GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ליאור יקותיאלי: שווי שוק הרחפנים מוערך כיום ב-3-4 מיליארד דולר, שוב, אני מדבר על רחפנים מסחריים.
<ליאור יקותיאלי: מוערך ב-3-4 מיליארד דולר עם צפי להכפלה של שווי השוק הזה, עם גדילה של סדר גודל של 20% בשנה.
<ליאור יקותיאלי: אנחנו רואים הרבה מאוד פעילויות של מחקר ופיתוח שגרמו לכך שעד שנת 2035 אנחנו צופים שמספר כלי הטייס הבלתי מאוישים המסחריים יהיה גדול יותר ממספר כלי הטייס הכן מאוישים, יכול להיות שזה יקרה אפילו לפני כן.
<ליאור יקותיאלי: יש הרבה פעילויות לגבי שיפורים של יציבות, של אמינות, של הגדלת טווח טיסה, מבחינת סוללות, הרבה מאוד בחינות טכנולוגיות, מבחינת חיישנים שיאפשרו לאותם רחפנים להיות באמת רחפנים חכמים ולהטיס אותם בצורה עצמאית ואוטונומית.
<ליאור יקותיאלי: תחום הרגולציה שאני מניח שנדון בו הוא תחום שגם בו אנחנו צופים הרבה מאוד התפתחות ואנחנו רואים סיכוי טוב למיזוגים ורכישות של החברות בתחום, אנחנו כבר רואים את החברות המובילות היום בתחום מבצעות הרבה רכישות של חברות קטנות יותר ומתמזגות, בעיקר חברות בינלאומיות כרגע.
<ליאור יקותיאלי: לגבי ישראל, ישראל היום היא היצואנית המובילה בעולם בתחום כלי הטייס הבלתי מאוישים, סדר גודל של 10% מהיצוא הביטחוני של מדינת ישראל הוא בתחום כלי הטייס הבלתי מאוישים.
<ליאור יקותיאלי: אנחנו רואים פה מספר חברות גדולות שמתעסקות בתחום הביטחוני.
<ליאור יקותיאלי: גם כתוצאה מההתפתחות המאוד מאוד יפה הזאת בעולם הביטחוני, אנחנו רואים פה את הסטארט אפים שנכנסו לעולמות הרחפנים, חלק מהם נמצאים פה מסביב לשולחן וזו רשימה חלקית.
<ליאור יקותיאלי: יש עוד הרבה סטארט אפים, אנחנו רואים שיש פה כמות מאוד גדולה, נכנסים הרבה מאוד תחומים מתחום הרחפנים, כולל תחום הרחפנים וכולל תחום האנטי רחפנים, טכנולוגיות למניעה או ליירוט של רחפנים, הרבה מאוד סנסורים, חיישנים, בתחום הרחפנים וכולי.
<ליאור יקותיאלי: רציתי לסיום להתייחס לשלושה נושאים שעלו בשיחות שלי עם סטארט אפים על חברות מתחום הרחפנים, תחומים שהם הגדירו אותם כתחומים כואבים עבורם.
<ליאור יקותיאלי: אחד זה תחום הרגולציה, ורשות התעופה האזרחית עושה עבודה מאוד יפה, קיבלתי הרבה מחמאות לגבי הפעילות שלהם מהסטארט אפים, יש עוד הרבה מאוד עבודה לעשות בתחום, בעיקר בתחום האוטונומיה, בעיקר בתחום האישור לרחפנים לטוס בלי קשר עין ובלי מטיס שמטיס אותם, ישראל לא לבד בתחום הזה, בארצות הברית הרגולציה אפילו יותר מחמירה מפה בארץ בתחום הזה.
<ליאור יקותיאלי: נקודה מאוד כואבת היא מגבלות על יצוא וייבוא של רחפנים, היום כדי לייצא רחפן זה תהליך מאוד ארוך, תהליך מאוד מייגע שצריך לתת לו מענה ויש את נושא תדרי התקשורת, יש שם תחומי תדרים ברחפנים החדשים שזה ה-5.8 ג'יגה הרץ, שהוא תחום שהיום מוחזק על ידי משרד התקשורת והוא תחום שמונע גם יבוא של רחפנים וגם את ההתפתחות שלו.
אורי מקלב: בשלושת הדברים האחרונים שדיברת עליהם אנחנו אחר כך נרחיב, זה חלק שחשוב לנו.
אורי מקלב: נבקש מבני דוידור מרת"א, להציג לנו תמונה יותר רחבה, יותר כוללת.
<גד רגב: לי קוראים גדי רגב, אני ראש אגף מטה ברשות התעופה האזרחית.
<גד רגב: אני אומר שני משפטים ואז אעביר לבני את המיקרופון.
<גד רגב: רק קצת כדי להבין על רת"א, רת"א זה הרגולטור בתחום התעופה, בכפיפות למשרד התחבורה כמובן והדגש אצלנו זה נושא הבטיחות.
<גד רגב: אנחנו עוסקים על פי חקיקה בארבעה נושאים מרכזיים שזה חקיקה, רישוי, פיקוח ואכיפה, אלה ארבעת התחומים וזה נוגע לתפעול של כל כלי הטייס, התחזוקה שלהם, התשתיות התעופה, ייצור תכנון וכולי.
<גד רגב: אנחנו פועלים, אותם ארבעת הפעילויות המרכזיות האלה של החקיקה רישוי פיקוח ואכיפה, על כל מגזרי התעופה, מהתעופה הכבדה של מטוסי הנוסעים למיניהם דרך תעופת כלי הטייס הקלים יותר והתעופה הספורטיבית ומזה כחמש שנים נכנסנו לתחום כלי הטייס הבלתי מאוישים שכולל כמובן את התחום שפה הוזכר, כולל במישור הבינלאומי כלומר אנחנו לא רק מתמקדים בתוך הצד הישראלי אלא גם בראייה בינלאומית אנחנו מאוד מעורבים.
<בני דוידור: צהריים טובים.
<בני דוידור: קודם כל אני אעשה סדר בטרמינולוגיה.
<בני דוידור: אנחנו מדברים על כלי טייס בלתי מאוישים, בתוך המשפחה הזאת יש הרבה קטיגוריות שאחת מהן זה רבי הלהבים, או שבסלנג זה נקרא רחפן, מילה אחת "רחפן" בחוק הטייס זה מי שקופץ עם מצנח רחיפה, לכן אנחנו לא יכולים להשתמש בשם הזה, אבל זה עדיין סלנג.
<בני דוידור: זה על הטרמינולוגיה.
<בני דוידור: דבר שני, השוק שאנחנו רואים שמתפתח פה הוא של הכלים הקטנים.
<בני דוידור: כלים שרובם מתחת ל-25 קילו כיום, ופה אנחנו רואים את ההתפתחות האקספוננציאלית, ופחות בכלים הגדולים שהם יותר מיועדים לעולם הצבאי שגם בהם אנחנו מתעסקים אבל ההתפתחות האזרחית היא בתחום של הכלים הקטנים.
<בני דוידור: אנחנו רגולטור שאמון על בטיחות ואנחנו מסתכלים על שני סיכונים מרכזיים, אחד זה התנגשות של כלים כאלה בכלי טייס באוויר, ופה תאונה היא אירוע קטסטרופלי, והשני זה פגיעה באנשים על הקרקע, לוודא שכשמטיסים את הכלים האלה אנחנו לא מסכנים מישהו על הקרקע ולשם הרגולציה שאנחנו מייצרים או הרגולציה הקיימת, מכוונת.
<בני דוידור: אנחנו מסתכלים על שלושה ערוצים של רגולציה שמבוססת על רגולציה שהייתה קיימת ועדיין קיימת, היא עוד לא רגולציה חדשה.
<בני דוידור: הערוץ הראשון זה הערוץ המסחרי, זה מי שעובד בצורה מסחרית החוק דורש ממנו רישוי בכמה ערוצים – אחד זה רישוי של החברה, שני זה רישוי של המטיס והשלישי זה רישוי של הכלי.
<בני דוידור: הדבר השני זה תחום התחביב, ופה הרגולציה מינימלית, שאומרת 'קח את הכלי שלך וטוס רחוק מאנשים ואל תסכן אף אחד, בגובה נמוך' למעשה כמעט ולא צריך רישוי אלא לתת לאנשים להנות עם המערכות שלהם והשלישי זה כל מה שקשור ללא מסחרי שזה מכירת שירות אלא הפעלה של גופי הצלה, הפעלה של רשויות שזה נקרא הפעלה כללית, ושם הרגולציה היא באמצע.
<בני דוידור: צריך רשיון למטיס וצריך רשיון לכלי הטייס.
אורי מקלב: יש גם הגדרה ברורה מה זה נקרא הטסה של פנאי , הובי, ומה הופך אותו ליותר מזה?
<בני דוידור: בעקרון השימוש של הכלי.
<בני דוידור: אפשר לקחת את הכלי שאנחנו רואים פה על השולחן, להטיס אותו כהובי, ואז למעשה הרגולציה מינימלית, אפשר לקחת ולהפוך אותו לעסק מסחרי ולמעשה המדינה אומרת ברגע שזה עסק מסחרי, "אנחנו מצד אחד מאפשרים לך קצת יותר מאשר לתחביב, מאפשרים לך לטוס בתוך העיר, מאפשרים לך לטוס קצת יותר גבוה, לדעת לתאם באזורים שלחובבים אסור, ולכן אנחנו דורשים ממך רישוי"
אורי מקלב: החובב יכול לבוא ליד הבית שלי ולהטיס רחפן.
<בני דוידור: תלוי איפה הבית שלך ותלוי מה המרחק מהבית שלך.
<בני דוידור: בעקרון 250 מטר משכונות מגורים, זה החוק היום, עד גובה נמוך ויש עוד חוקים שאמורים - - -
אורי מקלב: הוא עושה אירוע משפחתי, בת מצווה לבת שלו והוא רוצה להעלות רחפן, רוצה לצלם.
<בני דוידור: כמו שהצגתי את זה, בתוך שכונת מגורים אסור לך כי אתה יכול לסכן את השכנים שלך.
אורי מקלב: נניח באיזה פארק?
<בני דוידור: בפארק, תצלם את המשפחה.
חיים ילין: גם חתונות של סלב אסור.
<בני דוידור: אם אתה בעל רשיון ואתה יודע איך לעשות את זה, ואתה יודע לנהל את הסיכון, אתה כן יכול לצלם בחתונה, לא מעל האנשים.
חיים ילין: לא צריך יותר מדי.
חיים ילין: היום העדשות מפצות גם על זה.
חיים ילין: זה לא בעיה.
חיים ילין: אז מי אחראי על לסגור שטח?
<בני דוידור: המפעיל.
חיים ילין: לא הבנת.
חיים ילין: אני עכשיו בא ומצלם, לא צריך שום דבר.
חיים ילין: מצלם, תחביב.
חיים ילין: מי אומר לי לא לצלם חתונה?
חיים ילין: משטרת ישראל, החוק?
<בני דוידור: החוק.
חיים ילין: מי אוכף את החוק?
<בני דוידור: מי אוכף את החוק?
<בני דוידור: או.
חיים ילין: אמרת אכיפה, אנחנו מתמחים פה בלחוקק.
חיים ילין: פוליטית.
חיים ילין: אבל ניהולית אף אחד לא חושב מי צריך אחרי זה לאכוף את החוקים שאנחנו מחוקקים כי אנחנו לא אחראים על אכיפה.
<בני דוידור: אז אני אחלק את זה לשניים.
<בני דוידור: יש שני סוגים של עבירות, יש עבירות פליליות, סיכון חיי אדם זו עבירה פלילית, עבודה ללא רשיון זו עבודה פלילית, ועבירות פליליות המשטרה אוכפת.
אורי מקלב: פפארצי זה נקרא תחביב או שזה מקצוע?
<בני דוידור: תלוי מה אתה עושה עם זה.
חיים ילין: אם אתה מזמין אותו זה מקצוע, אם אתה לא מזמין אז - - -
אורי מקלב: אם זה תחביב שלי אני יכול לצלם עכשיו את החתונה שמתקיימת בכרמל באיזה מקום, שזה לא על יד מקום מגורים ומישהו שזה רק תחביב שלו, יכול להעלות את הרחפן, ולצלם ואין מניעה?
<בני דוידור: לצלם אפשר, מה הוא עושה עם התמונות.
<בני דוידור: יש חוק.
חיים ילין: מה שאמרת זה נכון.
חיים ילין: אנחנו מנסים לראות את הגבולות.
חיים ילין: זה חדש בשביל כולנו.
<בני דוידור: אסור לו לטוס מעל האנשים, אבל הוא יכול לצלם.
אורי מקלב: כמו שעושה איש המקצוע, אבל הוא לא איש מקצוע והוא לא מבקש מכם רשיון והיתר.
אורי מקלב: דהיינו הוא רוצה לעבוד על אותו בסיס מקצועי או היכולות שיש לאיש מקצוע.
אורי מקלב: בין אם זה תחביב או לא תחביב, זה לא משנה, אף פעם לא תוכל לזהות אם הוא כן נשלח על ידי משהו, אבל נניח שהוא מחליט היום שעכשיו הוא איש תחביב, הוא מעלה, הוא רוצה להעלות רחפן או רב להבים לאירוע שמתקיים באיזה פארק שלא ליד מקום מגורים, ושלכאורה, יכול להיות שהוא עובד לפי הכללים, אין משהו שמונע ממנו.
אורי מקלב: אין לנו הסדרה בחלק הזה.
<בני דוידור: אם הוא עובד לפי הכללים, הכל בסדר.
<בני דוידור: אם הוא חורג מהכללים ועובד בצורה מסחרית, הוא עבריין.
אורי מקלב: הוא יכול לצלם את כל מה שהוא רואה.
אורי מקלב: אם זה ספורט, צילום ספורט אקסטרים או איזה ספורט שהוא רוצה לצלם עם חבר שלו, ובאותה מידה הוא יכול גם אירוע של מישהו אחר, שהוא לא קשור לאירוע זה, יכול לצלם אותו.
<קריאה: כל עוד הוא לא מקבל כסף עבור זה.
<בני דוידור: כן.
<בני דוידור: ההגדרה היא מכירת שירות.
חיים ילין: אם הוא מוכר את השירות ועדיין יש תאונה וזה נופל, יש פה שיפוי ביטוחי אני מבין, שזו אחת הבעיות.
<בני דוידור: שאלת אותי על אכיפה, נסיים את האכיפה, אחר כך נדבר על ביטוח.
אורי מקלב: לא נפריע לך ברצף של הדברים.
אורי מקלב: זו הייתה קריאת ביניים לשאול מה הגבולות, מה זה נקרא פנאי.
<בני דוידור: הסוג השני של אכיפה זה עבירות מינהליות של טיסה במקום שיש בו סגירה אווירית בלי שסיכנת אף אחד, זו עבירה מנהלית ופה הסמכויות של רת"א, כמובן צריך למצוא את הבנאדם, לראות את העבירה, לדעת להוכיח את זה.
<בני דוידור: כמו בחקירה משטרתית.
<בני דוידור: וזה מבחינת יכולות האכיפה.
<בני דוידור: לגבי הביטוח, מי שעובד בצורה מסחרית מחוייב בביטוח.
<בני דוידור: מי שעושה לשימושו הפרטי כספורט ופנאי, אין חובת ביטוח.
<בני דוידור: אני יודע שגופים, מי שמתחבר לקלוב התעופה שהוא מפעיל טיסנים, יש ביטוח של קלוב התעופה שנותן לחובבים.
<בני דוידור: זה כבר עניין עסקי בין מי שעושה את ההפעלה ל- - - הביטוח, ביטוח זה אירוע עסקי.
אורי מקלב: בהגדרות מה נקרא אצלכם רחפן, אתם לא מבדילים בגדלים, מבחינת הרגולציה יש סוגים שונים, גדלים שונים שדורשים יותר, פחות?
<בני דוידור: אנחנו מבדילים במשקל, עד 30 קילוגרם נקרא "מיני" הקטגוריה הקטנה, שם רוב הפעילות האזרחית, כמעט כל הפעילות האזרחית.
אורי מקלב: כמה שוקל רחפן כזה?
<בני דוידור: זה בסביבות 2 קילו, 1.400 קילו.
אורי מקלב: רועי, אתה נמצא פה?
<רואי בן ענת: כן.
<רואי בן ענת: זה 1.280 קילוגרם.
אורי מקלב: זה נקרא פג.
חיים ילין: כל גרם נספר פה, וזה גם עולה כסף.
אורי מקלב: תודה רבה בהזדמנות הזאת לרואי על המאמצים שעשית ועל כל העיכובים עד שהכניסו אותך.
<בני דוידור: אז אנחנו מבדילים לפי משקל, המשקל קובע את הדרישות ההנדסיות של הכלים בכלים האלה הדרישות קטנות, כשטסים לא מעל אנשים אנחנו לא דורשים הרבה, אנחנו רק דורשים שאנשים יתחזקו אותם כמו שצריך.
<בני דוידור: בכלים היותר גדולים יש דרישות הנדסיות כבדות.
אורי מקלב: מה האירועים שהיו עד היום, אירועים משמעותיים?
<בני דוידור: האירועים המשמעותיים שאנחנו רואים זה התקרבויות למטוסים אזרחיים.
<בני דוידור: בשנתיים האחרונות יש בערך 15 אירועים בשנה, של טייסים שמדווחים סביב בן גוריון, אילת, שדה דב, על התקרבויות לכלים כאלה, ובגבהים מאוד גבוהים.
אורי מקלב: של מסחרי, של פנאי?
<בני דוידור: אי אפשר לדעת.
אורי מקלב: זאת אומרת זה כאלה שלא עמדו בכללים.
אורי מקלב: אם ההגבלה 50 מטר הוא העלה מעל 50 מטר?
<בני דוידור: אני מדבר על גבהים של קילומטר.
<בני דוידור: לא 50 ולא 100 מטר אלא גבהים של קילומטר, חצי קילומטר.
אורי מקלב: וזה לצורך מסחרי?
אורי מקלב: מה אתם יודעים - - -
אורי מקלב: כמה בקשות מסחריות יש לכם היום?
אורי מקלב: על איזה סדר גודל אנחנו מדברים היום?
אורי מקלב: תן טיפה נתונים, חברי הוועדה תמיד מבקשים נתונים יותר - - -
<בני דוידור: יש לנו נכון להשבוע 35 חברות עם רשיון שיכולות לעבוד.
<בני דוידור: יש עוד סדר גודל של 14 בתהליכי רישוי.
חיים ילין: עזוב את החברות.
חיים ילין: כמה כלים יש?
<בני דוידור: יש אלפים עד עשרות אלפים של כלים.
אורי מקלב: עם רישוי.
<בני דוידור: לא, אני מדבר של חובבים.
<בני דוידור: כלים עם רישוי יש לנו 161.
<בני דוידור: לעבודה מסחרית.
<בני דוידור: אנחנו מלפני כחודשיים מפקחים גם על היבוא אז אנחנו מתחילים לספור גם את הכלים שנכנסים לארץ.
אורי מקלב: איך אתה רואה שהפעלת הרגולציה תצטרך להשתנות, אתה רואה שצריכה להיות חקיקה בעניין הזה, איך אתם רואים את העתיד, כפי שאמר ליאור בחמש השנים האחרונות יש שינוי דרמטי ואנחנו כפי שאנחנו מכירים בדברים אחרים גם מדובר שההתקדמות תהיה הרבה יותר מהירה.
אורי מקלב: כשזה כבר קיים, הפיתוח הזה שקרה בעולם וגם פה.
<בני דוידור: לכלים הקטנים אנחנו בתהליך של כתיבת רגולציה חדשה שמתאימה לכלים האלה.
<בני דוידור: הרגולציה הקיימת בנויה לכלי טייס ועשינו לה איזו שהיא התאמה לכלים הקטנים, אנחנו בונים רגולציה מתאימה.
אורי מקלב: שתהיה מקלה יותר?
<בני דוידור: אני לא יודע אם לקרוא לזה מקל, שתתאים.
<בני דוידור: המדינה שלנו די מסובכת גם בשמיים, בעיקר בשמיים ומרחבי ארצות הברית לא דומים למרחבים פה ומרחבי אוסטרליה.
<בני דוידור: הצבא נמצא בכל מקום ומטוסים צבאיים טסים בכל מקום.
<בני דוידור: אנחנו עושים רגולציה קצת יותר מקלה, אנחנו מסתכלים על המערכות האוטומטיות, נכתוב גם חוקים להטסה של מערכות אוטומטיות בלי מעורבות של בנאדם בהטסה, היום יש דרישה למעורבות של בנאדם בכל הטסה של כלי כזה.
<בני דוידור: זה בתהליך, בכתיבה.
<בני דוידור: אנחנו מחוברים לגופי רגולציה בעולם, ומה שאנחנו כותבים בארץ לא מנותק ממה שקורה בעולם.
אורי מקלב: יש שפה כבר?
אורי מקלב: יש כבר תקנים בינלאומיים, אירופאיים?
אורי מקלב: אתם שותפים?
<בני דוידור: התקנים הולכים ונכתבים.
<בני דוידור: אנחנו נמצאים, שותפים מלאים.
חיים ילין: כמה זמן אתם צריכים עוד?
<בני דוידור: לרגולציה מדובר בשנה פלוס.
חיים ילין: אתה יודע מה קרה עם האופניים החשמליות?
חיים ילין: עד שהגיעה הרגולציה כבר נהרגו אנשים וכבר אין כלום.
<בני דוידור: אנחנו יודעים.
<בני דוידור: כמו שאמרתי, אנחנו מפקחים על היבוא היום.
חיים ילין: עזוב, גם המדינה פיקחה וזה לא עזר.
<בני דוידור: זה תהליך של כתיבת רגולציה.
חיים ילין: יש פה בעיה שמצד אחד מעלים את נושא התדר, שאני מעריך שזה לא רק משרד התקשורת, גם צה"ל מחזיק בחלק מהידע, ובסוף יש מסלולי טיסה.
חיים ילין: שני דברים, שני משרדים.
חיים ילין: אני למדתי בכנסת שכשיש שני משרדים שצריכים להסתדר זה כשל ניהולי.
חיים ילין: אני אומר לך את זה כבר עכשיו.
חיים ילין: כי פה מנהלים פוליטיקה.
אורי מקלב: אני שואל עוד שאלה, אם יש עוד משרד שקשור.
אורי מקלב: ההיתרים נעצרו.
<בני דוידור: לא קשור.
<בני דוידור: משרד הבטחון ומשרד הכלכלה.
חיים ילין: חייב להיות תיאום בין התדרים שנותנים לבין מסלולי הטיסה ובסופו של דבר שלא יהיה כשל.
אורי מקלב: בוא נשאל שאלה, חבר הכנסת חיים ילין, האם יש בעיה של תדרים קודם כל.
<בני דוידור: יש בעיה של תדרים.
אורי מקלב: אז אנשי משרד התקשורת נמצאים פה.
<קריאה: זה משרד הבטחון.
אורי מקלב: נבקש תיכף ממשרד הבטחון וגם ממשרד התקשורת התייחסות לדברים.
אורי מקלב: אני רוצה לשמוע קודם גופים אחרים, יזמים כדי שנוכל לקבל את התשובות מהמשרדים הממשלתיים.
אורי מקלב: שידעו גם לענות על מה שיעלה כאן.
אורי מקלב: אורי אפק נמצא?
אורי מקלב: הדובר הבא יהיה רן קליינר.
<אורי אפק: שלום.
<אורי אפק: בהכשרתי אני בוגר תלפיות ויזם,dronomy היא הסטארט אפ השני שלי, הקודם היה בטחוני אבל היום הוא חלק מהתעשייה האווירית.
<אורי אפק: dronomy מפתחת תוכנה לרחפן הזה שהופכת אותו לכלי לפיקוח על פרויקטי בנייה, למשל אחת הפניות שנעשו אלינו הייתה של הגוף שמפקח על בטיחות בניה, כדי לנסות להוריד את כמות ההרוגים בארץ בתחום הזה ואנחנו עונים עכשיו למכרז.
אורי מקלב: מה רואים ברחפן שלא רואים בעין, או שהוא מגיע למקומות שאי אפשר לראות - - - איך אתם עונים דווקא לנושא של בטיחות?
<אורי אפק: אנחנו מפתחים שני סוגים של תוכנה לרחפן הזה, תוכנה אחת שמטיסה אותו באופן אוטונומי, הוא נמצא שם בגלל הרגולציה, אבל ללא שהוא צריך להתערב, הוא יכול להתערב במקרה של בטיחות טיסה.
<אורי אפק: טס סביב אתר הבנייה מצלם מאות תמונות מקרוב ואנחנו אחר כך לוקחים את התמונות האלה, הופכים אותן למודלים תלת מימדיים של אתר הבנייה ומשם מייצרים תובנות שמאפשרות למנהל הפרויקט גם לנהל יותר נכון את הפרויקט, לבקר את הפרויקט, לבקר את לוחות הזמנים, לבקר את תהליכי הבניה, להשוות מה השתנה בין השבוע לשבוע שעבר וגם לבקר את מתקני הבטיחות, האם כל המעקות נמצאים במקומם למשל, 40% ממקרי המוות באתרי בניה הם נפילה מגובה ולכן הפיקוח על קיום של אמצעי בטיחות הגובה מאוד חשובים והדבר הנוח ביותר הוא לעשות את זה מרחפן שמסתכל מבחוץ על המבנה ורואה את כל המעקות.
<אורי אפק: זו דוגמה לנושא בטיחות אבל אנחנו לא עוסקים רק בבטיחות, עוסקים גם בבקרה על התקדמות הפרויקט, בחישובים של כמויות שעפר שעוברות ממקום למקום, בניהול של הסביבה סביב הפרויקט.
<אורי אפק: יש הרבה מאוד אספקטים לעולם הבניה ושם אנחנו משחקים.
<אורי אפק: גייסנו מספר מיליוני דולרים בעיקר מחו"ל, אחת הבעיות של התעשייה שלנו שהקרנות הישראליות כמעט ולא משקיעות, אני לא חושב שיש קרן ישראלית אחת שכתבה שיק של יותר ממיליון דולר.
<אורי אפק: אז גם אנחנו וגם אירובוטיקס וגם פרספטו וכמעט כל הסטארט אפים שגייסו סכום משמעותי.
אורי מקלב: גם עוזר לקידום המכירות, למשל איך ייראה הנוף הסביבתי מקומה 14.
<אורי אפק: זה נכון.
<אורי אפק: גם בזה עושים שימוש, בשביל זה לא חייבים את הטכנולוגיה שלנו.
<אורי אפק: הטכנולוגיה שלנו נועדה לגור באתר ולעזור לפקח על הבנייה, על תהליך הבניה כל הזמן.
<אורי אפק: לעשות אירוע נקודתי של צילום באתרי בניה, זה כבר עושים היום, והחברים כאן מתפרנסים גם בעניין הזה.
<אורי אפק: זה לא הביזנס שלנו.
<אורי אפק: אנחנו סטארט אפ, חברת מוצר, אנחנו מייצרים סולושין והמטרה שלנו לא לתת שירותים מקומיים אלא להיות יצואן.
אורי מקלב: אתם אספתם גם את הנתונים, כל הדברים האלה, כמויות וכל מה שצרך זה כבר דברים שהיו ואתם רק פיתחתם תוכנה או שאתם יצרתם גם את החומר, גם את מה שצריך?
אורי מקלב: אספתם את החומר, מה אתם צריכים לדעת בשביל בניה, מה הכמויות, מה הבעיות?
אורי מקלב: מ-א'-ב'.
<אורי אפק: כך עובד סטארט אפ.
<אורי אפק: אנחנו מנסים לאתר בעיה לא פתורה.
אורי מקלב: כשיש כבר דברים שקיימים, אתם מכניסים את זה לרחפן.
<אורי אפק: אנחנו בונים פתרון מלא, בתוך הפתרון המלא יש חלקים של טכנולוגיות שאנחנו פיתחנו וחלקים שכבר הומצאו על ידי אחרים, ואנחנו מאמצים אותם פנימה.
<אורי אפק: למשל הרחפן הזה הוא רחפן ולכן למרות שבתחילת הדרך, ובני יודע את זה, התחלנו לפתח רחפן משלנו, במהלך השנה DGI, החברה הסינית שמובילה את כל העולם הזה, למעשה תעשיית הרחפנים זו חברה אחת, DGI, כל השאר אוכלים את הפירורים מסביב.
<אורי אפק: DGI פיתחה רחפן מצוין שהשיקה באמצע השנה שנקרא פנטום 4, הדור היותר מתקדם של הרחפן הזה ואנחנו ויתרנו על הרחפן שלנו ואימצנו את הפנטום 4 לתוך הפתרון שלנו ולמעשה הפכנו לחברת תוכנה.
<אורי אפק: חברת תוכנה שמתחברת לרחפנים.
<אורי אפק: אנחנו אמורים להשיק את המוצר בחודשים הקרובים ברבעון הקרוב בארצות הברית בדנוור, קולורדו, שם התחלנו את התהליך השיווקי וזה פחות או יותר הסיפור שלנו.
<אורי אפק: אנחנו סטארט אפ ישראלי בעולם הרחפנים.
אורי מקלב: בתקווה שגם בישראל תהיה תנופת בניה אני מקווה שזה גם יבוא לשימוש.
<קריאה: גם בניה וגם רחפנים.
<אורי אפק: אני יכול להתייחס לכל שלושת החסמים האלה ועוד חסמים נוספים רלבנטיים לנו.
<אורי אפק: אני אתייחס לנושא שהוא בעיקר חשוב למי שרוצה להיות יצואן, אנחנו סטארט אפ, אנחנו רואים את השוק העולמי ורוצים להיות יצואנים.
<אורי אפק: הכאב הגדול שלנו הוא הפיקוח על היצוא הביטחוני של הרחפנים האלה.
<אורי אפק: בניגוד לכל מדינה שאני מכיר בעולם שבה המוצר הזה אזרחי לחלוטין ולא חייב בשום פיקוח, בישראל לא רק שיש עליו פיקוח, הוא גם פיקוח כאמצעי לחימה.
<אורי אפק: כלומר בישראל כל כלי טייס בלתי מאויש באשר הוא, מוגדר כאמצעי לחימה.
<אורי אפק: זה שקול ל-F16, במדינת ישראל.
<אורי אפק: הרגולציה שאנחנו צריכים לעבור, כלומר התהליך שאנחנו צריכים - - -
חיים ילין: תגור איפה שאני גר ותבין למה.
<אורי אפק: תראה, הכל יכול להיות.
<אורי אפק: יכול להיות שזה מוצדק.
אורי מקלב: זה לא בזלזול.
אורי מקלב: המציאות היא כזאת.
<אורי אפק: אני לא מתפלמס עם מי שכתב את ה חוקים.
<אורי אפק: העובדה היא שאנחנו בישראל, החברות הישראליות, הסטארט אפים בישראל, צריכות לעבור רגולציה של חברה בטחונית, החברה שלנו הוגדרה כחברה בטחונית, יצואן בטחוני.
אורי מקלב: אבל אתם לא מייצאים את הרחפן.
אורי מקלב: אתם מייצאים את התוכנה.
<אורי אפק: אנחנו רק מייצרים את התוכנה שמתחברת אליו, ועדיין החוק בישראל מגדיר גם את הרחפן וגם תוכנה שמפעילה אותו, כיצואן - - - הלכתי לטובי עורכי הדין בישראל ולאפ"י והם אמרו לי "אתה צריך לעבור את רגולציה הזאת" הלוואי שהייתי יכול לא לעבור אותה, אבל אני חייב לעבור אותה, בעוד המתחברים שלי כשהם גומרים לפתח את העסק הזה - -
אורי מקלב: אני מבין מה שאתה אומר.
אורי מקלב: באיזה שהוא מקום אם היית לוקח את התוכנה שלא מחוברת לרחפן והייתי מייצא את זה בפיקוח כסטארט אפ של מפקח בנייה בשטח, כלים לעבודה הרבה יותר יעילה ומהירה, שזה יכול להיות כמעט אותו דבר, אף אחד לא היה מבקש ממך היום, שום הגבלה בטחונית לא הייתה לך בעניין הזה, נכון?
אורי מקלב: אני רוצה להבין את מה שאתה אומר.
אורי מקלב: אם היית לוקח את אותה תוכנה שפיתחת וזה לא היה על רחפן.
<אורי אפק: נכון.
<אורי אפק: לא הייתה בעיה.
חיים ילין: אם היית משווק את התוכנה לסינים ולהם היה רחפן לבניה, רחפן לחקלאות - - -
<אורי אפק: אסור היה לי.
<אורי אפק: ברגע שהתוכנה מותאמת לרחפן אני חייב בפיקוח.
<אורי אפק: אני לא משווק את הרחפן, בכלל קונים אותו במדינת היעד.
<אורי אפק: הפיקוח הזה הוא פיקוח שמיוחד רק למדינת ישראל.
<אורי אפק: המתחרים שלי גומרים לפתח תוכנה, מיד הם יכולים למכור, יכולים לשים באינטרנט.
אורי מקלב: מה התהליך של האישורים?
אורי מקלב: זמן?
<אורי אפק: כתיבה של הרבה מאוד מסמכים, לוקח לנו חודש לכתוב מסמכים, חודשיים לאשר את המסמכים על המוצר החדש ואז כל לקוח יש 30 יום לקבל היתר יצוא ללקוח.
<אורי אפק: זאת אומרת אני חותם עיסקה וצריך להגיד לו לחכות 30 יום.
<אורי אפק: המתחרה שלי יכול לסגור על המקום.
אורי מקלב: אתה לא יכול לקבל היתר כללי?
<אורי אפק: לא.
אורי מקלב: אתה לא יכול לקבל היתר על התוכנה?
חיים ילין: אם היית יוצא לקפריסין ועושה את אותו דבר?
<אורי אפק: אסור לי.
<אורי אפק: אסור לי להוציא את זה ממדינת ישראל.
<אורי אפק: העסק הזה סגור הרמטית ומיוחד רק לנו.
<אורי אפק: יתרה מזאת, חצי מהעולם סגור לי.
<אורי אפק: יש מדינות שהן לא מדינות שבהן אני יכול לפחות לשווק באופן יחסי חופשי, אלא שבהם כל לקוח אני צריך לעבור תהליך של 90 יום.
<אורי אפק: המדינות האלה הן חצי מהשוק שלי.
<אורי אפק: אני לא יודע מה הסיווג הביטחוני כאן, אני לא חושב שהרשימה של המדינות האלה חסויה, אבל מדובר במדינות שהן שוק אדיר בשבילי שאני לא יכול לפעול בהן כך שאנחנו מנסים לפעול בשוק העולמי עם משקולת ענקית שקשורה לנו לרגל.
<אורי אפק: כל מכירה, כל מוצר חדש ושווקים שלמים חסומים לנו, אנחנו לא יכולים לפעול בהם, כי אנחנו מוגדרים - - -
אורי מקלב: אני רוצה לדבר על זה ממש פתוח.
אורי מקלב: ואם אתה עכשיו כיזם ישראלי פותח חברה אמריקאית ואת אותו דבר שאתה עושה פה עושה בארצות הברית.
<אורי אפק: אני מכיר שלושה סטארט אפים ישראליים שהוקמו אחד בלטביה, אחד בקפריסין ואחד בארצות הברית ששמעו על הרגולציה הזאת מספיק מוקדם, והרגולציות מהסוג הזה מבריחות את היזמים הישראליים לחו"ל.
<קריאה: של רחפנים.
<אורי אפק: של רחפנים.
<אורי אפק: ספציפית של רחפנים.
<אורי אפק: זה קרה גם בתעשיות אחרות, אבל ספציפית לרחפנים.
אורי מקלב: כדי להבין וללכת שלב אחרי שלב, אני מאמין שהשלב הראשון אנחנו מדברים לא על הרחפן, מדברים על התוכנה, שהיא שלב, גם לאדם שפחות מתמצא צריך להבין למה, אני מבין שיש דברים שאנחנו לא יכולים, אנחנו צריכים להתיר את המגבלות האלה במקסימום שאנחנו יכולים לטובת מדינת ישראל.
<אורי אפק: צו הפיקוח הוא משנת 2008.
<אורי אפק: הוא לא רלבנטי לחלוטין למצב כיום.
אורי מקלב: פיתוח של רחפן עצמו, יש מגבלות צבאיות בגלל - - -
חיים ילין: אם נעשה ועדה משותפת של ועדת חוץ ובטחון יחד איתנו, ישיבה סגורה.
אורי מקלב: צריך להתחיל להתקדם עם זה.
אורי מקלב: זאת המטרה של הישיבה.
אורי מקלב: אנחנו מציפים את הנושאים שאנחנו יכולים להציף, איך אנחנו נפעל, לקראת - - - זה חלק מרכזי גם בעצם הדיון שלנו.
אורי מקלב: לא באנו לעשות דיון רק כדי להכיר רחפנים.
אורי מקלב: אנחנו מדברים עכשיו על דברים מעשיים שהכנסת אמונה עליהם ואנחנו יכולים לתרום לכל העניין הזה, אנחנו גם מחוייבים, לכן אנחנו נקראים ועדת המדע והטכנולוגיה.
אורי מקלב: תודה אורי על הדברים.
אורי מקלב: בבקשה רן.
אורי מקלב: אם מישהו אחריך ירצה להתייחס רק לנושא התדרים, אני כן אתן לו בקצרה.
אורי מקלב: יש מישהו מהאורחים פה שרוצה להתייחס רק לנושא התדרים?
אורי מקלב: אם לא אז אחרי זה משרד התקשורת ומשרד הכלכלה.
<רן קליינר: אני מתעסק בתחום כלי הטייס הבלתי מאוישים כבר עשרים וכמה שנים, כמובן מהצבא, לא מהתחום האזרחי.
<רן קליינר: גם בתעשייה האווירית הרבה שנים בתור מטיס ניסוי וגם בחיל האוויר.
<רן קליינר: לפני שלוש שנים כבר בתור עיסוק עצמאי, אזרח מהשורה, גיליתי את תחום הרחפנים ונכנסתי אליו היום אני עוסק בעיקר בהיבטים של רישוי.
<רן קליינר: אני עוזר לחברות לעמוד ברגולציה ולהגיש את המסמכים, אלה חומרים די כבדים ואנשים מן הישוב שלא באו מתחום התעופה מתקשים בדברים האלה.
<רן קליינר: אני עוזר בכך, ואני גם עוסק בהדרכה של מטיסים וביזמות בתחום הזה.
<רן קליינר: בין השאר גם מארגן את הכנס "אנשים ורחפנים" שהוא היה ב שנה שעברה בפעם הראשונה עשינו כנס ישראלי של רחפנים, הבאנו את החבר'ה שעוסקים בתחום מבחינת טכנולוגיה, רגולציה, משפטים, חברות צילום אויר, היה כנס נהדר והשנה הולך להיות כנס, כבר אני רואה התעניינות אדירה כי אנשים נמשכים לתחום הזה ורואים בו הרבה פוטנציאל.
אורי מקלב: כנס מקומי או בינלאומי?
<רן קליינר: מקומי ויש לנו כבר אורחים מחו"ל.
<רן קליינר: בפעם הראשונה יש אורחים מחו"ל ויש התעניינויות באמת בהרבה מקומות חדשים שלא היו לפני זה, למשל הרשויות המקומיות עכשיו מאוד מתעניינות בתחום של הרחפנים, הן מתחילות לגלות את הפוטנציאל, דיברנו על צילום אוירי, דיברנו על משלוחים של חבילות שיש כבר כמה חברות בארץ שמפתחות טכנולוגיה בתחום וכמובן כולם מתמודדים באמת עם קשיים מהסוג שאורי אפק דיבר עליהם ושהראה לנו פה החבר מ-DELOITE, מבחינת החסמים גם כמובן בהיבט של היצוא, גם בהיבט של הרגולציה המקומית, זה משתלב במרחב האווירי בצורה בטוחה.
אורי מקלב: איפה הבעיה במה שקשור לרת"א?
<רן קליינר: תראה היום רת"א עושים באמת עבודה חשובה מאוד.
אורי מקלב: בלי שאתה מוגבל וחושב שמחר כבר יהיו לך קשיים מול רת"א.
<רן קליינר: לא, חס וחלילה.
<רן קליינר: אני ובני מדברים - - -
אורי מקלב: צריך לראות שאנחנו עושים פה משהו בונה ביחד, משהו שגם אנחנו יכולים לעזור ביחד.
<רן קליינר: תראה, תחום התעופה בארץ בעצם ישלו שתי רגליים עיקריות.
<רן קליינר: אחד זה תעופה מאויישת, זה בא הרי משם, עם החוקים שלה והאילוצים שלה והיכולות שלה.
<רן קליינר: ושתיים זה הצבאי.
<רן קליינר: הכטב"ם כלי הטייס הבלתי מאויש שנכנס בדחילו ורחימו בשנת 2006 תחת הרגולציה בוועדת כטב"ם ב-2011 איך שהוא הכניסו אותו לחוק הטייס בשתי מילים, הוא תחום צבאי.
<רן קליינר: כשכתבו את הרגולציה ואת התקנות ואת הנהלים, זה היה תחום צבאי.