GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יואב גלנט: אם אתה לוקח שכונה כמו יד אליהו או הדר הכרמל או קטמון, גונן, אתה יכול לבנות שם עשרות, ואולי מאות אלפי יחידות דיור בכל שכונה עם רווחת חיים יותר גדולה, עם תחבורה, עם שטחים ירוקים, עם בניינים גבוהים באיכות חיים יותר גבוהה מבלי להשקיע כסף כי הקרקע מביאה את הכסף.
יואב גלנט: אנחנו בכיוון הזה.
יואב גלנט: הקמנו בהחלטת כנסת במושב הקודם את הרשות להתחדשות עירונית, היום העליתי בקבינט הדיור שממנו הגעתי לכאן את הנושא הזה, ונקבע שתוך שבועיים נביא את מבנה הרשות שכבר הוקצב לה 80 מיליון שקל ל-17'-18'.
יואב גלנט: נביא אותו לביצוע, נגיע להסכמים.
יואב גלנט: יש לנו שם היתרים מפליגים ביחס למה שהיה בעבר, למרות שהסמכויות על הכסף ועל הקרקע נשארות במקום במינהל מקרקעי ישראל ובאגף התקציבים.
יואב גלנט: עדיין אנחנו יכולים לקדם תכנית ברשות עד למצב שצריך להכריז, להציע חלופה של שטחים שייחשבו כשטחים משלימים לצורך השלמת קרקע ודברים אחרים שמאוד יעודדו.
יואב גלנט: אני חושב שאתה מעלה דבר מאוד נכון, אני חושב שאנחנו צריכים להסתכל על זה בצורה מאוד רצינית.
יואב גלנט: אני מקווה שאנחנו נניח את היסודות, על מנת שנוכל בשנים הבאות ללכת עם זה.
אורי מקלב: משפט סיכום, אני קודם כל רוצה להודות לך שבאת.
אורי מקלב: היה שווה רק לשמוע את הדברים, בוודאי שגם אנחנו נוכל להוסיף.
אורי מקלב: אתה לא באת רק לתגבר פעילות, אלא שינית קונספציות ותפיסות בכל מהלך הבנייה בישראל.
אורי מקלב: אמרת שזה לא רק לשווק – לשווק זה דבר אחד, להציף, לתכנן, להסיר חסמים, להתמודד עם נושא כוח האדם, וקיצור הזמנים שגם צריך אותו קודם כל כדי להתמודד עם המצוקה, וגם כי זה מייעל ומוזיל.
אורי מקלב: כל מה שקשור לקיצור זמנים זה חלק מהותי וחשוב מאוד, ועובדה שבמקומות אחרים זה קורה.
אורי מקלב: ראינו גם את החלק של הטכנולוגיה המתפתחת והמתקדמת שיכולה לתרום.
אורי מקלב: יש לנו טכנולוגיה ופיתוחים והון אנושי, הם צריכים רק את הכלי להיכנס בתוכו, על ידי עידוד, הצפה, הזמנה, ואת זה אנחנו רואים שזה חלק ממה שאנחנו יכולים לתרום בטכנולוגיה שיכולה להשתלב בתוך כל המערך הזה של הפעילות הגדולה שנעשית כדי לפתור את מצוקת הדיור.
אורי מקלב: עשינו את זה בחקלאות, שם יש היום פיתוחים טכנולוגיים.
אורי מקלב: היום הם אולי כבר פחות מועילים לנו, אז הם פונים למקום אחר.
אורי מקלב: הדברים קיימים בתחומים אחרים, לדוגמה ברחפנים, אנחנו יכולים לראות את זה בתחום של רובוטיקה כזו או אחרת, בתוכנות ניהול כפי שאמרת, אולי על ידי אנשים קצת יותר מיומנים.
אורי מקלב: בסופו של דבר, השילוב גם של הדבר הזה יכול לעזור וגם לטווח ארוך בכלל לעזור.
אורי מקלב: אין לנו ספק שדברים שאנחנו מקדמים פה יהיו מבוקשים אחר כך בעוד מקומות.
אורי מקלב: נאחל לך הצלחה.
אורי מקלב: אני מבין שמה שישתקף מתוך המשך הדיון יועבר אליך על ידי המנכ"לים, האנשים שלך שנמצאים פה, אנחנו נסכם את הדברים כדי לדעת איך אנחנו יכולים לתרום ולהיות שותפים, כפי שאתה אמרת, בתהליכים האלה.
אורי מקלב: אם כך, נעבור למנכ"ל משרד השיכון, מר אשל ארמוני, בבקשה אדוני.
<אשל ארמוני: שלום לכולם, אני אדבר בקיצור.
<אשל ארמוני: העבודה שהראה השר, שעשו אותה פה אנשים שנמצאים אתי – נתנאל לפידות ראש אגף אסטרטגיה ומדיניות, טלי שרמן מנהלת אגף תורת הבנייה ופיתוח הנדסי, נדב לחמן פה מאחורה שמרכז את הנושא של תכנן ובנה, ומלכה שניאור ראש אגף תכנון – בסופו של דבר הביאה לשתי החלטות ממשלה.
<אשל ארמוני: מה אנחנו הבנו מהחוברת הזאת בתמצית, מעבר לעובדה שצריכים להשתפר ושרמת הפריון בענף הבנייה היא באמת נמוכה?
<אשל ארמוני: אנחנו קודם כל הבנו שזה תהליך, זה לא יקרה ביום.
<אשל ארמוני: דבר שני, שאנחנו חייבים לייצר איזשהו מדד שנוכל למדוד את עצמנו על ציר הזמן הזה, ולראות שאנחנו משתפרים או לא.
<אשל ארמוני: הדבר השלישי, הכי חשוב, ואני חושב שפרופ' טרכטנברג נגע בזה, שמדובר בתהליך הוליסטי, רחב.
<אשל ארמוני: אנחנו חייבים לתפוס את כל הענף, אנחנו צריכים לדבר גם על כוח אדם וגם על ידע וגם על ציוד ומיכון וגם על חומרי גלם וגם על שיטות בנייה וגם על שיטות ניהול הבנייה, למשל BIM, וגם על התפיסה התרבותית שהיושב ראש דיבר עליה בכלל לגבי בנייה מתועשת, עם כל מה שמחזיקים בראש על הבנייה הטרומית וכו' וכו'.
<אשל ארמוני: לכן התפיסה ההוליסטית הזאת הופכת להיות תכנית הוליסטית, שחלקה כבר נמצא במצב של התקדמות רבה וחלקה בתהליך של בנייה.
<אשל ארמוני: תכנן ובנה, השר דיבר עליו, ובעצם הייתי מדבר על תכנן ובנה כשיטה אחת של עוד שיטות, שבהן אנחנו כמדינה מוציאים שיווקים שהם מוטי תיעוש.
<אשל ארמוני: יש לנו היכולת לעשות את זה, הרי אנחנו בסופו של דבר היזם הגדול ביותר.
<אשל ארמוני: אנחנו יכולים להחליט שאנחנו עושים לא רק מכרזים שהם מוטי תיעוש במובן העקיף של לוח זמנים, אלא אנחנו יכולים להחליט, למשל כמו שהחלטנו ב"תכנן ובנה" – אם אתם מבינים את השיטה הזאת, שזה אותו קבלן שמפתח את כל האזור, אבל גם בונה ומתכנן את הבניינים, שהוא יוכל רק לדבר על מספר מצומצם של סוגי בניינים, כי הבנייה המתועשת מתחילה להיות כלכלית רק כאשר היא חזרתית והיא מצדיקה את התיעוש שלה ואנחנו נעשה עוד דברים.
<אשל ארמוני: הבאת חברות בנייה זרות, שגם השר דיבר עליה – אנחנו יודעים מתוך המחקרים האקדמיים, שענפים שאין להם תחרות בחוץ לארץ, שלא מתחרים בחוץ לארץ, נוטים להיות בעלי פריון נמוך.
<אשל ארמוני: אז אנחנו הבאנו את התחרות לארץ, וזה לא במקום הבנייה שתיעשה פה, ויש פה קבלנים טובים ויש פה גם שיטות מתועשות, אבל יש גם עוד שיטות מתועשות, ויש גם העירוב הזה – כפי שציין פרופ' טרכטנברג – לא רק של הטכנולוגיה של הבנייה עצמה, אלא של ניהול הבנייה ושל שיטת הבנייה, והדברים הם אחרים, כפי שאני לפחות ראיתי בסין.
<אשל ארמוני: בסין דרך אגב יש הכול, יש גם לא מתועש וכן מתועש, אבל בסופו של דבר, בהתמודדות שלהם עם הצרכים הגדולים של המדינה – ומי שביקר שם לאחרונה בערים הגדולות, ואני הייתי שם גם לפני 20 שנה וגם לפני 10 שנים – מה שהם עושים זה חסר תקדים.
<אשל ארמוני: מסלולי תמרוץ לקבלנים שנתנאל או טלי ירחיבו עליו, זה השפעה ישירה על מנת לתמרץ קבלנים להיכנס לעולם של המיכון.
<אשל ארמוני: קבלנים, בעיקר קבלנים שהם קבלנים בגודל בינוני, מהססים, מכיוון שהבנייה רובה בארץ היא בשיטות שמרניות של עבודות רטובות.
<אשל ארמוני: הקפיצה הזאת של ההשקעה בתיעוש בשיטות מתקדמות היא גדולה, כי יש להם את ה-sunk cost הראשוני, ולכן אנחנו רוצים לעשות את מה שדיברתם עליו, לתת את הדחיפה הקלה, וטלי תדבר על מסלולי תמרוץ.
<אשל ארמוני: אבל כל העולם הזה חייב לשבת בנושא של הכשרות, וגם הנושא הזה שאני אגע בו עוד מעט בהמשך, חייב להיות רחב.
<אשל ארמוני: חייבים לטפל בעניין הזה של הכשרות בענף הבנייה, החל מהתיכון וגם בהמשך, מי שנמצא בענף ומי שנמצא מסביב לענף, גם באקדמיה, אבל גם ממש יחד עם התאחדות הקבלנים, להשכיל את האנשים לגבי דברים שנעשים ואת כל עולם ההכשרות צריך לרכז במקום אחד, ואנחנו תיכף נדבר עליו.
אורי מקלב: אני אומר בקריאת ביניים, שאני חושב שמה שאמרת הוא נכון מאוד – כשאנחנו נשלב את הטכנולוגיה יחד עם הבנייה ויחד עם כוח האדם שאנחנו מייבאים, זה גם יכול לשמר את כוח העבודה הישראלי, מדוע?
אורי מקלב: כמו שאנחנו רואים למשל בהפעלת מנופים, יש דרישה גדולה דווקא מקומית לעבוד בענף המנופים.
אורי מקלב: שם יש שילוב, לא של טכנולוגיה הכי מתוחכמת, אבל זה גם שילוב שצריך לדעת מה קורה, הוא להבין כל מה שנעשה ולהפעיל מערכת בהיגיון ובאחריות, ושם גם משתכרים טוב.
אורי מקלב: הנה דוגמה, נראה לי שלא חסר לך - - -
<נתנאל לפידות: יש מחסור.
אורי מקלב: בגלל שיש הרבה בנייה, אז יש הכשרות.
אורי מקלב: אתה צריך יותר לפתח את זה.
אורי מקלב: ככל שנפתח יותר את הטכנולוגיה בשילוב של הבנייה, כך נדע לשלב יותר את העובדים עם העובדים האחרים שאנחנו כרגע מביאים, שאותם אולי צריכים לעבו הכפיים או לעבודות הפשוטות יותר, לבין עבודות שהן יותר טכנולוגיות.
אורי מקלב: אז יכול להיות שאנחנו לא פוגעים בתעשייה הישראלית ובעבודה הישראלית.
<אשל ארמוני: הנושא האחרון פה הוא כבר קפיצת מדרגה, עידוד החדשנות דרך יצירת איזשהו האב של סטרטאפים בענף או בענפים שהם סביב נושא הבנייה, ונתנאל ירחיב, כי גם זה לא יקרה ביום אחד, צריך לבשל את זה.
<אשל ארמוני: אבל אני חושב שכל הדברים שנמצאים פה על השקף, בסופו של דבר הם תופסים את הענף באופן רחב.
<אשל ארמוני: תמרוץ כלכלי – אני הייתי רוצה שטלי תרחיב מעט לגבי התמרוץ הכלכלי.
<טלי הירש שרמן: כבוד יושב הראש, מדובר בשני מסלולים שיתפרסמו ככל הנראה עוד השבוע, שהתהוו עם גורמים פנים ממשלתיים.
<טלי הירש שרמן: הם באים ליישם החלטת ממשלה 1320 לעידוד התיעוש והגדלת הפריון בענף הבנייה.
<טלי הירש שרמן: מדובר במענקים שיינתנו לקבלנים עבור בנייה של בניינים בין שלוש עד תשע קומות, שם נמצאה רמת התיעוש הנמוכה יותר בענף הבנייה.
<טלי הירש שרמן: המסלול הראשון מדבר על סך של 40 מיליון שקלים עבור – שימוש ברכיבים מתועשים בתוך פנים הבניין, וגם בניית מעטפת הבניין בשיטה מתועשת.
<טלי הירש שרמן: גובה המענק עבור כל קבלן הוא עד 20,000 שקלים ליחידת דיור, כשסך הכול 150 יחידות דיור עבור הקבלן בהיתר אחד.
<טלי הירש שרמן: כמובן שיש דיפרנציאציה, קבלנים בסיווג נמוך יותר, יידרשו לרמת תיעוש נמוכה יותר.
<טלי הירש שרמן: הם כמובן יכולים לעמוד ברמת התיעוש הגבוהה ביותר, אבל ההוראה לא דורשת זאת מהם, בניגוד לקבלנים למשל בסיווג ארבע וחמש, שיידרשו לרמות תיעוש גבוהות יותר, כיוון שיש להם יכולת וידע גם היום לבנות בשיטות מתועשות.
<טלי הירש שרמן: לנושא של הבנייה הירוקה, וזה אולי יענה לך כבוד חברת הכנסת יעל כהן פארן, באותו מסלול גם יתאפשר מענק נוסף עבור עמידה בתקן 5281 לנושא של בנייה ירוקה.
<טלי הירש שרמן: גובה המענק בין 2,000 ל-5,000 שקלים עבור יחידת דיור, בהתאם לרמה לפיה הוא יעמוד, בשיתוף עם המשרד להגנת הסביבה.
<נתנאל לפידות: כרגע הוא וולונטרי, לכן מי שעומד בו, יקבל אקסטרה.
אורי מקלב: מה כולל התקן?
יעל כהן-פארן: התקן עדיין וולונטרי, זו הבעיה.
<טלי הירש שרמן: לגבי המסלול השני, מדובר בסך מענק של 12 מיליון שקל.
<טלי הירש שרמן: המענק עבור קבלן הוא עד 500,000 שקלים לרכישת ציוד חדש מוטה תיעוש, כגון: עגורנים, פיגומים, תבניות מטפסות וכיוצא בזה.
<טלי הירש שרמן: זה עבור בניית מבנה מגורים בין ללוש לתשע קומות, עבור קבלנים עם סיווג ג' מסוגים אחד עד ארבע, חמש יצאו פה מהמשחק כיוון שהם במשחק כבר היום.
<טלי הירש שרמן: הכרה בפחת מואץ של ציוד שהזכרתי בהוראה השנייה, זה בנוסף.
יעל כהן-פארן: כל המסלולים זה רק עד תשע קומות, כי שם אין בנייה מתועשת?
<טלי הירש שרמן: שלוש עד תשע קומות.
יעל כהן-פארן: שלוש עד תשע הכוונה.
<טלי הירש שרמן: נכון, זה המיקוד, אין כפל הטבות בין שני המסלולים הראשונים, אפשר או, או.
<טלי הירש שרמן: שיטת הבחירה היא כל הקודם זוכה.
אורי מקלב: העיקר העקרונות.
<טלי הירש שרמן: כמו שאמרתי, זה יתפרסם עוד השבוע כנראה.
אורי מקלב: יש כבר התעניינות?
<טלי הירש שרמן: אנחנו יודעים שיש התעניינות.
אורי מקלב: טוב שאנחנו שומעים על זה לראשונה, זה באמת תחום מעניין מאוד, מרתק לראות איך יקבלו את זה גם הקבלנים וגם הציבור.
<נתנאל לפידות: אני אדבר על הכשרות כוח אדם ועל קידום החדשנות.
<נתנאל לפידות: בנושא הכשרות כוח אדם, אנחנו הולכים להקים מכון למקצועות הבנייה, יחד עם הממונה על התעסוקה שזה משרד העבודה והרווחה.
אורי מקלב: לימודי תעודה?
<נתנאל לפידות: אנחנו הולכים לעשות כמה דברים.
<נתנאל לפידות: יש לנו קבוצת אוכלוסייה, שמקבלת הכשרה מקצועית, שזה לימודי תעודה לפועלים, מנהלי עבודה ולמפעילי עגורנים, שם אנחנו גם מציעים מסלולים חדשים שאנחנו מקצרים את משך ההכשרה או מתאימים אותה למציאות הקיימת ולא דורשים ניסיון של פועל של חמש שנים רק כדי להתקבל לקורס מנהלי עבודה, אלא אנחנו מאפשרים על סמך ניסיון יותר קצר להיכנס לקורס, ומצד שני הארכנו את משך הקורס, כך שנבטיח שהמקצועיות של מנהל העבודה תהיה גבוהה.
<נתנאל לפידות: כנ"ל הכשרות של פועלים, אנחנו רוצים להכניס לתוך התכנים שלהם את כל נושא התיעוש, וגם מפעילי עגורנים – כל מיני אנומליות שהיו בתוך ההכשרה שלהם.
<נתנאל לפידות: היעד שלנו זה להוסיף 500 מפעילי עגורנים בשנים הקרובות ולהכשיר כ-3,500 פועלים ו-2,500 מנהלי עבודה.
אורי מקלב: פיקוח זה גם מנהל עבודה?
<נתנאל לפידות: לא, מנהל עבודה זה מי שאחראי על ניהול הרוחב.
<נתנאל לפידות: הפיקוח לא מוסדר בחוק, זה מקצוע שהוא לא מוסדר.
אורי מקלב: אני רוצה להביא דוגמה שהטכנולוגיה החדישה יכולה בתחום הפיקוח על הבנייה, שהוא מרכיב בתחום הבנייה, הטכנולוגיה יכולה להוסיף הרבה דברים.
<נתנאל לפידות: ניכנס לזה בשקף הבא.
<נתנאל לפידות: כמו שהמנכ"ל אמר, אנחנו רוצים גם את כל הנושא של ההכשרה לאותם אזורים וקהלי יעד, שהם לא מוכשרים מקצועית על ידי הממשלה, הם פועלים בשוק לא הסדרה ספציפי.
<נתנאל לפידות: פה אנחנו עושים את הפיילוט עם משרד החינוך.
<נתנאל לפידות: בספטמבר הקרוב בתוכנית הלימודים אנחנו נתחיל עם 40 תיכונים, בהם מסלול אדריכלות, בו טכנאי התיעוש כבר יהיו בפנים – זה פיילוט עם משרד החינוך.
<נתנאל לפידות: יחד עם האקדמיה, אנחנו גם רוצים להכניס יותר תכנים בכל המקצועות שקשורים לענף הבנייה.
<נתנאל לפידות: זה לא רק מהנדסי בניין, אלא זה גם האדריכלים, כדי שיהיו מודעים לזה יותר ויתכננו מבנים שמתאימים לתיעוש, זה גם להנדסאים.
<נתנאל לפידות: ניסינו לתת מעטפת שלמה, שכולם יכירו ויהיו חשופים לה, וגם כמו שיושב הראש אמר, כלפי המודעות בענף, זאת אומרת הקבלנים והיזמים.
<נתנאל לפידות: יש לנו קבלנים שפועלים שנים רבות בשוק והם רגילים לעבוד בשיטה מסורתית, ואנחנו רוצים ליזום עבורם כנסים כדי להניע אותם ושיכירו.
<נתנאל לפידות: זה לגבי נושא המודעות.
אורי מקלב: רק שאלה של עם הארץ ממש, איך מתגברים על הפערים בשפה?
אורי מקלב: כשאתה מביא פועלים, אתה רוצה שמנהל העבודה יהיה אחד שלא מבין את השפה?
אורי מקלב: איך מתגברים על הפער הזה?
אורי מקלב: בידיים?
אורי מקלב: לא מלמדים שפה?
<נתנאל לפידות: זה מורכב, אבל אני יכול להגיד לך שבענף הבנייה אנחנו עובדים בקבוצות.
<נתנאל לפידות: אנחנו מנסים גם בעולם ההכשרות לעשות את זה, אנחנו הולכים בנושא של הפלסטינים שעובדים בענף גם להיכנס להכשרות, שם נעסיק מדריכים דוברי ערבית.
אורי מקלב: אבל ערבית זאת שפה שיכולה להשתלב בבנייה, אבל מה עם סינית?
<נתנאל לפידות: זה קבוצות עבודה.
<אשל ארמוני: דרך השפה האנגלית בדרך כלל.
<אשל ארמוני: יש לך סיני אחד - -
<נתנאל לפידות: - - הוא המנהל שלהם, ואתה יודע לתקשר אתו והוא מתקשר אתך.
<אשל ארמוני: יש פה כמה טייחים ורצפים סינים שיודעים עברית שוטפת.
<נתנאל לפידות: יחד עם משרד הכלכלה והתאחדות בוני הארץ, אנחנו מקימים קהילת חדשנות בתחום הבנייה.
<נתנאל לפידות: המטרה בסוף, כמו שהמנכ"ל אמר, היא להגיע לאיזשהו accelerator של סטרט-אפים.
<נתנאל לפידות: בשלב הראשון אנחנו פועלים לקרב בין העולם היזמי והטכנולוגי לבין עולם הבנייה, מרכז חדשנות בתחום הבנייה.
<נתנאל לפידות: יש פה הרבה טכנולוגיה, המון ידע, ואנחנו רוצים ליצור את ה-ecosystem כך שזה יחד יוביל, כמו שעשו בביוטק ובפינטק, גם בעולם הבנייה.
אורי מקלב: יפה מאוד, זה באמת נשמע טוב.
<עדי שאולי: אני מנהל את איגוד תעשיות הבנייה והצריכה בישראל.
<עדי שאולי: אני קצת בשוק ממה שאני שומע פה.
<עדי שאולי: מייבאים טכנולוגיה, מייבאים חברות, מייבאים עובדים, אז בואו נעזוב הכול, נחזור לסין, נגור שם ונסגור את המדינה, כי תעשייה יש פה ועובדים יש פה.
<עדי שאולי: נכון שיש מחסור ונכון שרק עכשיו מתחילים לדבר על הכשרות, אבל היינו במספר דיונים – גם הקבלנים, גם המהנדסים, גם התעשייה.
<עדי שאולי: יש פה בנייה ירוקה, יש פה בנייה מתועשת, יש פה דברים שנעשו כבר, זה לא שפתאום אתם ממציאים את הגלגל.
<עדי שאולי: אני לא רואה איך אתם בהצעה שלכם משמרים את מדינת ישראל, אתם פשוט גורמים לקריסה טוטלית של ענף הבנייה.
<עדי שאולי: אין קבלנים – אז יישארו חמישה, שישה קבלנים, אתם גורסים את כל הקבלנים הקטנים, את כל התעשייה הבינונית-קטנה אתם גם מצמצמים ויישארו פה כמה גדולים.
<עדי שאולי: איזה פתרון אתם נותנים פה בעצם?
<שלומי אסרף: לפני שאתה מתייחס, אני רוצה להתחבר לדברים.
<שלומי אסרף: אני שלומי סמנכ"ל פיתוח עסקי בשיכון ובינוי, חברה מהמובילות במשק הישראלי.
<שלומי אסרף: אנחנו רגילים להתמודד עם מכרזים, יודעים להתמודד עם מכרזים.
<שלומי אסרף: מה שנעשה כאן זה לתת תעדוף לחברות זרות – זה דבר שלא יעלה על הדעת – על פני שחקנים מקומיים.
<שלומי אסרף: הקול קורא לחברות הזרות נתן להם תעדוף משמעותי בעובדים זרים, שהם זכאים לו.
<שלומי אסרף: יתרה מזאת, מכרזי התכנן ובנה לא מאפשרים לחברות כמו סולל בונה שבנו את המדינה להתמודד בכלל.
<שלומי אסרף: אני יכול להגיד שאנחנו חברה גלובלית בשיכון ובינוי, בעולם ובמדינות שאנחנו מתמודדים בהם, המדינות נותנות תעדוף לחברות המקומיות.
<שלומי אסרף: פה במגרש הביתי שלנו הממשלה נותנת תעדוף לקבלנים הזרים.
<שלומי אסרף: זה לדעתי לא יעלה על הדעת.
<חיים פייגלין: קודם כל, אני רוצה לקדם בברכה את המאמצים של משרד השיכון, כפי ששמענו פה, ולהודות גם לנתנאל לפידות שבסך הכול יחד עם התאחדות בוני הארץ ומשרד הכלכלה – ואני מניח שגם אשל בטח תומך בזה מאחורה, עוזר לנו להקים את הקהילה של החדשנות הזאת.
<חיים פייגלין: בסך הכול אני חושב שיש פה הזדמנות שאנחנו אולי אולי – אני מסכים לאסטרטגיה – מפספסים פה משהו שהצביע עליו גם חברי כרגע כאן.
<חיים פייגלין: בסך הכול יש בישראל חברות בנייה מצוינות.
<חיים פייגלין: יש בישראל ניהול, אני גמרתי את הטכניון לפני 38 שנה, לימד אותי פרופ' יחיאל רוזנפלד שיושב שם, וכבר לפני 37, 38 שנה בשורת התיעוש בענף הבנייה היתה בטכניון.
<חיים פייגלין: כל מה שלמדתי שם לפני 30 שנה, 37 שנה, אני מיישם בחברה שאני מוביל היום.
<חיים פייגלין: יש כמונו עוד חברות רבות בישראל שעושות את זה מסביב לגלובוס.
<חיים פייגלין: אני חושב שבסך הכול צריך לרתום את היכולות האלה שיש פה בישראל, ולא לזרוק את זה לים ולתעדף חברות זרות, ובטח שלא לשים אותנו בידיים של חברות זרות.
<חיים פייגלין: סולל בונה, כמו גם החברה שאני עומד בראשה או חברות אחרות, יודעות לעשות תכנן ובנה מצוין, בין בעצמן או עם שותפים ישראלים.
<חיים פייגלין: למה אנחנו צריכים לקבל איזה מנטליות אחרות שתשלוט בנו, ובטח לא תגיע למחוז חפצנו?
<חיים פייגלין: דיברו על פריון.
<חיים פייגלין: הפריון קודם כל בענפי הבניין בעולם כולו יותר נמוך מאשר בענפי משק אחרים, כמו רכב, מחשבים, תעופה וכו'.
<חיים פייגלין: זאת תופעה שאנחנו רוצים לנסות - - -
אורי מקלב: את כל זה לקחו בחשבון.
אורי מקלב: גם באופן יחסי, אנחנו נמוכים.
<חיים פייגלין: אדוני יושב הראש, אנחנו רוצים לנסות להתגבר על כל זה באמצעות חדשנות שתתפתח פה בישראל.
<חיים פייגלין: אגב, אין העסק של חדשנות בענפי הבנייה לא קיים בשום מקום בעולם.
<חיים פייגלין: אנחנו זיהינו שאפשר להניף את הדגל הזה ולסמן את ישראל כמקום שמוביל את החדשנות בעולם ומייצא אותו לעולם כולו.
<חיים פייגלין: לא רק את דבר התורה אפשר לייצא מפה, אלא גם דבר טכנולוגיית הבנייה אפשר לייצא מפה.
<חיים פייגלין: אני חושב שבסך הכול, אם אנחנו לא נתפתה להביא את החברות הזרות כגופים שישלטו בענף הזה, אלא נשאיר אותו בידיים שלנו, בסך הכול אנחנו גם נשפר את הפריון הרבה מעבר לענפי הבנייה האחרים בעולם, ואנחנו נשיג את המטרה הרבה יותר טוב.
<חיים פייגלין: אני רוצה להודות לכך שפעם ראשונה לפחות תקצבו את הפעילות הזאת – אמנם בסכום קטן, מיליון וחצי שקל, אבל אני מקווה שזה יגדל.
אורי מקלב: הכול שאלה של פרופורציות.
אורי מקלב: השאלה אם אין שום אפשרות והיתכנות לשילוב כן נכון של גופים כאלה.
אורי מקלב: אני לא אומר שהכול, אבל שילוב יכול לתת תמרוץ, תחרות.
<חיים פייגלין: אדוני יושב הראש, אנחנו מקבלים פה בברכה חברות זרות, אם הן יהיו קבלניות משנה שלנו, אבל אנחנו צריכים להישאר הבעלים והשולטים בדבר הזה, משום שעדיין אני לא מאמין שחברות זרות יידעו איך להוציא היתרים, יידעו איך לתקשר עם כיבוי אש, יידעו איך לתקשר עם ראשי ערים וועדות כאלה ואחרות.
אורי מקלב: הן יקימו חברות לניהול - - -
<חיים פייגלין: בסך הכול יש לנו פה גם בירוקרטיה וגופים במדינה, שצריך לדעת איך לתקשר איתם.
<חיים פייגלין: מה פתאום שסינים יידעו לעשות את זה יותר טוב מאשר אנחנו?
<חיים פייגלין: אני חושב שאנחנו צריכים לשלוט בדבר הזה.
<חיים פייגלין: אנחנו צריכים להיות בעלי הבית של הדבר הזה, ולא לשים אותנו כנשלטים על ידי חברות זרות שיבואו לפה, זה פשוט באמת לא יעלה על הדעת.
אורי מקלב: היום מביאים חברות שרק מתעסקות עם רגולציה ועם אישורים.
אורי מקלב: בוועדה הקודמת דיברנו על רשות התעופה האזרחית, רת"א.
אורי מקלב: יש חברות שכל ההתמחות שלהן זה להוציא את ההיתרים, לסדר את כל הדברים הטכניים מסביב, והן נותנות את השירותים האלה מול החברות, אבל הדברים שאמרת הם חשובים.
<חיים פייגלין: אני מקווה שלא מעודדים פה את תרבות המאכרים.
<חיים פייגלין: אנחנו מחזיקים אצלנו מנגנונים בחברות שעושים את זה יום, יום; שלא ניגרר פה לתרבות מאכרים.
אורי מקלב: אנחנו רוצים לקיים דיון, אבל אני לא יכול לתת לכולם לדבר, אז כל אחד יגיד בקצרה את הדברים.
<ניר ינושבסקי: שלום, תודה על ההזדמנות.
<ניר ינושבסקי: פורום דור העתיד הוא פורום של דור ההמשך של קבלנים, דור שני ושלשיי.
<ניר ינושבסקי: אני בעצמי דור שלישי, ואני חייב להגיד שקשה לי לישון בלילה, כשאני שומע את הדברים האלה.
<ניר ינושבסקי: מצד אחד רוצים לעודד חדשנות, ומצד שני מביאים פה עולם ישן.
<ניר ינושבסקי: יש פה איזה בלוף של הבנייה המודרנית שיש בסין או בעולם – אין, אני עובד עם הרבה חברות זרות כאן בארץ, יש הרבה חברות זרות בין לאומיות, גם מארצות הברית וגם מאירופה שעובדות בישראל שנים, הן לא הביאו שום טכנולוגיה מתקדמת, אתם יכולים לבוא לאתרים שלי ולראות; וגם לא תבוא שום טכנולוגיה מתקדמת.
<ניר ינושבסקי: דרך אגב, השוק פתוח לגמרי, כל קבלן זר שרוצה לבוא לישראל, היה יכול מאז ומתמיד לבוא לישראל, שום דבר לא עצר אותו.
<ניר ינושבסקי: הם לא באו מסיבה אחת פשוטה, אין כסף בבנייה הישראלית.
<ניר ינושבסקי: הבנייה למגורים לא רווחית, היא מסוכנת מאוד.
<ניר ינושבסקי: אלה החסמים שצריך לטפל בהם.
<ניר ינושבסקי: אתם רוצים שוק שיקרוץ לקבלנים ישראלים וקבלנים זרים?
<ניר ינושבסקי: תעשו אותו רווחי, כמו שקבלנים ישראלים הולכים לבנות באירופה, בגלל ששם יותר רווחי.
<ניר ינושבסקי: זה דבר ראשון.
<ניר ינושבסקי: עולם אחר, עולם החדשנות – לדעתי, זה העיקר, היוזמה שיש עכשיו להקמת hub חדשנות צריכה להיות מרכז הכוח, לא להתמקד כרגע באיזה פתרון לוקלי של בנייני מגורים בין שלוש לתשע קומות, זה לא מעניין.
<ניר ינושבסקי: בהסתכלות עולמית, ישראל צריכה להיות מנוע חדשנות עולמי.
<ניר ינושבסקי: כמו שהיא בתחומי היי-טק אחרים, ככה היא צריכה לפעול בתחום הזה של הבנייה.
<ניר ינושבסקי: היא יכולה וצריכה לעשות את זה, אבל צריך לזה שינוי מחשבה משמעותי.
אורי מקלב: אני מתחבר לדבר אחד, אנחנו לא מקיימים עכשיו דיון האם זה טוב או לא טוב להביא חברות זרות.
אורי מקלב: אנחנו דווקא רוצים לקחת את החדשנות כדי לכוון את הדיון לכיוון הזה, החלק שדיברת עליו בסוף דבריך זה מה שמחבר אותי לדיון.
אורי מקלב: אני רוצה לדלג על רשימת הדוברים שלנו, ודווקא להביא לכיוון שאני התרשמתי מהעניין הזה, רק כדוגמה.
אורי מקלב: אורי אפק, אנחנו דנו בהקשר אחר לגמרי, אתה העלית את זה בוועדה לפני כמה ימים.
אורי מקלב: ביקשתי ממך להופיע פה.
אורי מקלב: מעניינת אותי ההתייחסות שלכם בעניין הזה, ולאחר מכן ידבר פרופ' רוזנפלד.
<אורי אפק: שמי אורי אפק, אני יזם ומנכ"ל של חברת דרונומי.
<אורי אפק: דרונומי היא חברת סטרטאפ, גייסנו כסף בהון סיכון, כשלושה ומשהו מיליון דולר.
<אורי אפק: אנחנו משתמשים ברחפנים כדי לסייע בפיקוח על פרוייקטי בנייה גם לחברת הבנייה עצמה וגם ללקוחות שלה, ואולי בסופו של דבר גם לרגולטור.
<אורי אפק: הדרך שבה זה נעשה – זו טיסה אוטונומית של הרחפן באתר הבנייה פעם ביום, פעם בשבוע.
<אורי אפק: הרחפן באמצעות צילום מייצר מודד תלת ממדי מדויק בסדר גודל של סנטימטר של אתר הבנייה, ולמעשה זה מאפשר גם לראות דברים מפרספקטיבה אחרת למנהל הפרויקט ולמהנדס הפרויקט וגם למנהלים שלא נמצאים באתר עצמו, וללקוחות הבנייה לבקר באתר דרך מסך המחשב ודרך משקפי ה-virtual reality, ולמעשה לבקר באתר בלי להיות בו בעצמו.
<אורי אפק: אנחנו מאפשרים אנליטיקות נוספות, כמו השוואה ממוחשבת בין המצב לפני שבוע, כך שרואים בתלת ממד מה למעשה נשאר בפרויקט ועוד אנליטיקות מהסוג הזה.
<אורי אפק: הדרך שבה אנחנו יכולים לסייע – בטכנולוגיות דומות, בעיקר בהקשר של עבודות עפר כבר הראו חיסכון לחברות בנייה, בארצות הברית בעיקר.
<אורי אפק: אנחנו מביאים את זה גם לעולם של הבנייה עצמה, של בניית השלד של מבני מגורים.
אורי מקלב: מה זה עפר?
<אורי אפק: עבודות עפר אלה עבודות התשתית שנעשות לפני שמתחילים בבניית השלד עצמו של הזזת עפר ממקום למקום באמצעות טרקטורים וכל מיני כלים.
<אורי אפק: רחפנים כבר משולבים בעולם הזה, בעיקר בארצות הברית.
<אורי אפק: בארצות הברית כבר יש כמה חברות שמציעות שירותים כאלה ועובדות כשנתיים וכבר יש מספרים של חיסכון שהדברים האלה נותנים, כך שלמעשה אנחנו משתלבים במה שתיאר קודם פרופ' טרכטנברג לגבי שיפור ביכולת הניהול של אתרי בנייה.
<אורי אפק: דבר שני, זה מאפשר ללקוח, למשל למדינת ישראל, להבין מה קורה באתרי בנייה לא בהכרח באמצעות דיווחים, שהם בסופו של דבר סובייקטיביים, של מפקחי הבנייה ודוחות שמשתרשרים לאותו מרכז ניהול, שלקח שנה וחצי לבנות, אלא באופן ישיר ממש להימצא בפרויקט בלי להיות בו בפועל ולפקח על הבנייה מרחוק.
<אורי אפק: זה מאפשר להנהלות לפקח על הפרויקטים המפוזרים - - -
אורי מקלב: דיברת על נושא של פיקוח, בטיחות, מעקות.
<אורי אפק: בטיחות – אחד הנושאים העיקריים שהרחפנים יכולים לתת להם מענה, 40% מהפציעות ומקרי המוות באתרי בנייה הם נפילות מגובה.
<אורי אפק: לפקח על אמצעי הבטיחות בגובה זה דבר שמאוד טבעי לעשות אותו מרחפן.
<אורי אפק: מכל תמונה וכל מודל כמעט שאנחנו מייצרים באתרי בנייה בישראל אפשר לראות מעקות חסרים ובעיות בטיחות.
<אורי אפק: זה מאפשר לפקח בצורה הרבה יותר הדוקה על הבטיחות ועל האספקט הבטיחותי באתרי בנייה.
<אורי אפק: זה מביא אותי לאחת הבעיות שיש לנו בישראל.
<אורי אפק: בניגוד לארצות הברית ובסין, שני שווקי הבנייה הגדולים בעולם, שם הרגולציה מתירנית לשימוש ברחפנים, בישראל עדיין רשות התעופה האזרחית מחייבת רגולציה ברמה כזאת, שמעלה בערך פי שלוש את עלות השימוש הרחפנים, בין השאר באתרי בנייה, למרות שבעולם כולו עוד אף אחד לא מת מפגיעה של רחפן.
<אורי אפק: לעומת זאת, רק בישראל מתים 50 איש באתרי בנייה, כך שיש חוסר איזון מאוד מאוד גדול בין הדברים.
אורי מקלב: רוב התאונות של הולכי רגל הן במעבר חציה, אז נגיד שמעבר חציה זה מסוכן?
אורי מקלב: תגיד כמה רחפנים יש.
אורי מקלב: אם תגיד שזה קשה ויקר, לא ירצו את זה.
אורי מקלב: אנחנו צריכים להגיד שזה חלק מהתהליך.
אורי מקלב: כדי שתהיה הקלה בתהליכים זה גם עניין של ביקוש.
אורי מקלב: אם יש ביקוש גדול כמו באתר בנייה ומתעסקים בזה אנשים מיומנים, אנחנו דנו בעניין אחר של הסרת חסמים והקלת הרגולציה בתהליכים.
<אורי אפק: אנחנו עברנו את הרגולציה בעצמנו.
אורי מקלב: על החלק הזה דנו בדיון הקודם, אנחנו רצינו לפרוס את הדברים.
אורי מקלב: אין לי יכולות מקצועיות, שומעים אנשים בענף שיודעים במה מדובר, וזה היה מעניין אותי להציג זאת כדוגמה, ואני מודה לך על כך.
אורי מקלב: התחום הזה תחום מתרחב ורחב מאוד, אבל רציתי דוגמה של טכנולוגיה מתחדשת שמשלבת גם את הטכנולוגיה הזו.
אורי מקלב: יש דברים שאין, אבל אם אין דרישה ואם נציף אותם, יהיו יזמים שיתנו לנו את האפשרות ואת היעדים, ואנחנו כבר ניצור פתרונות לדברים שיכולים מאוד להועיל למערכת.
אורי מקלב: אם היא מועילה, היא גם מוזילה, מזרזת וכל היתרונות כשיש דבר שמועיל בשטח בתחום הטכנולוגי.
אורי מקלב: פרופ' יחיאל רוזנפלד, הרבה הזכירו אותך פה ואת תלמידיך, אישיות מכובדת בענף הבנייה.
<יחיאל רוזנפלד: תודה רבה, אדוני יושב הראש, אני באמת אשמח לשים פה את הדברים בפרופורציה על מנת לאזן בין הגישות השונות.
<יחיאל רוזנפלד: תמיד קל להיתפס למשהו ולהתנפל עליו.
<יחיאל רוזנפלד: קודם כל, נשים את הדברים בפרופורציה, כי אני חושב שזה יעזור לכולם.
<יחיאל רוזנפלד: פועל ישראלי שווה בערך דירה לשנה.
<יחיאל רוזנפלד: אם אנחנו רוצים עכשיו להתחיל להכשיר פועלים ישראלים ולהוסיף עוד 20,000 דירות, אנחנו צריכים 20,000 פועלים, וזה לא יקרה.
<יחיאל רוזנפלד: פועל סיני אולי נותן דירה וחצי בשנה, אם הוא עובד 3,000 שעות בשנה לעומת פחות מ-2,000 שעות של העובד הישראלי, ולא משנה אם הוא ישראלי או פלסטיני וכדומה.