להילחם נגדו.
אורי מקלב: אנחנו נבקש מדרור גנון ממשרד התחבורה ואחר כך יהודה בר אור יושב ראש איגוד המוניות הארצי.
אורי מקלב: כן דרור, בבקשה.
<דרור גנון: טוב קודם כל, כמו שאתם יודעים אנחנו באמת התחלנו והיום, עכשיו באנו בדיוק מוועדת הכלכלה והעברנו את החקיקה בנושא של מוניות שיתופיות.
<דרור גנון: עבר ממש, איחרנו בגלל שרצינו לסיים את זה כבר היום.
<דרור גנון: זה אומר שבמהלך החודשים הקרובים אחרי שנסיים את כל התהליכים המשלימים יהיו לנו 20,000 כלי רכב בכביש שיוכלו לבצע גם את הנושא הזה, שזה יהיה עדיין בשלב הזה תחת הרגולציה המינימלית של מונית שקיימת, אני לא נכנס כרגע לגבי המחויבויות של הנהג ושל הרכב, אבל המאגר וגם היכולת להתלונן וגם היכולת לתת לנוסע את רמת השירות הטובה ביותר תוך כדי בקרה ופיקוח וגם דיווח תתקיים.