GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: נכון שאין אכיפה, אכיפה זה חלק חשוב מאוד וצריך באמת לקדם את הדבר הזה, אבל גם להגדיר את היעדים שלנו.
אורי מקלב: אם אתה שואל את האזרח הפשוט שלא מתעסק בחלק המסחרי של הרחפן, מתוך שיחות וגם בתוך דיונים שהיו, הנושא של הגנה על הפרטיות העניין הזה מדאיג ואני גם רואה בזה קשר בין התפתחות הדברים הביומטריים, אם זה יתקדם וכנראה שזה יתקדם, יש ממשק לכל ההתפתחויות הטכנולוגיות האלה לנושא של מידע שקיים ושכבר צבור.
אורי מקלב: כשאני רואה בעיני הלא מקצועיות שיש רחפן שיכול לצלם התכנסות של אנשים, יחד עם זאת יש לך בצד השני מאגר ביומטרי שאומר של מי הפנים האלה שייכות, מי האיש.
אורי מקלב: הנה יש לך חיבור שהוא מאוד מהיר שפורץ את ההגנה על הפרטיות, פורץ דברים שלא היו קודם בשילוב אחד קטן שיש לנו, מפתחים מצד אחד נושא ביומטרי ועוד מאגרים כאלה ואחרים עם פיתוחים טכנולוגיים אחרים, והנה יש לך חיבור שיכול לעשות גם מהפיכות בעניין הזה וזה דבר שאנחנו צריכים לתת עליו את הדעת.
<דן אור-חוף: אדוני צודק לחלוטין, יש שני דברים לפחות שלא קיימים היום בתודעה.
אורי מקלב: אני נותן לך תמונה, אולי זה מה ש- - - תמונות פנים, יש לך תמונת פנים ב - - -
<דן אור-חוף: יש לפחות שני דברים שלא קיימים היום בחקיקה ולא קיימים בתודעה של הרגולציה מספיק, שוודאי צריך לחשוב עליהם כשאנחנו הולכים להסדיר בהקשר של הגנה על הפרטיות, פעילות של רחפנים ופעילות של טכנולוגיה מהסוג הזה.
<דן אור-חוף: היבט אחד זה היבט של מה שנקרא "תכנון לפרטיות", Privacy by Design, זאת אומרת לגייס את הטכנולוגיה מלכתחילה בשלבי התכנון, לחייב את התכנון בצורה כזאת שיגן על הפרטיות בצורה הטובה ביותר במקביל לזה שאתה לא תפגע בפיתוח הטכנולוגי שאתה רוצה ביקרו.
<דן אור-חוף: זה היבט אחד שלא קיים היום בכלל בחקיקה, התפיסה של יצירת הגנה מלכתחילה בשלבי התכנון, דבר שלא קיים וצריך להכניס אותו, זה היבט אחד.
<דן אור-חוף: היבט שני הוא היבט של בקרה.
<דן אור-חוף: רגולטור טוב ככל שיהיה לא יוכל לפקח על הדברים.
<דן אור-חוף: מה שצריך לעשות, להכניס לתוך החקיקה הישראלית את מה שקיים היום כבר בצורה מפורשת בחקיקה בעולם וזה שיהיו רגולטורים אין-האוס, על פי חוק, זאת אומרת יהיו קצינים, אנשי אכיפה פנימיים שזאת המטרה שלהם, לבדוק את התהליכים שנוגעים לאיסוף ולתיעוד ולשימוש במידע אישי ולהסדיר את הנושא הזה.
<דן אור-חוף: קציני הגנת פרטיות, ממונים על הגנת פרטיות בתוך חברות בתוך ארגונים בתוך משרדים ויחידות ממשלתיות, זה הדבר שדרוש כבר היום, אנחנו רואים את ההתחלה שלו ברשות הביומטרית, אנחנו רואים אותו בבנק ישראל מכח חוק נתוני אשראי.
<דן אור-חוף: זאת רק ההתחלה, זה קיים היום בחברות בעולם במשרדים, זה צריך להיות קיים גם כאן.
<דן אור-חוף: תודה.
אורי מקלב: ניר גרסון בבקשה.
<ניר גרסון: תודה אדוני, אני מהרשות למשפט טכנולוגיה ומידע.
<ניר גרסון: אנחנו הרגולטור במשרד המשפטים שאמון על הגנת הפרטיות ולנו בעצם יש סמכות לפקח על פעילויות של איסוף ועיבוד מידע בכל המגזרים, גם הציבורי וגם המסחרי וכן גם הסמכות שלנו חלה גם על צלם הפפראצי בחתונה של סלבריטיז, אם כי בתחום שלצילום לצרכי תחביב אישי ביתי, הסמכות שלנו יותר מוגבלת.
<ניר גרסון: תודה על הדברים של עורך דין דן אור-חוף שקדם לי, רק להתחבר לסיום דבריו, הממונה הפנימי על הגנת הפרטיות של חברה, גם אם נחייב זאת בחוק, וקיימת החובה הזאת, צריך רגולטור שיאכוף את זה ויפקח עליה בלי הוראה של מלכות וכולי.
<ניר גרסון: חוק הגנת הפרטיות המוגבל והמיושן והדורש תיקון שקיים היום חל גם בכל זאת על הפעלת רחפנים.
<ניר גרסון: המסר העיקרי שאני רוצה לשתף אתכם היום זה שאיסוף מידע אישי, במיוחד צילום, אבל איסוף מידע אישי בידי רחפנים הוא יוצר עליית דרגה, ולא צריך להתבייש להגיד, אפילו דרמטית בפרטיות.
<ניר גרסון: כמה אנשים פה דיברו על פגיעה בפרטיות אבל למה יש פה פגיעה בפרטיות?
<ניר גרסון: אדוני דיבר קודם על המצב שבו צילום של פנים של אנשים ניתן להצלבה עם מקורות אחרים, זה בוודאי עניין שמעלה בכמה סדרי גודל את הפגיעה.
<ניר גרסון: אני יכול לציין גם את העובדה שמצלמה ניידת שהיא על מטוס יכולה לצלם תמיד בכל שעה ובכל מקום.
<ניר גרסון: במצב כזה בעצם מבחינת התושבים הכל מצולם כל הזמן.
<ניר גרסון: ידוע, וזאת אחת ההצדקות המרכזיות להגנה על פרטיות, לזכות של אדם שיהיה לו מרחב פרטי שיוכל להתנסות, לממש את עצמו בלי עין חיצונית צופה ומפקחת.
אורי מקלב: הם רק מצמצמים או בכלל כמעט מבטלים את המרחב המוגן של האדם לפרטיות.
<ניר גרסון: בדיוק, כי לא משנה אם הרחפנים לא יצלמו בפועל בכל מקום בכל שעה, עצם היכולת גורמת לאנשים לחשוב בתודעה כזאת ואז זה ישפיע מאוד, יגרום למה שקוראים "אפקט מצנן" אנשים יצנזרו את עצמם גם כשהם בפארק או בחוף הים או ברחוב, כשהם אמורים להיבלע בהמון או ליהנות מאנונימיות.
אורי מקלב: כאקט מחאתי, ליושב ראש הועדה בעבר של ועדת המדע העלו רחפן מעל הבית.
<קריאה: למאיר שטרית.
<קריאה: בעקבות הביומטרי.
אורי מקלב: העלו רחפן מעל ביתו וצילמו את הבריכה שלו, כדי לתת מחאה על מה שזה יכול לעשות.
אורי מקלב: הנה, שילוב של - - -
<קריאה: שילוב של מחאה, ביומטרי והגנת הפרטיות ורחפנים.
<ניר גרסון: יש הרבה סיבות והרבה הסברים למה השימוש ברחפנים באמת מגביר - - -
אורי מקלב: מה אנחנו עושים.
אורי מקלב: רק רציתי להתייחס למה שאמרת, נושא האכיפה שאתם מעלים זה בנושא הזה ועוד נושאים, היום יש גישה שאני חושב שהיא לא נכונה ואנחנו רואים את זה דרך רשויות מקומיות, מעלים את רף הענישה כדי לעשות מערכת הרתעה פנימית יותר שזה פשוט יורד היום לרמות שבעיני ממש לא ראויות.
אורי מקלב: אם היום רשויות מקומיות מכפילות את הקנס על אי שמירה על כלבים במישור הציבורי, נניח שמעלים מ-400 ל-800 או ל-750, מה, ב-400 שקלים אנשים לא נרתעים?
אורי מקלב: הם גם נרתעים.
אורי מקלב: זאת לא גישה, וכשנעשה משהו, אני כבר אומר מראש, צריך שילוב של ענישה משמעותית אבל יחד עם אכיפה.
אורי מקלב: בלי שנעשה את האכיפה הדברים האלה באמת אף אחד לא - - -
<ניר גרסון: אין ספק אדוני, ובאופן כללי הרשות שבה אני עובד יחד עם מחלקת ייעוץ במשרד המשפטים אנחנו מנסים לקדם תיקון לחוק שלנו שייתן לנו סמכויות שיעלה את הקנס לא מ-400 שקלים ל-700 שקלים, אדוני, אלא למאות אלפים רבים במקרים החמורים.
<ניר גרסון: מה עושים במקרים של רחפנים?
<ניר גרסון: ראשית, החוק כן חל, ואנחנו מתוך מחשבה קדימה, הרחפן שהוא מצלם במרחב הציבורי ודרך אגב הוא אוסף לא רק צילומי וידאו אלא גם כל מיני גלים אחרים שיכולים לפגוע באנשים.
<ניר גרסון: יכול לאסוף שידורים מסמארט-פונים ומגאדג'טים אחרים שאנשים נוסעים עליהם, כבר בשנת 2012 פרסמנו הנחיה בנושא שימוש במצלמות מעקב ואבטחה במרחב הציבורי.
<ניר גרסון: ההנחיה הזאת שעוסקת במה התכליות המותרות לצילום במרחב הציבורי, מה המגבלות, איך מודיעים לציבור, מה האיסורים, איך מתכננים את המערכות כך שיפגעו בפרטיות לפי עקרון ה-PRIVECY BY DESIGN, במידה פחותה.
<ניר גרסון: ההנחיה הזאת, העקרונות הכלליים שבה הם יפים גם לשימוש ברחפנים אבל בגלל קפיצת המדרגה הטכנולוגית ובמידת הפגיעה בפרטיות, באמת אנחנו מודעים לזה שההנחיה הזאת שהיא תקפה וקיימת, היא צריכה ספסיפיקציה ועדכון ואנחנו בהחלט בוחנים את זה ברצינות, אני אתן שתיים-שלוש דוגמאות מה אפשר לעשות.
<ניר גרסון: בהנחיה הקודמת שלנו למשל אמרנו כשמדובר על שימוש במצלמה, השאלה שאדוני שאל קודם מספר פעמים מה ההבדל בין רחפן לבין משהו שנמצא על עמוד.
<ניר גרסון: אז כשיש מצלמה על עמוד ברחוב, אולי מספיק לשלט את הסביבה של העמוד, שהציבור יידע ויוכל לכלכל את מעשיו.
<ניר גרסון: כמובן שזה פחות רלבנטי בשימוש ברחפנים כי הרחפן טס בגובה גבוה, לכן אפשר לדרוש את יידוע הציבור בדרך של פרסום תחומי הכיסוי, כל מי שמפעיל רחפן, שיפרסם באינטרנט את תחום הכיסוי שלו, אולי גם שישדר אותות, זה לא טכנולוגיה בשמיים, שייקלטו בסמארט-פונים, יש מספר דרכים.
<ניר גרסון: עוד דבר חשוב אחד שצריך יהיה לעשות, זה לחדד עוד יותר בניתוח המידתי, לדרוש הצדקה גם מגופים ציבוריים וגם מגופים מסחריים פרטיים, לדרוש הצדקה מהותית ורצינית יותר להפעיל רחפן בגלל שכל הפעלה של רחפן אוסף מידע פוגעת בהגדרה מראש בפרטיות.
אורי מקלב: אנחנו רוצים לשלב בין שמירה על פרטיות, בלי לפגוע ב - - - ואפשר, אמרת שיש אפשרות.
<ניר גרסון: אף אחד לא מתכוון למנוע ולאסור, אלא רק להסדיר ולהיערך.
אורי מקלב: צריך להיערך ולהיות מובנה ביחד.
אורי מקלב: זה צריך להיות בילד-אין בתוך התפתחות.
אורי מקלב: יחד עם זה את כל הנושא של הגנת הפרטיות צריך לשלב בהתחלה מיד ולא אחרי לפתור את הבעיות שנוצרות.
אורי מקלב: זה צריך להיות מיד בשלב של הפיתוחים.
אורי מקלב: מה שמרחף באויר פה זה השעון שמתקדם.
אורי מקלב: פרופסור צבי שילר בבקשה.
<צבי שילר: אני ראש האיגוד הרובוטיקה הישראלית.
<צבי שילר: כשאנחנו מדברים על רחפנים, היישום המעניין לדעתי זה כשהם אוטונומיים אחרת בשלט רחוק הם למעשה לא שונים מכל דבר אחר בעולם.
<צבי שילר: כשמדברים על אוטונומיה למעשה מדברים על רובוטיקה, כשמדברים על רובוטיקה, אגב יש לנו כנס מפואר שאת האחרון קיימנו באפריל, המייסד של DGI הוא חבר טוב שלנו והיה אורח בכנס, אולי אפילו יהיה אורח בכנס הבא, אני מזמין את כולכם לכנסים הבאים שלנו.
<צבי שילר: כשמדברים על אוטונומיה ומדברים על רובוטיקה למעשה מדברים על טכנולוגיה רב תחומית.
<צבי שילר: לא מדברים על זה כאן כי זו לא בעיה רגולטורית, זה פשוט בעיה של איך מפתחים את הטכנולוגיה הזאת ואנחנו כבר מכירים את הנושא די עמוק ולחברות קטנות קשה מאוד להתמודד עם טכנולוגיה רב תחומית.
<צבי שילר: משיחות שקיימתי עם כמה חברות רחפנים, שמתי לב, הרושם שלי היה שכולן ממציאות את הגלגל מחדש, אז כל מה שאני יכול לעשות כאן זה פשוט לקרוא לחברות האלה לחבור לחברות רובוטיקה אחרות, למעבדות רובוטיקה.
<צבי שילר: הוועדה הזאת קיימה כמה דיונים בנושא הרובוטיקה, המלצנו להקים את מכון הרובוטיקה הישראלי, זה עדיין לא קם אז עד שזה יקום פשוט תחברו לחברות ולמעבדות, ותשדרגו את הטכנולוגיה שלכם כך שבאמת תהיו אוטונומיים ובזה אנחנו יכולים להוביל ברמה העולמית.
אורי מקלב: נבקש מנציג משטרת ישראל.
<ענת לוי: כדי להתחשב ביושב ראש הוועדה שלא ישן בלילה, כל מי שידבר, בקצרה בבקשה.
<אמיר ליפשיץ: בחנו את ההתאמה של הרחפנים לצרכים שלנו בשנים האחרונות ומצאנו שאלה כלים שיכולים לעזור לנו במגוון רחב מאוד של משימות, לשם דוגמה חיפוש נעדרים, פיקוד ושליטה באירועים המוניים ואפילו פעולות של אכיפה בתחום התנועה.
<אמיר ליפשיץ: ממש לאחרונה התחלנו בתהליך גם של רכש וגם של הכשרה של שוטרים בתור מטיסים וגם ברישוי של אותם כלים והכל בשיתוף פעולה מלא עם רת"א, הכלים שלנו עברו גם תהליך של רישוי, כל המטיסים שלנו הם מטיסים שהוסמכו על ידי רת"א, ואנחנו ממשיכים בתהליך הזה.
<אמיר ליפשיץ: כל הנושא של השימוש ברחפנים נכנס לתוכנית העבודה גם לשנת 2017 וגם לשנת 2018 דו שנתי, הוקצה תקציב נוסף לרכש ופיתוח נוסף.
אורי מקלב: אתם מפתחים לבד או שאתם קונים דברים מוכנים?
<אמיר ליפשיץ: לא.
<אמיר ליפשיץ: בשלב הנוכחי ככל הידוע לי, במצב הקיים ביצענו רכש של טכנולוגיה קיימת.
<אמיר ליפשיץ: הדברים נבחנים, בהחלט יש כיווני פעולה לפיתוח עצמאי לצרכים ספציפיים ביותר שלנו.
אורי מקלב: אמיר, אולי מילה על שימוש השני, הפלילי.
אורי מקלב: האם יש לכם גם היערכות לשימושים, ואני מניח שכמו כל דבר, כל השימושים הטובים, מנגד יש שימושים לא טובים.
<אמיר ליפשיץ: כן.
<אמיר ליפשיץ: כמובן שאנחנו בקשר רצוף גם עם רשות התעופה האזרחית שגם לה יש יד משמעותית בנושא.
אורי מקלב: להעלות רחפן, לראות מי אלה שמעלים רחפנים לא חוקיים.
<אמיר ליפשיץ: זה תחום אחר.
<אמיר ליפשיץ: אני רק אומר שכן, מכיוון שהנושא הזה מאוד מתפתח, אין לי עכשיו תשובות ודוגמאות ספציפיות, אבל בהחלט הנושא נמצא בתחום ההתעניינות שלנו, אנחנו בקשר רציף עם רשות התעופה שהוא למעשה הגוף המפקח וגם האוכף בתחום הזה.
<אמיר ליפשיץ: אנחנו בוחנים אפשרויות לקידום נהלים, לא בוחנים, אנחנו ממש מקדמים נהלים, נהלי עבודה משותפים בינינו לבין רשות התעופה האזרחית במידה ויש צורך באכיפה פלילית.
אורי מקלב: יש מישהו ממשרד הבטחון שרוצה להוסיף על מה שנאמר פה?
אורי מקלב: אוקיי, אז שב"ס בבקשה.
<יעקב שטרית: אנחנו מבחינת שב"ס רכשנו ארבעה כלים, ארבעה רחפנים שעוד לא הפעלנו אותם כי אנחנו אמורים להצטרף למכרז של משטרת ישראל בשנת העבודה 2017 להכשיר מפעילים.
<יעקב שטרית: אנחנו מבחינת שב"ס אם דיברת על דברים פליליים, אז כן, חווינו 21 אירועים שאנשים, כולם זה מסקרן אותם מה קורה מעבר לכותלי בתי ה סוהר, מה קורה מעבר לחומות.
<יעקב שטרית: עלו הרבה רחפנים, עלו 21 רחפנים שלצערי אחד מהם אפילו ניסה להוריד אמצעים אסורים לתוך כתלי בתי הסוהר.
אורי מקלב: אז זה לא רק מעניין אותו, זה יותר מהתעניינות.
אורי מקלב: הוא רוצה להשפיע גם.
<יעקב שטרית: אני רוצה להגיד לשמחתי שהגורמים הפליליים עדיין לא מכירים את היכולות של הרחפנים כי ברגע שהם ידעו, אם עכשיו הבריחו לי סמים, מחר יבריחו אמל"ח ונשק ותחמושת ואז יפגעו באנשי סגל עם כל האסירים.
אורי מקלב: או שהם גם יצאו בסוף דרך רחפן.
<יעקב שטרית: לדעתי אנחנו מאכילים את האסירים כך שלא יצליחו להרים אותם.
<יעקב שטרית: אז עדיין את זה הם לא יכולים.
<יעקב שטרית: כמו שאמרתי אנחנו ניכנס למכרז של משטרת ישראל בשנת 2017 כמובן מול רת"א כדי להכשיר מפעילים.
<יעקב שטרית: אנחנו נשתתף בזה ליצור תמונת מצב לבריחת אסיר, תקיפת המתקן וכל מה שיוצא מזה, ואנחנו כמובן עם לוט"ר ועם כל החברות שעוסקות בכך.
אורי מקלב: אני אמנם גורם לא מקצועי אבל אם אני צריך להגדיר אחד מהמקומות שיכולה להיות שם בעייתיות בנושא הרחפנים, לצד היתרונות זה שב"ס.
אורי מקלב: אין ספק שמוצרים כאלה מול מקומות סגורים, שהם סגורים היום פיזית, היו דברים, מסוקים גם כן, היו כבר בתי סוהר, אבל הם יכולים באמצעים כאלה ואחרים, וככל שהמוצר יתקדם ודאי היכולות המקבילות לדברים לא אסורים גם יכולים להיעשות.
<קריאה: אנחנו מוגדרים כאזור אסור בטיסה.
<קריאה: רת"א הגדירה את המתחמים שלנו ואת הסביבה המיידית.
אורי מקלב: אבל מישהו שעובר על זה - - - זאת אומרת מה שאסור אסור.
אורי מקלב: אבל הקלות שהוא יוכל לעשות את זה, אלה דברים שגם בלי להיות מבין, זה יכול להיות איום ונורא.
אורי מקלב: אמצעים לגילוי הדברים האלה, התראות בפני המערכות האלה, והנה אנחנו שומעים מגלעד סהר, שיש לו מערכת שתגן בפני רחפנים.
אורי מקלב: מנכ"ל חברת קונווקסום.
אורי מקלב: לפני שנכנסתי לוועדה העבירו לי משהו שעלה ברשת.
<גלעד סהר: כן.
<גלעד סהר: תיכף אדבר על מה שאנחנו עושים.
<גלעד סהר: אני רק רציתי לומר עוד מילה אחת באספקט של צד היזם.
<גלעד סהר: גם אנחנו עומדים בפני הרבה מאוד חסמים רגולטוריים ובהקשר הזה רציתי לציין את הסיוע שאנחנו מקבלים מנתי שוברט סמנכ"ל הספקטרום שדיבר פה קודם, כן לפחות בצד הזה של פיתוח בהקשר של רחפנים או מהכיוון האחר, עזרה וסיוע בהתקדמות בנושא הזה.
<גלעד סהר: החברה שלנו מתמחה בטיפול במתקנים אזרחיים לחלוטין, שיש להם בעיות בנושא של רחפנים.
<גלעד סהר: רוב העבודה שלנו היום היא הסתכלות לשווקים מחוץ לישראל ואנחנו מנסים להתעסק בעיקר היום בבעיה הזאת שבה יש אזורים שבהם מצטופפים הרבה מאוד בני אדם במקום אחד, חתונה זה משהו שאולי קצת יותר בעייתי להסתכל עליו, אבל משחקי כדורגל, קונצרטים, אירועים שקורים באזורים שבהם בני אדם נמצאים באזור צפוף ופשוט הבעיה מתחילה מהפחד של הבני אדם, של האנשים שמתפעלים את האירוע בזה שרחפנים יפלו על אנשים ויפצעו אותם, יש מספיק תקריות שזה קרה, רק לאחרונה באנגליה, דווקא זה קרה בשדה פתוח, אבא יצא עם הילדים שלו מאחורה לש דה להטיס רחפן, אחד הילדים היה בן שנה וחצי בסך הכל, הרחפן איבד שליטה, התרסק, והילד הקטן, התינוק איבד עין.
<גלעד סהר: הלהב נכנס לו לפנים, מאוד לא נעים.
<גלעד סהר: הפחדים האלה קיימים ואמיתיים והעניין הבטיחותי הוא חשוב.
<גלעד סהר: אנחנו עוברים היום עבודה של הרבה מאוד שיחות עם גורמים רגולטורים במדינות אחרות, בעיקר בארצות הברית שהתחילו עבודה בנושא, להתקין תקנות היכן ניתן להתקין מערכות להגנה בטיחותית ואבטחתית מפני הסיפור הזה של רחפנים.
<גלעד סהר: יש מדינות בתוך ארצות הברית שיותר מתקדמות בנושא, יש מדינות אחרות שפחות, ואני רציתי לקרוא בפני הועדה לייחס גם לנושא הזה איזה שהוא מקום בעיקר באספקט הזה של משחקי כדורגל, מתקנים שיש להם איזו שהיא רגישות אבטחתית כמו תחנות כוח וכולי, שנפילת רחפנים בהם יכולה לגרום נזק סביבתי ולא בהכרח אספקטים של טרור או דברים מהסגנון הזה, שבטח יידונו במקומות אחרים.
אורי מקלב: המערכת שלכם גם מגנה על רחפן מפני רחפן אחר?
<גלעד סהר: בקצרה, כן.
אורי מקלב: הגנות שאני מבין שגם עם הזמן יצטרכו להתפתח.
אורי מקלב: אנחנו שומעים את הדברים בקצרה.
<ליאור יקותיאלי: אם אני יכול להוסיף בתחום הזה של האיומים, אנחנו עובדים הרבה מאוד מול חברות בינלאומיות, ולמשל ביפן הם מסתכלים על האולימפיאדה שצריכה להגיע ב-2020 והרבה מאוד חברות יפניות מסתכלות היום בצורה מאוד ממוקדת על הנושא של איומים מרחפנים במהלך האולימפיאדה.
אורי מקלב: אין ספק, נושא הרחפנים על כל היבטיו, כפי שאתה אומר, גם בנושא טרור, הוא נושא שאנחנו יושבים בינואר 2017, ולא עוד הרבה זמן הוא יהיה הרבה יותר, מי שצופה פני עתיד ורואה את זה, הנושא הזה הרבה יותר יתרחב.
אורי מקלב: חיים וינגרטן מזק"א בבקשה.
<חיים וינגרטן: שלום.
<חיים וינגרטן: יש לנו יחידה עם 35 מפעילי רחפנים, למעשה מפעילים אותם מתנדבים, אלה לא הכלים שלנו.
<חיים וינגרטן: אלה מתנדבים שלהם יש כלים והם הגיעו אלינו.
<חיים וינגרטן: הרחפן מבחינתנו הוא דבר שמציל חיים, איתור נעדרים, חולי אלצהיימר שנכנסים לשטח פתוח רחפן אחד פותר לי 300 מתנדבים בחצי שעה.
אורי מקלב: היה כבר יישום לדברים האלה?
<חיים וינגרטן: היו כבר יישומים.
<חיים וינגרטן: גם עם מקרה הילד בנווה יעקב, הילד שלפני כחודש נעלם וחיפשנו אותו באמצעות רחפן, לא מצאנו אותו אבל זה פתר לנו הרבה שטחים שלא שלחנו מתנדבים בקור.
<חיים וינגרטן: בים, לאתר טובים, יש את 40 דקות הזהב של טביעה, אם אני מצליח להביא רחפן תוך 40 דקות לים אני יכול לאתר את הטובע כשהוא צף על המים.
אורי מקלב: גם להגיע לשטחים שקשה להגיע אליהם.
<חיים וינגרטן: מעבר לזה, יחידת הצוללים שלנו שנכנסים למים, הרחפן מלמעלה מצלם את הסלעים בתוך המים ויכול לכוון אותם פנימה.
<חיים וינגרטן: הדבר הזה מציל חיים ויש התקדמויות של מצלמות תרמיות שיכולות גם לקדם אותנו לכיוון איתור נעדרים והצלת חייהם.
אורי מקלב: אני מאחל לכולנו שאני אגיד זק"א פחות יהיו תמונות לנגד עיני כמו התמונות האחרונות מהאירוע הקשה עם האם וארבעת הילדים.
אורי מקלב: זה כל הזמן מרחף לי.
אורי מקלב: אני מאחל לכולנו לקבל את הברכה הזאת, קודם כל תודה על העבודה הקדושה שאתם עושים וגם שאנחנו פחות ופחות נראה את הדברים האלה.
אורי מקלב: דוד קריספיל, מאיחוד הצלה בבקשה.
<דוד קריספיל: אני מאגף מבצעים וטכנולוגיות של איחוד הצלה.
<דוד קריספיל: אני ארחיב בעיסוק והארגונים שאנחנו עובדים איתם בנושא, זה גם איחוד הצלה וגם שיתוף פעולה שיש לנו עם יחידות חילוץ וגם נושא משלחות שיש לנו שהן גם איחוד הצלה וגם יחידות חילוץ לעולם.
<דוד קריספיל: לגבי כניסה שלנו לתחום, התחלנו תהליך של רישוי מלא, שכמובן תחת הגדרות רת"א בצורה מלאה.
<דוד קריספיל: זה הרישוי הראשוני.
<דוד קריספיל: לאחר הרישוי אנחנו מבינים שיש עוד הרבה עבודה ואנחנו לא הפעלה מסחרית קלאסית אלא דברים שהם הרבה יותר מאתגרים.
<דוד קריספיל: השימושים שאנחנו רואים לנכון ואנחנו בוחנים ומסתכלים לכיוון – איתור נפגעים גם בשטח, אם זה רכבים בשטח, אם זה מחולצים, אם זה נפילות מגובה וכן הלאה.
<דוד קריספיל: שתיים – בתוך המתאר העירוני זה יכול להיות שריפות, אפשר לראות אם יש בקומות עליונות נפגעים או לא, ומה מצבם.
<דוד קריספיל: התחום השני הוא חיפוש נעדרים, בהקשר למה שחיים ציין.
<דוד קריספיל: יחידות החילוץ העלו צורך אדיר בנושא הזה, בעיקר הנושא של זיכוי שטחים במהלך חיפוש נעדרים.
<דוד קריספיל: הרחפן יכול לסרוק שטח בצורה יחסית מהירה, או להגיע לנקודות שאי אפשר לראות אותן, מעבר למצוק, מעל הר וכן הלאה.
<דוד קריספיל: תחום שלישי זה קבלת תמונת מצב מאירועים חריגים, זה יכול להיות גם רחפן שעולה למספר דקות אבל יש גם פתרונות שיכולים לחסוך לנו את כל הנושא של הגעת חפ"ק ותורן ומסוק, רחפן שעולה עם כבל ויכול להחזיק גם שעה והרבה יותר משעה במקום.
<דוד קריספיל: כמובן שכל זה תחת מסגרת של רגולציה, שיתוף פעולה ואישור עם הגופים שאחראים על זה לרבות משטרת ישראל, אם עובד מסוק כזה אין מה לעשות שם.
<דוד קריספיל: התחומים המעניינים שעדיין לא קיימים אבל אנחנו מבינים שאנחנו רואים פיתוחים בעולם ושאנחנו מחפשים להיכנס אליהם ואנחנו כבר עובדים על כמה שיתופי פעולה כאלה – העברת ציוד רפואי, יש את הסרטון המפורסם שמעביר דפיברילטור, ראינו כבר דברים אמיתיים שיודעים להגיע גם בשליטה על ידי שלט וגם חלקים אוטונומיים, כל מיני יכולות אוטונומיות שיודעות להעביר ציוד רפואי ממקום למקום, בהקשר של חילוצים אם אני רואה נפגע שאני לא יכול להגיע אליו, אני יכול לפחות להעביר לו ציוד רפואי, שמיכת מילוט, ציוד לעצירת דימומים וגם דפיברילטור בהקשר של חילוצים, זה בהחלט דבר שיכול להציל חיים.
<דוד קריספיל: תחום התקשורת, הדבר הזה באזורים ללא תקשורת בהקשר של יחידות חילוץ יודע להעלות ממסרים, יודע לתת תקשורת ולגבי הצעדים הפרקטיים, הצענו בקשר שלנו עם רת"א וגם אנחנו מתחילים בעצמנו, לייצר איזה שהוא קשר בין גופי חירום והצלה כדי גם לבצע תאום פעם אחת, אבל בפעם שניה גם לבצע שיתוף פעולה כי אם יש רחפן של גוף אחד שיודע להעביר וידאו אין צורך בארבעה רחפנים, רחפן אחד יודע להעביר את הוידיאו לכולם.
אורי מקלב: נראה שהשתלטתם על תחום הרחפנים.
אורי מקלב: בסדר גמור, יפה מאוד.
אורי מקלב: לצבא יש משהו להוסיף בעניין או ש - - - משרד הבטחון?
אורי מקלב: דואר ישראל הוא הדובר האחרון, אנחנו רוצים לשאול אותך כמה שאלות.
אורי מקלב: קודם ידבר גיא מדור.
<גיא מדור: אני הבעלים של חברת סקיילנס, חברה לצילום אויר, אנחנו מחזיקים ברשיון רת"א כשנתיים.
<גיא מדור: אני רוצה שכל מי שבעל הרשיון הזה באולם ירים את היד שנראה כמה אנשים אנחנו.
<גיא מדור: זו נציגות מתוך 35 חברות נכון להשבוע, שני כשלי שוק שכבר דיברו עליהם ואני רוצה להדגיש ולחדד, אחד זה ה-5.8.
<גיא מדור: הפער פה זה שהחברה המובילה DGI החליטה ללכת עם הטכנולוגיה.
<גיא מדור: היא לא תלך אחורה להערכתנו ולכן מה שקורה זה שאנחנו משתמשים בכלים יותר ישנים שהם מרושנים, רת"א נתנה עליהם את הדעת, יש עליהם את החותמת ואנחנו בעצם משתמשים בכלים מרושנים.
<גיא מדור: המשמעות של שימוש בכלים מיושנים היא סכנה לציבור ולתעופה.
<גיא מדור: זאת אומרת שזה ניגוד אינטרסים מהאג'נדה או החזון של רת"א.
<גיא מדור: דבר שני, נושא אכיפה על לא מרושנים.
<גיא מדור: השוק הזה הוא שוק קטן יחסית, 35 חברות באזור עשרות מיליונים בשנה אני מעריך, לכלכלה הישראלית.
<גיא מדור: היום אם אני נתקל באירוע שבו מישהו שאין לו רשיון לוקח פרנסה של אחד מאיתנו, מה שרת"א נותנים לעשות זה להגיש תלונה במשטרה.
<גיא מדור: יש 1001 סיבות למה לא לעשות את זה, כי אחרת אותו אדם מחפש אותך.
אורי מקלב: איפה יכול לבוא מישהו שמפעיל מתחרה בך, או שמנסה לפעול, באיזה תחום?
<גיא מדור: אנחנו פועלים כרגע בתחום של ייעוץ בתחום של מתן שירותים בנושא טיסה וצילום.
<גיא מדור: תחום הצילום הוא התחום שהתפתח ראשון, חתונות ואירועים ממה שאתה מכיר מהתקשורת, זה התחום שהתפתח מבחינה כלכלית כי הטכנולוגיה הייתה בשלה מספיק כדי לתת מענה לצורך הזה.
<גיא מדור: היום כדי לתת מענה ללקוח שמתקשר, האומדן הוא כמה אלפי שקלים למטיס מרושן.
<גיא מדור: אותו מטיס שיש לו את אותו ציוד רק שהוא לא מחזיק בתעודה, בביטוח שמאפשר לו להטיס במדינת ישראל, ייקח כמה מאת שקלים.
<גיא מדור: זאת אומרת שרוב השוק שייך לאותם אנשים הלא מרושנים.
<גיא מדור: אותם אנשים לא מחזיקים - - -
אורי מקלב: לא הבנתי למה לוקחים כמה אלפי שקלים, הרשיון זה ה- - -
<גיא מדור: הרשיון, הביטוח, התקורות, כל התהליך שאתה - - -
אורי מקלב: יש מקומות בהם אפשר להוזיל את זה?
<גיא מדור: חד משמעית.
אורי מקלב: כשאתה רוצה לצמצם שוק שחור, צריך משתי בחינות, אחת לתפוס אותו אבל מצד שני גם לצמצם את הפערים.
אורי מקלב: כמה שהפערים יותר מצומצמים כך גם מי שמזמין ירצה מישהו עם ביטוח, עם רשיון.
אורי מקלב: יעדיף מאשר לקחת מישהו חאפר.
<בני דוידור: יש כבר הצעה לחקיקה בנושא האגרות שמוזילה בעשרות אחוזים את התהליך של הרישוי.
אורי מקלב: עבודה שלכם?
<גד רגב: כן.
<גד רגב: זה בתהליך שמתגלגל.
<גד רגב: תקנות.
<גד רגב: ובתוך זה סל שלם של שינויים בתקנות ואגרות של רת"א.
<גד רגב: זה יילך בסוף לוועדת הכלכלה.
<גד רגב: זה לא יקרה מחר.
אורי מקלב: צריך לזרז את זה.
<גיא מדור: דבר נוסף שאני מעוניין לחדד, הנושא של סיכון התעבורה.
<גיא מדור: מטיס בעל רשיון מודע לנהלים, אנחנו עוברים מבחנים שהם מבחני מטאורולוגיה, חוקה, חוקת הטייס שמתוכה היא מסבירה מה מותר ומה אסור בכל פעולה.
<גיא מדור: לצורך העניין אותה חברה כמו שלי מפעילה בכל יום נתון, לעתים אנחנו נדרשים לעבודה בקרבת שדות תעופה, הנוהל הוא להרים טלפון למגדל, לקבל אישור ורק אז לבצע את העבודה.
<גיא מדור: מטיס שקנה רחפן בחנות לא מודע לכללים ולנהלים האלה, גם אם החתימו אותו על איזה שהוא ווייבר שמסיר אחריות מאותו מוכר ולכן הוא מסכן את המטוסים, זאת אומרת אני נוטה להאמין, הערכתי היא שמי שהיה מעורב באותם אירועים שבני דוידור ציין, זה לא אדם מרושן שמודע לתקנות ולנהלים ולא רוצה לסכן את פרנסתו שלו ושל בני משפחתו.
אורי מקלב: יכול לקרות באמת מה שקרה באופניים החשמליים.
אורי מקלב: אבל מצד שני לעכב ולמנוע למכור רחפנים רק ברשיון זה גם ללכת אחורה.
אורי מקלב: אתה אומר שצריך להכריח אותו לעבור קורס לפני כן?
אורי מקלב: איך אנחנו יכולים - - -
<גיא מדור: בארצות הברית אם נקביל אליהם, הם הכריחו לצורך העניין, את כל הרחפנים להירשם ברת"א.
<גיא מדור: יש דרכים, יש מין - - - הדרכות, שמקובלות בעולם התעופה.
אורי מקלב: אז צריך אולי ברגולציה ל - - -
<קריאה: בוחנים את זה.
אורי מקלב: בוחנים את זה.
אורי מקלב: טוב שהעלית את זה, זה באמת נכון, אני באמת חושב שנכון, אנחנו רוצים להקל ולאפשר אבל מצד שני כשזה הרבה ולוקחים את זה ילדים, אותו דבר כמו אופניים חשמליים, ילד יכול להפעיל את הרחפן ואת המשמעויות אנחנו יודעים.
אורי מקלב: נכון, צריך לקחת הכל בחשבון ולקחת עוד לפני שזה נהפך לתופעה כי אז יהיה קשה גם להתמודד איתה.
אורי מקלב: אני מביא את הדוגמה של אופניים חשמליים, התחילו למכור את זה כשעשוע.
אורי מקלב: זה צריך להיות כלי עבודה, כלי תעבורה, שהיה צריך לתת מענה לצרכים מסוימים והפכו את זה למתנת אפיקומן לילד בן שבע, שדרש אופניים חשמליים והמשמעויות היו גם לרוכבים עצמם וגם לסביבה שלהם.
אורי מקלב: לכן אם באמת זה יהיה כלי וככל שיתפתח גם המחיר יוזל, אז אני לא אופתע שילד יבקש למתנת אפיקומן רחפן.
אורי מקלב: מה זה, 2,000 שקל - - -
<גיא מדור: זה כבר קורה.
אורי מקלב: הרצל, אתה אחרון הדוברים.
אורי מקלב: דיברו על כך שבחברות מסחריות, דווקא בתחום של מה שאתם עושים, רואים את העתיד דרך זה.
אורי מקלב: איך דואר ישראל נערך?
<הרצל בר-מג: ברור לנו שזה האמצעי שאנחנו נשתמש בו באיזה שהוא שלב, לפחות ממה שאנחנו יודעים כרגע, הוא בהחלט יכול לשנות לחלוטין את התמונה, אבל ממה שאנחנו גם יודעים כרגע ואנחנו נמצאים בקשר עם ארגוני דואר אחרים שעושים ניסויים זה עדיין לא בשל, בטח לא לשימוש מסחרי שהוא כדאי למי שרוצה לעשות בו שימוש.
<הרצל בר-מג: המדינה שהכי קרובה אלינו מבחינת הצפיפות ושעושה כבר ניסוי בכלי הזה היא סינגפור.
<הרצל בר-מג: אוסטרליה גם, אבל היא לא דומה לנו בכלל.
<הרצל בר-מג: סינגפור הוא מקום מאוד צפוף, דומה לנו מאוד ואנחנו נמצאים איתם בקשר ועוקבים אחרי הניסיון.
<הרצל בר-מג: גם הם אומרים שזה עדיין לא בשל, אבל ההנחה שלנו היא שזה רק עניין של זמן.
אורי מקלב: אני חושב שחשוב מאוד שתכנסו לעניין הזה חזק, בגלל שזה לא רק להדביק את הקדמה אלא זה יכול לפתור ולייעל את העבודה אצלכם.
אורי מקלב: יכול להיות שדווקא הכלי הזה יתן מענה ללא מעט בעיות שאתם מתמודדים איתן במקומות רחוקים, או שירות, שאתם לא יכולים לעמוד בתחרות דווקא במקומות הרווחיים, דווקא במקומות שבהם יש לכם תחרות לא הוגנת מבחינת
אורי מקלב: כם שאתם רוצים לתת שירות, יכול להיות שתהיו הראשונים בעניין הזה, זה יכול לתת לכם קידמה או קידום, יתרון גדול שיעזור בכלל לכל התפעול של דואר ישראל, לא רק כדי שלא תהיו - - -
<הרצל בר-מג: אתמול פרסמנו את נתוני החבילות שמגיעות מחוץ לארץ באמצעות הסחר האלקטרוני מ-2016.
<הרצל בר-מג: עברנו ב-2016, למעלה מ-52 מיליון, אנחנו מעריכים שעד 2020 נגיע ל-100 מיליון אולי אפילו נעבור את זה.