GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: אני גם מאחל לנהגי מוניות הצלחה.
אורי מקלב: שהדבר הזה יצליח שזה יעלה את רמת ההכנסה, פחות תעבדו.
אורי מקלב: אני רואה בזה אני מייחס לעצמי, לוועדה, את הרעיון הזה לעבור למוניות שיתופיות.
אורי מקלב: נאמר כאן, יש כאן פרוטוקולים ויש כאן הודעה, אני חושב שזה נעשה בצורה טובה, אני רוצה שזה יצליח.
אורי מקלב: אני חושב שאתם תבואו, אני אתן כל דבר שיש הפרעות כדי שיצליח הדבר הזה, המטרה שלנו האזרחים, לתת, להסיר חסמים, כמה שיותר לתת את האפשרות שלא יהיה שום דבר שיחסום בפני האזרחים ובפנים מה שאנחנו כולנו צריכים, זה המשק, את הנושא הבעייתי שיש היום בכבישים.
אורי מקלב: כם אני מתכבד לפתוח את הישיבה, ישיבה של ועדת המדע והטכנולוגיה, היום יום שלישי, יום ג' פעמיים כי טוב, כ"א בחשוון תשע"ז, 22.11.16.
אורי מקלב: ברשות חבריי, חבר הכנסת חיים ילין וחבר הכנסת חמד עמאר, אנחנו, ועדת המדע והטכנולוגיה, שותפים ליום מיוחד, יום הבטיחות בדרכים, שהכנסת מציינת אותו.
אורי מקלב: ועדת המדע והטכנולוגיה בחרה לדון בשיתוף וניתוח מאגרי מידע לשם הצלת חיים.
אורי מקלב: אין ספק שנושא של בטיחות בדרכים ותאונות בדרכים הם הנושאים שהם המרכזיים שצריכים להעסיק אותנו.
אורי מקלב: לא צריך להרחיב ולהכביר במילים מה זה בטיחות בדרכים.
אורי מקלב: זה שאלה שנוגעת לשאלת חיים, לסבל בחיים, לאיכות חיים.
אורי מקלב: גם מי שרוצה, שזה נושא כלכלי, זה גם נושא כלכלי, אבל כל זה, זה כבר נבלע בתוך הנושא המרכזי והערכי ביותר, שאלת חיים ושאלה של סבל בחיים ואיכות חיים.
אורי מקלב: אנחנו מחוייבים לעשות הכל כדי לשפר, למנוע, לפעול.
אורי מקלב: חבר הכנסת חמד עמאר מוביל את הנושא של בטיחות בדרכים.
אורי מקלב: אנחנו כל שבוע, כמעט כל שבוע, שומעים ממנו על מספר תאונות דרכים, שלצערנו, לא מתמעטות.
אורי מקלב: מספר הנפגעים בתאונות דרכים, מספר התאונות דרכים שיש, כל שבוע.
חמד עמאר: אין דקה, אין שבוע - - -
אורי מקלב: זה נכון אבל לא תמיד אני כל שבוע.
אורי מקלב: ואנחנו גם מוביל אותנו בנושא הזה וגם ביום הזה, גם ביוזמה שלך יחד עם הרשות לבטיחות בדרכים.
אורי מקלב: אני רק רוצה להגיד דבר אחד.
אורי מקלב: לפני כמה שנים לא היה ברור מאליו שוועדת המדע והטכנולוגיה תהיה שותפה בנושא שהוא נושא של המלחמה בתאונות בדרכים.
אורי מקלב: זה לא היה דבר, זה יכול להיות שהיה כן או לא.
אורי מקלב: היום, אני חושב שכבר רבים, אם לא כולם, יודעים שאם אנחנו יודעים שבנושא הביטחון, בנושא מלחמה, הטכנולוגיה היא שם המשחק.
אורי מקלב: אז גם המלחמה בתאונות דרכים, לדעתנו, לטכנולוגיה יש הרבה מה להגיד.
אורי מקלב: יכול להיות שהיא זאת שיכולה לעשות את השינוי.
אורי מקלב: טכנולוגיה מתקדמת שיש היום, תכלול של מידע, ניתוח באופן online, באופן מיידי.
אורי מקלב: גם ניתוח מידע שהוא יכול להיות יחד עם מחקר ויישום משהו מחקרי יישומי יכולים לעשות שינויים רבים.
אורי מקלב: אולי לא.
אורי מקלב: לשמוע מה היום טכנולוגיה מתחדשת, מתקדמת יכולה לתרום ואנחנו יכולים לרתום אותה לכיוון התאונות דרכים.
אורי מקלב: אנחנו נחשפים לאפשרויות שונות שגם היום מגיעים ליכולת מידע שתלוי בהרבה דברים, לפעמים בתנאי הדרך, הזמנים, השעות, אופי, כלי הרכב, הולכי הרגל.
אורי מקלב: כל זה ביחד, כשאנחנו יכולים היום, יש לנו את האפשרויות הטכנולוגיות, לתכלל ועם זה להגיע למסקנות, יכולות אולי לעשות פרצת דרך חשובה מאוד בנושא תאונות בדרכים והבטיחות בדרכים.
אורי מקלב: לצורך הסדר בדברים, לפני שאני אתן לך, אדוני המנכ"ל, לפתוח אבקש מחברי כנסת לפתוח.
חמד עמאר: אני רוצה להודות לכם.
חמד עמאר: אני רוצה להודות לך אדוני היושב ראש, גם בשנה שעברה התגייסת ביום המיוחד הזה וקיימנו גם דיון בוועדה, שאני רואה בה ועדה מאוד חשובה.
חמד עמאר: אני הייתי גם חבר בוועדה הזאת עד שהוחלפתי.
חמד עמאר: אתה עושה עבודה מאוד טובה.
חמד עמאר: אני מרגיש שהכנסת, לא רק חלק מחברי הכנסת, כל הכנסת מתגייסת לנושא של בטיחות בדרכים.
חמד עמאר: אני שומע את כל חברי הכנסת, גם מגיעים לדיונים, גם בנאומים בכנסת מעלים את הנושא של תאונות בדרכים על סדר יומה של הכנסת, ואני מאמין שאנחנו נצליח בסופו של דבר גם לעלות על סדר יומה של מדינת ישראל את הנושא של תאונות דרכים.
חמד עמאר: אני רוצה שגם ממשלת ישראל וגם ראש הממשלה יכנס לעובי הקורה בנושא הזה.
חמד עמאר: כשאנחנו מדברים על קרוב ל-360 בני אדם מאבדים את חייהם בדרכים זה צריך להגיד לכולנו בואו נעצור, בוא נראה מה אנחנו עושים, איך אנחנו עוצרים את זה.
חמד עמאר: כל אחד היום במדינת ישראל כשהוא יושב כאן, דואג לעצמו ברגע שהוא עולה על ההגה, הוא לא יודע איך זה יגמר.
חמד עמאר: אנחנו כל הזמן דואגים לילדים שלנו, למשפחות שלנו, לחברים שלנו.
חמד עמאר: הנושא של לעלות על הכביש הפך לנושא מסוכן וזה מה שמדאיג, זה מה שמדאיג.
חמד עמאר: גם בהזדמנות הזאת אני גם רוצה להודות למנכ"ל שהוא עוזב אותנו והייתי רוצה לראות אותו איתנו עוד הרבה זמן כי אני מכיר את העבודה שלו.
חמד עמאר: אני רואה את העשייה שלו, את התרומה שלו שהייתה בתקופה שהוא היה, מודי, מנכ"ל הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, אבל כל אדם זכותו להחליט והוא החליט להמשיך בדרך ולנסות דרך חדשה.
חמד עמאר: אני רוצה גם להודות לו על כל העשייה ולאחל לו בהצלחה בהמשך הדרך.
חמד עמאר: אני חושב שנושא של תאונות דרכים זה נושא שנוגע לכל אחד ואחד מאיתנו.
חמד עמאר: ואנחנו צריכים לבוא, לעמוד ולהגיד מה אנחנו עושים.
חמד עמאר: עכשיו היינו בוועדת הכלכלה ודיברנו על אכיפה ועל מחסור בניידות ומחסור בשוטרים.
חמד עמאר: אנחנו נהיה בוועדת חינוך נדבר על מקומה של המשפחה, חינוך המשפחה ואיך המשפחה יכולה לתרום להורדת מספר תאונות הדרכים.
חמד עמאר: אנחנו כאן עכשיו בוועדת המדע מדברים על הנושא של טכנולוגיה.
חמד עמאר: איך הטכנולוגיה יכולה לתרום ולקדם את העניין.
חמד עמאר: ואני חושב שאין יותר חשוב מלרכז את המידע במקום אחד ומקום שהוחלט שיהיה הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
חמד עמאר: כמו שאני אמרתי, תפקידה העיקרי של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים זה להוריד את מספר ההרוגים בכבישים.
חמד עמאר: זה התפקיד.
חמד עמאר: אם היא מצליחה להוריד את מספר ההרוגים היא הצליחה.
חמד עמאר: וזה התפקיד שלה לעשות אותו, כל יום, כל דקה, כל שנייה.
חמד עמאר: מידע שנמצא במקום, מידע זה כוח ומידע יכול לעזור ואם אנחנו יודעים בדיוק מה קורה, וכל המשרדים מתכללים את המידע שיש להם לאותה נקודה, ובסופו של דבר תהיה לנו תמונה כללית על כל מה שקורה בנושא של תאונות דרכים.
חמד עמאר: לא רק המשטרה צריכה להעביר לנו את המידע, גם מד"א צריכה להעביר, גם בתי חולים צריכים להעביר, כל גוף שמטפל ומגיע לנושא של תאונות דרכים צריך להעביר את המידע וכל המידע שירוכז במקום אחד ובמידע הזה אנחנו נשתמש ונוכל, אולי, לעזור ולהוריד את מספר תאונות הדרכים.
חמד עמאר: ושוב אני רוצה להודות לך על כל מה שאתה עושה בוועדה שלך למען הורדת מספר ההרוגים בכבישים.
אורי מקלב: קודם כל תודה רבה לך.
אורי מקלב: אני רק רוצה להביא דוגמא שאולי היום לא שיא הטכנולוגיה, אולי זה הבסיס לטכנולוגיה, נושא שאתה מבקש לקדם אותו על ידי הצעות חוק ועל ידי דיונים.
אורי מקלב: נושא של חיישנים.
אורי מקלב: כפי שגם מסמך שגם מונח לפנינו, במגזר הערבי יש תאונות חצר רבות מאוד.
אורי מקלב: היו בעבר 12-13 הרוגים כל שנה.
חמד עמאר: הגענו ל-19.
אורי מקלב: 19 הרוגים כל שנה מתאונות החצר, מה שנקרא תאונות רוורס.
אורי מקלב: ופעולה טכנולוגית או אביזר טכנולוגי שהוא היום לא נחשב.
אורי מקלב: חיישנים היום נחשב כבר הבסיס לכל החידושים הטכנולוגים יכול למנוע את זה, ומנע.
אורי מקלב: אתה אמרת מניסיון אישי שהיה לך.
אורי מקלב: ביקשנו להטמיע את זה בתוך הנושא של יבוא, התקנות, תקינות הרכב, גם לשלב חיישנים, וזה נעצר ועדיין יש לנו מחסומים בירוקרטיים כאלה ואחרים של תקינה, של תקן בינלאומי וכל מיני דברים כאלה שבאמת חבל ששם זה נעצר בדברים של שאלות חיים.
אורי מקלב: הטכנולוגיה היום מוטמעת בכל דבר.
אורי מקלב: אנחנו נשמע מיד את חבר הכנסת חיים ילין שהוא מייצג כאן או מאפיין כאן, משקף פה חקלאים.
אורי מקלב: תמיד ידענו שעבודת הכפיים היא המאפיינת את החקלאים והיום מי יותר מחיים יכול לספר לכם שהטכנולוגיה והחדשנות נכנסת ומוטמעת בתוך עבודה חקלאית על שלל הפיתוחים הטכנולוגיים לא בבסיסים.
אורי מקלב: היום הנושא של רובוטיקה והיום הנושא של רחפנים, היום הנושא של לווינים, לווינים שנוצרים רק כלווינים בחקלאות ועוד ועוד טכנולוגיה כזו ואחרת שבכל העולם באים גם ללמוד מישראל בנושאים האלה.
אורי מקלב: וכשמגיע נושא כל כך אקוטי וכל כך חשוב כמו תאונות הדרכים, שאלה של הצלת חיים, שם יש משהו שהוא עדיין לא השכלנו לדאבוננו לרתום אותו לתוך לנושא של בטיחות בדרכים.
אורי מקלב: בבקשה חיים.
חיים ילין: תראו אני אומר את הנתון הזה כי הוא די מפחיד, אבל בעוטף עזה בתאונות דרכים נהרגו יותר אנשים ממה שנהרגו מטילים.
חיים ילין: אבל אם היו ממשלות ישראל מתייחסות, ואני אומר את זה ממשלות ישראל כי זה לא משהו שנולד בממשלה הזאת או בקודמת.
חיים ילין: אין פה ימין ושמאל ופוליטיקה, אבל אם הממשלות היו מתייחסות לתאונות דרכים כמו לטרור אז אנחנו כנראה היינו במקום אחר והיו ניצלים הרבה מאוד חיי אדם כל שנה.
חיים ילין: אז זאת תפיסה.
חיים ילין: כמו שאני בא ואני אומר לא יכול להיות שכל פעם שמתחלף שר חינוך אז החינוך משתנה.
חיים ילין: יש דברים שהם צריכים להיות לטווח ארוך.
חיים ילין: עדיין עוד לא מצאו את האדם המושלם.
חיים ילין: אנחנו כולנו עושים טעויות ואת זה הטכנולוגיה כן יכולה לשנות כי כשאנחנו על ההגה אנחנו לא מושלמים אז יהיו תמיד, תמיד, תמיד יהיו תאונות, גם לא משנה מה.
חיים ילין: מה שיכול לתקן את זה זה דווקא המדע.
חיים ילין: זאת אומרת, אם אתם נכנסתם פעם לאיזשהי תוכנה בשביל לראות כמה מטוסים יש באוויר, יש תוכנה כזאת.
חיים ילין: תכנסו זה נורא נחמד, יש כ-10,000 עד 14,000 מטוסים בשמיים בו זמנים.
חיים ילין: שתוכנה אחת במוקד אחד בא ומכוון אותם.
חיים ילין: אין תאונות של התנגשויות שם.
חיים ילין: יכול להיות שהמדע יבוא יסתכל, עזבו את הרכב הזה שבעצם הוא נוסע לבד בלי נהג, אבל יכול להיות שגם מעבר לזה יהיה גם איזה לווין שכל רכב יהיה מחובר בדיוק כמו מטוסים ובעצם ימנע את התאונות.
חיים ילין: יכול להיות מיליון דברים.
חיים ילין: מה אנחנו מחפשים, אנחנו מחפשים לתקן את הטעויות שלנו כבני אדם.
חיים ילין: זה מה שאנחנו מחפשים.
חיים ילין: אם אנחנו נבין את זה שאנחנו לא מושלמים, אנחנו יכולים אולי לבנות מערכת שמחפה על הטעויות שלנו, אבל אנחנו לא יכולים להיות מושלמים ואנחנו תמיד נעשה תאונות דרכים.
חיים ילין: ולכן, בבסיס תמיד יהיו תאונות.
חיים ילין: יהיו תאונות עבודה, יהיו תאונות דרכים, יהיו המון תאונות.
חיים ילין: אבל אנחנו יכולים גם ב-low-tech , ושאף אחד לא יפגע, לשים ניידות ולשים בני אדם שישמרו על בני אדם זה מבחינתי low-tech.
חיים ילין: לבוא ולשים את כל המתקנים בתוך הרכבים היום.
חיים ילין: היום אני לוחץ על הברקס, בגלל שמישהו מתקרב, אני רואה שהרכב יודע לעשות משהו שפעם אני לא יכלתי לעשות, הוא עושה את זה לבד.
חיים ילין: לא ברקס במכה אחת, אלא בפעימות, ככה שאני לא אחליק ולא אעשה תאונה.
חיים ילין: זה קיים באוטו, אתה רואה את זה, פתאום הייתי צריך להשתמש בזה, הוא ידע להשתמש בזה יותר טוב ממני, ולכן זה בדיוק הסיפור.
חיים ילין: הסיפור הוא שלא שייך לאינטלגנציה ולא שייך כמה אנחנו עירניים, לא שייך שום דבר.
חיים ילין: זה שייך לזה שאנחנו כבני אדם לא מושלמים, ולכן אנחנו עושים טעויות, ואם המדע יכול לעזור לנו בתחום הזה, אין לי ספק שאנחנו נוריד את התאונות.
חיים ילין: אנחנו נמשיך להילחם שיהיו יותר שוטרים ויהיו יותר ניידות ואנחנו נמשיך להילחם כי אם אנחנו לא נילחם על זה לא תהיה לנו פרנסה, מה נעשה בכנסת אם אנחנו לא נצעק את הצעקה הזאת.
חיים ילין: ולכן, אני מאוד מקווה שבאמת יכפילו את כמות הניידות ומשטרת התנועה תהיה.
חיים ילין: אני נותן רק חומר מחשבה פה לכולם כי לי אין תשובה חד משמעית, אבל ברגע שאחריות וסמכות נמצאים במשרדים אחרים יש תמיד כשל ניהולי.
חיים ילין: אני חושב, זו דעתי, שמי שאמון על תאונות הדרכים זה משרד התחבורה, ולכן גם משטרת התנועה צריכה להיות תחתיו ולא יכול להיות שמשרד אחר צריך להילחם על תקציבים של תקנות ממקום אחר.
חיים ילין: כל בר דעת יודע שמי שמנהל מפעל יודע שכשה
חיים ילין: כל נמצא תחת שליטה אחת עם מנהלים מתחת שיודעים לנהל את העסק, העסק מתנהל.
חיים ילין: כשכל אחד עושה ונלחם, אחד על אחריות, שני על סמכות, אני רואה בזה כשל.
חיים ילין: אני מאתר את זה הרבה מאוד בכנסת בהרבה מאוד תחומים.
חיים ילין: גם זה שייך לבני אדם ולאגו.
חיים ילין: אם אנחנו נצליח להוריד את האגו דרך המדע אז יכול להיות שאנחנו נצליח באמת לעשות כנסת ואנשים וממשלה שבאמת ממשילה ובעצם מתכננת לטווח ארוך את הניהול ולא לשנתיים שלוש כי זה הקדנציה של הממשלה.
אורי מקלב: תודה ח"כ חיים ילין.
אורי מקלב: עכשיו הגענו למנכ"ל הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
אורי מקלב: אנחנו רוצים שאתה בדבריך תכוון אותנו לאן אתם חושבים באמת שהדיון שלנו צריך להיות מכוון.
אורי מקלב: אפשר להתפרס ולהתרחב בנושאים האלה באמת לאינסוף ואין ספור נושאים ודברים, אבל כן הייתי מבקש ממך איך שאתה חושב, בתוך הניסיון שלכם, אנחנו צריכים להתכוון ולפעול מתוך משהו שאתם כבר יודעים מהניסיון שלכם שיכול מאוד לעזור ולתרום למלחמה בתאונות ובטיחות בדרכים.
<מרדכי בהירי דואני: בראשית דבריי אני רוצה להגיד לך תודה רבה, חבר הכנסת אורי מקלב, על ההתגייסות למען הבטיחות בדרכים ולמעשה היום הזה שבו כינסת את כולנו.
<מרדכי בהירי דואני: אנחנו נמצאים למעשה בשבוע בטוחה שהשנה הוא בסימן משפחה בטוחה.
<מרדכי בהירי דואני: מחקר שעשתה חטיבת המידע והמחקר של הרשות בקרב כ-500 משפחות בישראל מצביע על הקשר החזק בין התנהגות ההורים, אנו כהורים לבין התנהגות יתר חלקי המשפחה.
<מרדכי בהירי דואני: המחקר למעשה מראה באופן ברור שככל שההורים מודעים יותר, עושים יותר בטיחות, ככה יתר בני הבית, או הילדים למעשה, הולכים בדרכם.
<מרדכי בהירי דואני: איך אני קושר את זה למידע?
<מרדכי בהירי דואני: הרשות הלאומית היא מרכז המידע הלאומי בכל הנוגע לבטיחות הדרכים בישראל.
<מרדכי בהירי דואני: אנחנו מרכזים את המידע מלמ"ס, ממשטרת ישראל, ממכון גרטנר ויש לנו גם סגמנט פעילות מאוד ייחודי שנקרא תסקירי בטיחות שבו אנשים של הרשות, מנהלי בטיחות אזוריים מגיעים לכל תאונה קטלנית ומרכזים מידע נוסף על מה שיש מעבר לשאר הגופים.
<מרדכי בהירי דואני: כמו שנאמר פה מידע זה כוח.
<מרדכי בהירי דואני: כל תאונה קטלנית בישראל, מגיע מנהל בטיחות אזורי מטעם הרשות למקום התאונה ומוציא דו"ח שלם שמסתכל על התאונה מהיבטים נוספים ולא רק היבטים של מה הגורם לעבירת תנועה - אל ההתנהגות, אל התנאי סביבה, אל המצב של הכביש באופן כללי, מזג האוויר.
<מרדכי בהירי דואני: יש לנו, כמובן, בנושא הזה גם מהנדסים שבודקים את זה.
<מרדכי בהירי דואני: כל המידע הזה נכנס למקום אחד שנקרא מרכז המידע הלאומי שנמצא ברשות הלאומית.
<מרדכי בהירי דואני: אבל אנחנו הבנו שלמעשה אנחנו צריכים עוד הרבה יותר.
<מרדכי בהירי דואני: כדי לאפיין תאונות דרכים ולאפיין דרכי פעולה אנחנו צריכים הרבה יותר רבדי מידע.
<מרדכי בהירי דואני: ואנחנו למעשה נמצאים עכשיו בתהליך מאוד מאוד מיוחד שבו אנחנו מפתחים את המערכת הטכנולוגית של הרשות בשני מישורים: אחד, היא תוכל לקבל יותר רבדים או סגמנטים של מידע.
<מרדכי בהירי דואני: אבל בכל סגמנט יהיה הרבה יותר מידע.
<מרדכי בהירי דואני: למה אני אומר את זה?
<מרדכי בהירי דואני: בסוף התהליך, צורת העבודה ברשות לבטיחות בדרכים נגזרת על סמך אותן אוכלוסיות שחטיבת המידע זיהתה אותן כאוכלוסיות מסוכנות או אוכלוסיות שבהן אם נשקיע בהן נוכל לתרום לבטיחות בדרכים וכתוצאה מכך להוריד את כמות ההרוגים.
<מרדכי בהירי דואני: אז זה מצד אחד, אבל מצד שני המטרה היא גם להנגיש מידע לציבור.
<מרדכי בהירי דואני: בוא נדבר על הציבור הרחב.
<מרדכי בהירי דואני: כשאנחנו רוצים לעבור דירה אנחנו בודקים את העיר.
<מרדכי בהירי דואני: אנחנו בודקים מה המצב הסוציו-אקונומי, אם העיר נקייה, מצב הפדגוגיה בעיר.
<מרדכי בהירי דואני: אף פעם לא בדקנו אם העיר בטוחה.
<מרדכי בהירי דואני: אף פעם לא בדקנו אם הרחוב שבו אנחנו גרים הוא רחוב בטוח ויותר מזה לא בדקנו אף פעם אם הדרך של בננו או בתנו לבית הספר היא אכן בטוחה.
<מרדכי בהירי דואני: עצם העצמת כמות המידע מכל השותפים ברשות הלאומית לבטיחות בדרכים תתן גם לשוק הפרטי לייצר אפליקציות ועוד ועוד נושאים שיתנו מידע לציבור - - -
אורי מקלב: תודה שוב פעם על כל ההשקעה ובאמת עלה על סדר היום שהנושאים האלה יש להם חשיבות מיוחדת ואנחנו יודעים להעריך, חבר הכנסת חמד עמאר, שבמסגרת הפעילות השוטפת והמטלות שיש לחברי כנסת לוקחים נושא שהוא כל כך חשוב ומניפים אותו כדגל.
אורי מקלב: אנחנו באמת מאוד מעריכים ומוקירים את הפעילות שלך.
<מרדכי בהירי דואני: כך שבעצם מה שאנחנו מצפים ברשות הלאומית שלמעשה כל חברה גם אם מסחרית וגם אם היא חברה ציבורית שיש לה מידע שקשור בצורה כזו או אחרת לבטיחות בדרכים תתכבד ותעביר אותו לרשות הלאומית.
<מרדכי בהירי דואני: אנחנו ניקח את המידע הזה, נפלח אותו בצורה שתתן לנו אפשרות לעבוד בצורה יותר מדויקת, אך מצד שני גם נחזיר לאותן חברות הרבה יותר מידע.
<מרדכי בהירי דואני: כלומר, אני אומר בפירוש, במקרה הזה ספציפית סכום החלקים גדול משמעותית מהשלם.
<מרדכי בהירי דואני: לדוגמא, חברות ביטוח, יש להן המון מידע.
<מרדכי בהירי דואני: אם נקבל נוכל לאפיין ונחזיר בחזרה הרבה הרבה יותר מידע.
<מרדכי בהירי דואני: אז זה המישור של נושא המידע.
<מרדכי בהירי דואני: אנחנו יודעים בוודאות שהמושג שנקרא Big Data והניתוח שלו תורם באופן יום יומי לבטיחות בדרכים.
<מרדכי בהירי דואני: ואני חוזר, כל פעילות ברשות הלאומית לבטיחות בדרכים נסמכת על קטלי
<מרדכי בהירי דואני: זטור שנקרא מידע ומחקר.
<מרדכי בהירי דואני: המידע יאפשר לנו אפיון מדוייק יותר, שימוש נרחב יותר וקריאה לפעולה יעילה יותר, ולכן הנושא הזה - - -
אורי מקלב: אם נקח את הדברים שלך אני גם חושב שאנחנו צריכים גם לחשוב על הנושא של ההתמודדות - - - אם זה מידע זה גם נושא שצמוד לנושאים והנחיות משפטיות וגם את זה צריך באמת לפעול ולראות מה האפשרויות כדי שאנחנו לא ניתקל באיזה שלב מסוים שחברות הביטוח לא, לפי חוק, הרי מיד אוהבים להסתתר מאחורי חקיקה כזו או אחרת או הנחיה של היועץ המשפטי שאומר לעצמו שבטענה או בטיעון שהמידע הזה מותר או אסור או אין לו את ההיתר, לא בטוח שמאפשר לו להעביר את זה הלאה.
אורי מקלב: אני חושב שאם זה תלוי, ואני אומר את זה בטוח גם בשמי, בשם חברי, חבר הכנסת חיים ילין, אנחנו כוועדה מוכנים גם לקדם חקיקה שתאפשר העברת מידע בין רשויות גם אם הן לא ממשלתיות כדי להתגבר וכדי באמת לתת לאפשרות של מה שאתה אמרת, מידע מאוד חשוב, כדי שנוכל באמת לקבל אותו.
אורי מקלב: ובעיקר מה שחשוב, זה לא רק לקבל, בעצם לנתח אותו ולהביא אותו לשלב של יישום.
אורי מקלב: לאגור מידע בלי שאנחנו עושים ממנו ניתוח מקצועי, מה המסקנות אז אנחנו לא עשינו בזה שום דבר.
חיים ילין: בוא נוביל את זה לחוק דרך הוועדה כאשר צריך לשמור כבר אני אומר לך, על צנעת הפרט.
חיים ילין: כי צנעת הפרט ומידע, יש סוג מידע שאתה צריך שהוא המידע המקצועי, לא המידע האישי.
חיים ילין: כי ברגע שאתה נכנס למידע האישי, יש פה מספיק יועצים משפטיים אני לא רוצה לפגוע באף אחד, אין זה לא יכנס.
חיים ילין: אבל כשמדובר על מידע מקצועי, לדעתי, אנחנו נוכל להעביר את זה דיי בקלות את החוק הזה.
אורי מקלב: אני רק אגיד לך אני לא מופתע מכך שאני מקבל פתק ממנהלת הוועדה שהם מתוך הניסיון שלהם הם כבר חשבו על הבעיה הזאת והם הזמינו לכאן גם את הרשות למשפט טכנולוגיה מידע להגיע לוועדה ואנחנו תיכף וודאי שנוכל לשמוע.
אורי מקלב: אבל רגע לפי הסדר.
אורי מקלב: אתה סיימת?
<מרדכי בהירי דואני: אני סיימתי, רק הייתי שמח שבשם הרשות אמיר רסקין יציג איך אנחנו רואים את המידע, לאן אנחנו הולכים קדימה ומה נעשה עם אותו מידע שנקבל.
אורי מקלב: אתם כבר, יש לכם כבר - - -
<מרדכי בהירי דואני: בשימוש בתהליך.
<מרדכי בהירי דואני: אנחנו קיימים היום, אנחנו מתגברים במסמך שאמיר יציג מה אנחנו עושים ברשות.
<אמיר רסקין: שלום, שמי אמיר רסקין, שותף בפירמת יעוץ שנקראת בי.
<אמיר רסקין: פרו ואנחנו עובדים עם הרשות.
<אמיר רסקין: רק בשביל לתת קונטקסט אנחנו בין השאר עזרנו בתקופה של סטנלי פישר להקים את החטיבה למידע וסטטיסטיקה בבנק ישראל שעבר תהליך דומה של ריכוז הרבה יותר מידע ממה שקודם היה בתחום הרגולציה הבנקאית בלבד.
<אמיר רסקין: אני אקח אתכם למסע קל.
<אמיר רסקין: אני רוצה לחבר את התהליך לטרנד שקורה בעולם כי אנחנו לא מנותקים ממנו.
<אמיר רסקין: ואני רוצה שתנסו לדמיין כמה מידע מסתובב היום שקשור לבטיחות בדרכים, וכמה התחושה של כל אחד שמתעסק בתחום וגם של הרשות שאין מספיק מידע כדי לנסות ולחזות מה קורה ואני רוצה לחבר את זה לעוד נושא.
<אמיר רסקין: מדברים המון על הרוגים, זה כמובן הקו האדום, זה הדבר שאין ממנו חזרה, אבל הסיפור הגדול הוא מה שאפשר לקרוא לו אמון הציבור, ואני חושב שזה נאמר כאן.
<אמיר רסקין: למרות שמספר ההרוגים, אם אני מבין נכון, ירד ב-30 שנה בישראל יחסית לקילומטר נסועה בערך לשליש או משהו בסגנון הזה, אמון הציבור ירד, שזה קצת מוזר.
<אמיר רסקין: הסיבה העיקרית היא שקורים המון דברים שהם לא רק הרוגים והסיבה היותר עמוקה זה שקורים המון דברים שמנבאים הרוגים.
<אמיר רסקין: וזה הסיפור של ברז הכיבוי הזה בעצם.
<אמיר רסקין: קורים המון דברים, בלימות חירום, החלקות, התנהגות לא תקינה ועוד מיליון דברים שקשורים גם בגורם האנושי וגם בתשתיות.
<אמיר רסקין: רק בשביל לחבר, הכלכלה - - -
אורי מקלב: זה בעצם, לא רציתי להפריע למנכ"ל, אבל כקריאת ביניים שלי שהוא אומר שאתה אמרת שבכל תאונה קטלנית מגיע הצוות שלכם.
אורי מקלב: תאונות קטלניות באמת הן חשובות מאוד, אבל לא תמיד הן דווקא אלה שיכולות לתת את המענה.
אורי מקלב: לפעמים דווקא התאונות הקשות, התאונות החוזרות ונשנות, שברוך השם לא מגיעה תאונה קטלנית, אבל גם פציעות קשות חוזרות ונשנות ששם כן אתה יכול לראות את המאפיינים, או כפי שאתה אמרת דבר נכון, צריך לחכות לתאונה הקטלנית?
אורי מקלב: תאונה קטלנית לפעמים מגיעה או הרבה פעמים מגיעה לאחר שקודם לכן היו תאונות שלא היו קטלניות אבל היו מספיק חמורות, מספיק שיש להן גם מאפיינים שאנחנו יכולים לשמוע אותם.
אורי מקלב: יש גורם אנושי זה גורם אנושי, זה מצד אחד, אבל ודאי ודאי שיש ואני תיכף ארחיב, אני אביא גם דוגמאות מניסיון אישי, שהרבה פעמים זה שילוב, אבל הבסיס, אפילו אולי העיקר הם נתונים סביבתיים כאלה ואחרים והגורם האנושי הוא ה"משלים" לדבר הזה.
<אמיר רסקין: ופה בדיוק נכנסת טכנולוגיה כי זה עניין של משאבים.
<אמיר רסקין: כמובן שאי אפשר לשלוט בכל מה שקורה, תאונת פח בז'רגון, אבל טכנולוגיה יכולה מאוד מאוד לעזור.
<אמיר רסקין: מה שאני רוצה לחבר את זה שזה לא עומד בחלל ריק.
<אמיר רסקין: הכלכלה המודרנית היום, באופן חד משמעי, מי שמחזיק מידע מנהל את השכבה הכי מהותית של קבלת החלטות ומזה המגזר הפרטי מנהל את הכסף והמותגים שפה אני חושב מוכרים.
<אמיר רסקין: הם אלה שרוכבים מעל הפיזיקה.
<אמיר רסקין: ל-airbnb אין אף אחד מלון, היא יושבת רק על מידע.
<אמיר רסקין: ל-Alibaba אין אף משאית וכולי וכולי.
<אמיר רסקין: זה מה שנקרא כלכלת המידע היום.
<אמיר רסקין: רק בשביל לחבר את זה גם האו"ם שם באופן מהותי את העניין של איסוף מידע כתשתית לכל אסטרטגיה שהיא בתחום של בטיחות מתוך הבנה גם של, אתה לא מבין בדיוק מה קורה וגם אתה לא רואה לאן הדברים זורמים, אתה לא תתפוס שינוי מספיק מהר.
<אמיר רסקין: הרעיון הבסיסי הוא באמת לחבר מצב של מאגרי מידע לאומיים, מאגרי מידע נוספים שהם פרטיים, אבל בוודאי אין שום צורך בהגנת הפרטיות לצרכים שאנחנו מדברים בהם פה, שום צורך.
<אמיר רסקין: זה צריך להיות מפורט, אבל לחלוטין בלי שום עניינים של הגנת הפרטיות וזה מאוד מקובל, ותחשיב טכנולוגי שעושה את זה מהר, ממש מהר.
<אמיר רסקין: ואנחנו מדברים על דברים חמים שאפשר וצריך לקדם.
<אמיר רסקין: רמת היכולת לתכלל את הדבר הזה היא עוד טכנולוגיה.
<אמיר רסקין: להסביר את זה רק תקחו איזשהי תחושה מה קורה היום ברחוב או בכביש כלשהו.
<אמיר רסקין: כמה דברים נאספים שקשורים לבטיחות בדרכים.
<אמיר רסקין: יש פה רק דוגמאות, שגם אפילו המצלמות של הרשויות מוסיפות מידע ויש גם ניתוחים שהם מעיבוד תמונה.
<אמיר רסקין: בוודאי מערכות בתוך הרכב, יש את שומרי הדרך של הרשות שאני חושב שמוקרן.
<אמיר רסקין: דברים שנאספים אצל אנשים שמנהלים את הכבישים, אם זה נתיבי ישראל או כביש 6.
<אמיר רסקין: לביטוח יש המון מידע על אותם כמעט הרוגים, המון, המון מידע.
<אמיר רסקין: אבל גם לא רק לביטוח, גם לגופים אחרים שקשורים בעניין הזה.
<אמיר רסקין: לציי רכב, כמעט כולם ממוחשבים, כמעט כולם המשאיות שלהם ברמה של ברקס מצולמות בצורה דיגיטלית וניתנות לניתוח מאוד מהיר ומסיבי.
<אמיר רסקין: זאת אומרת, הרעיון הבסיסי הוא לא רק לאסוף המון מידע וזה אני רוצה להדגיש.
<אמיר רסקין: זה יהיה לשפוך, כאמור, את ברז הכיבוי הזה על הראש של מישהו, אלא לשים הרבה מאוד אנליטיקה במרכז שמתחילה לראות מגמות, מתחילה לראות את התמונה הגדולה ומתחילה בעיקר לנסות להתעסק בחיזוי ומניעה ולאו דווקא בלספר את הסיפור שהיה.
<אמיר רסקין: רק בשביל קצת להמחיש את זה, מערכות כאלה היום, רב שכבתיות, חמות מאוד שמסבירות דברים שהם לאו דווקא טריוויאלים קיימות גם בשוק המסחרי כמו המערכת הזאת.
<אמיר רסקין: גם במקרה זה, אם אני זוכר נכון בטנסי, שמחזיקות באופן חם שכבות מידע שהן לא רק הינה התאונות או הינה הפקקים, או משהו בסגנון הזה, דברים הרבה יותר עמוקים.
<אמיר רסקין: יש פרויקטים לאומיים בהרבה מדינות היום שמבינים שמידע והרבה השקעה בו מחזירה את עצמה בגדול.
<אמיר רסקין: דובר קצת על העניין הכלכלי ותיכף אולי נראה מודל שניה.
<אמיר רסקין: אבל אין בכלל ספק שכל שקל שמושקע שם יוחזר, בלי שום ספק, זה כמעט זניח אל מול הנזק.
<אמיר רסקין: תראו למשל מצב שבו מחברים נקודות עצירה של מוניות עם תאונות דרכים.
<אמיר רסקין: מודי סיפר על מב"א, אחד הסיפורים שמב"א של הרשות סיפר לי זה שהוא בדק תאונה ומה שהוא גילה זה שהמיקום של מעבר חצייה במרכאות הכריח הולכי רגל לחצות באופן מסוכן ומה שהם עשו הזיזו את מעבר החצייה.
<אמיר רסקין: שום דבר שמתעסק במי אשם לא היה מזהה.
<אמיר רסקין: במפורש תנועה של הולכי רגל ומצלמות היו שם.
<אמיר רסקין: למשל, דרך טכנולוגיה היתה יכולה לתפוס את זה סיסטמטית על כל הארץ.
<אמיר רסקין: זאת אומרת שאותו תהליך שבו לוקחים מידע והופכים אותו למשהו שאנחנו יכולים לקרוא לו מחולל שינוי או game changer קשור בטכנולוגיה.
<אמיר רסקין: אי אפשר לקפוץ מהאיסוף הזה, מהסתכלות כמו, נקרא לה נאיבית, על הנתונים ולראות מגמות של ההרוגים וכולי וכולי, כדי לנסות ולעשות שינוי בלי הרבה מאוד טכנולוגיה.
<אמיר רסקין: זה מודל שמתאים להרבה תעשיות.
<אמיר רסקין: הרעיון הבסיסי של הרשות זה באמת גם לאפשר מידע שיהיה רחב וניתן לגישה בקלות, אבל גם בעיקר התעסקות בחוזה עתיד.
<אמיר רסקין: הסיפור הוא ההרוג הבא, התאונה הבאה, ואפשר ללמוד הרבה על הדבר הזה ולנסות לתפוס את זה בזמן.
<אמיר רסקין: הסיפור המרכזי הוא שאותו מידע שירוכז, ינותח וכולי יהיה מאוד זמין להמון גופים אחרים.
<אמיר רסקין: זאת אומרת התפיסה של data.gov.il או משהו בסגנון הזה היא אותה תפיסה שבה זה יהיה זמין, אנשים יתרמו, יהיה סירה אחת שכולם וכולם יכולים לשתות מאותו רעיון, זה לגמרי לשימוש לאומי.
חיים ילין: אבל שאלה לפני זה.
חיים ילין: הרי יש לנו את המידע.
חיים ילין: בדרך כלל רק שתדע, בכנסת, יש המון מידע.
חיים ילין: בממשלה יש המון מידע, לנו יש המון מידע, לא תמיד אנחנו יודעים מה לעשות איתו.
חיים ילין: אז השאלה הראשונה, אוקיי, יהיה את כל המידע ואנחנו נעביר חקיקה ויהיה הכל.
חיים ילין: מה אחרי זה?
חיים ילין: אז יש לנו מידע, יופי, נהדר.
חיים ילין: הרי בסוף יצטרכו לבוא ולהגיד אוקיי אנחנו יודעים שב-2012 היו 450 ניידות ושוטרים והכמות התאונות ירדה פלאים.
חיים ילין: אנחנו יודעים את זה.
חיים ילין: אנחנו לא עושים כלום היום.
חיים ילין: אנחנו היום דרך אגב לידיעה, אנחנו 80 או 90 ניידות, תשימו לב לפרופורציה, 20% ממה שהיה בשיא.
חיים ילין: אנחנו יודעים הרבה מאוד דברים, אנחנו לא עושים כלום עם זה.
חיים ילין: אנחנו יודעים שרוב התאונות הן משיחות בפלאפונים.
חיים ילין: לא צריך היום יותר מדיי בשביל להבין את זה, אנחנו לא עושים כלום.
חיים ילין: זאת אומרת, אם אני רוצה עכשיו, אנחנו מחוקקים, בסדר, אבל אני לא מתחום החקיקה.