GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יוני גריפמן: אפרופו, אני אתן עוד אנקדוטה, משרדים ממשלתיים אחרים שנוסעים לחו"ל ממליצים למשלחות הרשמיות לא לנסוע במוניות, אלא לנסוע באובר.
<יוני גריפמן: רק שכולנו נבין את רמת הבטיחות ולמה אנחנו עושים את זה ואיך אנחנו עושים את זה.
<יוני גריפמן: קודם כל הטכנולוגיה מאפשרת הרבה שכבות בטיחותיות שהיום לא קיימות.
אורי מקלב: כל אחד יכול להיות או - - -
<יוני גריפמן: לא, ממש ממש ממש לא.
אורי מקלב: תן לנו הסבר, בקצרה, שנדע.
<יוני גריפמן: אז יש סינון מאוד קפדני של נהגי המוניות.
<יוני גריפמן: יש שתי אופציות.
<יוני גריפמן: יש את הגישה של ארצות הברית שאומרת שהמחוקק יגדיר מה הן הדרישות שכל נהג צריך לעבור, אם זה תעודת יושר, בדיקות רפואיות, היעדר עבר תעבורתי משמעותי וכו', ויש את הגישה השנייה, אפילו המחמירה יותר, שגם אותה העלינו למשרד התחבורה, שבה משרד התחבורה ימשיך לבצע את הבדיקות כפי שהוא מבצע על כל נהג מונית.
<יוני גריפמן: כלומר הוא בעצמו - - -
אורי מקלב: אתם מוכנים להיכנס לתוך הרגולציה של המשרד.
<יוני גריפמן: הוא בעצמו ייתן רגולציה של נהג פרטי בשכר שבעצם אחרי בדיקות מאוד מצומצמות, ופה חשוב לציין, זה חייב להיות קל, מהיר וזול כדי שהדבר הזה יפעל בצורה טובה.
<יוני גריפמן: אם דרור רוצה אני אשמח מאוד לשבת איתו, כי אני רואה שיש לו כל מיני הערות.
<יוני גריפמן: אני אשמח לשבת ולהעלות את כל הדברים האלה.
<יוני גריפמן: לפני הדברים של הבטיחות, אחרי הבדיקות הביטחוניות שאנחנו מדברים עליהן עכשיו, בין אם המחוקק עושה אותן או החברות, כפי שהגדיר המחוקק, השכבות הטכנולוגיות שמוסיפים לבטיחות משפרות בצורה משמעותית את המצב הקיים.
<יוני גריפמן: הנוסע יודע, עוד לפני שהוא נכנס לרכב, מי הנהג, איזה רכב הוא נכנס, עם מספר הרישוי, והוא יודע בוודאות שהביטוח והרישיון שלו בתוקף, כי אחרת הוא לא היה יכול להיכנס למערכת.
<יוני גריפמן: ויש אופציה בתוך האפליקציות היום שאתה שולח את הפרטים שלך בזמן אמת לאיש קשר, או לחמישה אנשי קשר, שיכולים לעקוב אחרי הנסיעה שלך בזמן אמת.
<יוני גריפמן: כמובן שכל הנסיעות מתועדות.
אורי מקלב: יוני, את המסמך שלחתם למנכ"לית החדשה ולכל אנשי - - -
<יוני גריפמן: למנכ"ל - - -
אורי מקלב: אני חושב שלשבת זו לא עבירה על החוק, זה ברור.
<דרור גנון: לא פנו אליי.
<דרור גנון: אליי לא.
אורי מקלב: אולי הוועדה תהיה הגורם ה - - - לשבת צריך לשבת.
אורי מקלב: צריך לשבת, צריך לשמוע, צריך לראות, יש אצלנו דבר נאה ומתקבל.
אורי מקלב: קודם כל אם זה בכלל - - -
<דרור גנון: אנחנו נפגשים, הרב מקלב, עם Via, אני לא יודע אם יש נציג שלהם כאן.
<דרור גנון: אנחנו אמורים להיפגש בשבוע הבא.
אורי מקלב: מי שיגיש מסמך.
<דרור גנון: קבענו איתם, אנחנו רוצים לשמוע.
<יוני גריפמן: אני חושב שזו הייתה הנקודה העיקרית.
אורי מקלב: לפני שנעבור לדוברים אחרים, חבר הכנסת אמיר אוחנה נמצא איתנו.
אורי מקלב: כשאתה נמצא איתנו אנחנו יודעים דבר אחד, שזה לא פוליטי הנושא של תחבורה ציבורית, בגלל שאני רואה בתוך הליכוד עמדות קיצוניות בתוך הדבר הזה, סימן שזה לא נושא פוליטי.
אורי מקלב: זה נושא מקצועי, השקפת עולם.
<קריאה: איזה הכשרה מקצועית יש ל - - -
אורי מקלב: חברתית.
אורי מקלב: לא מקצועית.
אורי מקלב: אבל חברתי, אני גם מתיימר להיות חברתי.
אורי מקלב: זה משהו חברתי, אבל אנחנו מייצגים את הנוסעים, את רוב העם, אתה מייצג את נהגי המוניות.
<יהודה בר אור: לא, גם יש לי הכשרה מקצועית.
אורי מקלב: מאה אחוז, אבל אני מייצג את האזרחים הנוסעים.
אורי מקלב: זה אנחנו מנסים, משתדלים לייצג גם כן.
אורי מקלב: אמיר, אתה הגשת הצעת חוק, אז אנחנו נשמח לשמוע איפה זה עומד.
אורי מקלב: בדיון הקודם עוד לא היית חבר כנסת, זאת אומרת ההבדל הוא לא רק שאמרנו שכבר יש שינויים, כשאנחנו דנו לפני תשעה חודשים זה היה נראה עוד - - - לפני עשרה חודשים, כשחשבנו לדון בזה, אמרו לי 'על מה אתה דן עכשיו?
אורי מקלב: מה אתה מביא משהו שבכלל לא קיים?' והנה כבר היום בשיח הציבורי נמצא הרבה הרבה הנושא של תחבורה שיתופית.
אורי מקלב: זה נמצא בעוד דיונים שאתה גם ער להם בתוך הכנסת, בכל מיני דיונים שונים ומשונים נכנסים הנושאים האלה של תחבורה ציבורית ועוד לחץ בוועדת הכלכלה.
אורי מקלב: אמיר, בבקשה.
אמיר אוחנה: תודה לך, אדוני היושב ראש, תודה לכל המשתתפים.
אמיר אוחנה: הדיון הזה בעצם לוקח אותנו קדימה לעבר העתיד.
אמיר אוחנה: אני מאוד משתדל להיות זהיר כשאני מתבטא על העתיד, אבל הנה הצהרה חד משמעית וברורה שאני מוכן להצהיר כאן, כמובן לפרוטוקול, איתי או בלעדיי תחבורה שיתופית מקוונת בישראל תהיה.
אמיר אוחנה: היא תהיה.
<יהודה בר אור: היא תהיה עם המוניות, אני מסכים איתך.
אמיר אוחנה: יש כמה שאלות, האם בעלי המוניות יקבלו או לא יקבלו פיצוי, האם הם יקבלו פיצוי מלא או פיצוי חלקי?
אמיר אוחנה: הצעת החוק שהגשתי ושגם אתה, אדוני היושב ראש, חתום עליה וגם חברים מהאופוזיציה, קואליציה, משלל סיעות הבית, בעצם מבקשת לבצע אסדרה, רגולציה של התחבורה השיתופית המקוונת בישראל ולפתוח את השוק הזה לתחרות בגלל שלל תועלות שאנחנו רואים בזה ושנגע בהן יוני קודם ובוודאי גם ייגעו אחרים.
אמיר אוחנה: הנושא הזה כבר קיים בלמעלה מ-400 ערים בעולם, לא יכול להיות שישראל, ה-start up nation, חזית הטכנולוגיה העולמית, השפיץ של ההיי טק, עדיין הנושא הזה עובד כפי שהוא עבד פחות או יותר מקום המדינה.
אמיר אוחנה: זה לא יהיה, זה לא יימשך.
אמיר אוחנה: יכול להיות שיהודה וחבריו ייצאו לרחובות ויבעירו את הרחובות והצעת החוק שהגשתי תיפול, למרות שאני אגב שמח לשמוע, רק לפני שבועיים שמענו את אמיר לוי, ראש אגף תקציבים באוצר, מבשר שגם משרד ראש הממשלה וגם משרד האוצר תומכים בהצעת החוק הזו.
אורי מקלב: תומכים ברעיון.
אמיר אוחנה: תומכים ברעיון, אני מניח ש - - -
<יהודה בר אור: תומכים בהצעת החוק, ברעיון גם לא.
אמיר אוחנה: תומכים ברעיון ואני מניח שהצעת החוק שלי לא נורא רחוקה מהרעיון, אז אולי יהיה לזה גם תרגום פוליטי.
אורי מקלב: היא בסוף - - -
אמיר אוחנה: למה אני חושב שדווקא יהודה וחבריו צריכים לתמוך בהצעת החוק הזו?
אמיר אוחנה: מכיוון שהיא מדלגת מעל השאלה האם ראוי או לא ראוי לפצות, שזו שאלה בפני עצמה, האם פיצינו את נהגי כרכרות הסוסים כשהכנסנו את המכוניות לשימוש?
אמיר אוחנה: האם פיצינו את מפעלי השעווה כשהכנסנו את הנורה החשמלית?
אמיר אוחנה: האם פיצינו את חברות הסלולר כשפתחנו אותן לתחרות?
<מיטל להבי: האם פיצינו את ה - - -
אמיר אוחנה: התשובה לכל השאלות האלה היא לא, אבל אני מדלג מעל השאלה הזו בהצעת החוק, מקים קרן שתפצה באופן מלא את בעלי המוניות על מה שהם שילמו, על אותם 240,000 שקל שיהודה מדבר עליהם, עבור הכובע, עבור הרישיון.
<יהודה בר אור: הזכות להסיע אנשים.
אמיר אוחנה: הקרן הזו לא מגיעה מאוצר המדינה, היא מוקמת ומורכבת משני רכיבים, רכיב אחד הוא עמלה מסוימת מכל נסיעה בתחבורה השיתופית המקוונת, כלומר אם אנחנו צופים שההוזלה צריכה להיות באזור ה-30%, אז היא תהיה 25%, אבל בכל זאת הוזלה משמעותית ובכל זאת יהיה פיצוי לבעלי המוניות.
אמיר אוחנה: וחלק נוסף, אותו תשלום שנהגי המוניות משלמים לבעלי המוניות, שעומד היום על 1,400-1,500 שקל, במקום זה הם ישלמו פחות לאותה קרן.
אמיר אוחנה: אנחנו כך נוכל לראות מצד אחד תחבורה שיתופית מקוונת בישראל, שתביא להוזלת מחירי הנסיעות, שתביא להפחתת זיהום האוויר, שתביא להפחתת הפקקים וכו' וכו' וכו', כל התועלות, ומצד שני בעלי המוניות ייזכו לפיצוי הגבוה ביותר שניתן באיזה שהוא מקום בעולם שהתחבורה השיתופית המקוונת נכנסה אליו.
אמיר אוחנה: כלומר לדעתי מכאן זה רק לרדת מבחינת בעלי המוניות.
אמיר אוחנה: אני לא מעריך שתהיה בעתיד הצעה נדיבה יותר, להיפך, אילו ההצעה הזו לא תעבור אני מעריך שההצעות שתבואנה אחריה, והן תבואנה, יהיה או נדיבות פחות או לא נדיבות כלל.
אמיר אוחנה: לכן אני חושב שזה כן שעת כושר, הזדמנות משותפת, לא להיאבק בקדמה, כי את הקדמה אי אפשר יהיה לעצור, אלא דווקא לשלב את הידיים, ללכת יד ביד ולקבל את הצעת החוק הזה.
אמיר אוחנה: רק מילה אחת על בטיחות.
אמיר אוחנה: בכל זאת הקדשתי כך וכך שנים לבטחון המדינה, לבטחון אזרחי ישראל, אני גם חבר בוועדת חוץ וביטחון, אני חושב שהנושא של בטיחות הוא הנושא האחרון שיכולים להעלות כהתנגדות לתחבורה שיתופית מקוונת.
אמיר אוחנה: כל נסיעה בתחבורה השיתופית המקוונת מדווחת, רשומה, מתועדת, כל נהג שירצה לנהוג בתחבורה השיתופית המקוונת, על פי הצעת החוק שלי, יוכשר על ידי משרד התחבורה והתנאים שלו כוללים את אותם תנאים כמו נהג מונית, היעדר עבר פלילי, רפואי וכו' וכו' וכו', ומי שיפקח על זה יהיה משרד התחבורה.
אמיר אוחנה: אז אני לא רואה איך אפשר להתנגד מהאלמנט הביטחוני.
אורי מקלב: הנוסע גם יודע למי הוא עולה, הוא יודע את כל הפרופיל.
אמיר אוחנה: בדיוק, הוא יודע עם מי הוא נוסע והוא יכול לבחור, 'זה נראה לי, לא נראה לי' ו'עם זה אני רוצה לנסוע' ו'עם זה אני לא רוצה לנסוע.
אורי מקלב: גם על כל נהג יהיה ציונים.
אורי מקלב: זה חלק שהציגו - - -
אמיר אוחנה: יכול להיות שלנוסעת למשל הרבה יותר נוח לנסוע עם נהגת דווקא ולא עם נהג, אז היא תוכל לבחור את זה, היא תוכל לבחור עם מי היא הולכת.
אורי מקלב: כן, גם על כל אחד יהיו ציונים, מה ההתרשמות, מרוצים או לא מרוצים.
אורי מקלב: הערכה, לא ציונים.
אמיר אוחנה: עוד מילה, אנחנו מכירים כמובן מקרים שנהגי מוניות, לצערנו הרב, אני ממש לא מכתים את כל נהגי המוניות, אבל רצח שלי דדון לא בוצע על ידי נהג תחבורה שיתופית מקוונת, ואגב הוא לא פוענח במשך שבועיים בגלל שלא היה תיעוד לנסיעה ולא יכלו להתחקות עם מי היא עלתה, מתי היא עלתה וכו'.
אורי מקלב: לא נחדד את זה.
אמיר אוחנה: ומילה אחרונה, לגבי הכנסות המדינה, אני חושב שברור שמבחינת הכנסות המדינה ראוי שתהיה תחבורה שיתופית מקוונת כי שם אי אפשר להעלים הכנסות, אי אפשר שנסיעה לא תהיה מדווחת ולא תעבור דרך המערכת ולא תמוסה בהתאם, להבדיל מנסיעות שאפשר לעשות בשחור וכן לקבל קבלה, לא לקבל קבלה.
אורי מקלב: נכון מה שאמרת, שההפרטות שעשינו במשק לא נתנו פיצוי לכולם, אבל חלק כן קיבלו פיצוי.
אורי מקלב: זה באמת נכון, לא כולם קיבלו, למשל החקלאים כן מקבלים איזה שהוא סוג של פיצוי.
אמיר אוחנה: נכון, אנחנו מדלגים מעל השאלה, יפוצו באופן מלא.
אורי מקלב: אני עדיין לא קיבלתי תשובה, איך אנחנו באמת יודעים שאותה תחבורה שיתופית, אנחנו לא צריכים ללכת לכיוון אובר, אובר זו דוגמה, אבל תחבורה שיתופית, זו המילה שאנחנו צריכים ללכת איתה, אולי תגרום להפך.
אורי מקלב: אנשים שנסעו, שניים, עד היום בתחבורה ציבורית, בגלל שיש לו תחבורה שיתופית הוא יתחיל לנסוע ברכב פרטי.
אורי מקלב: אולי אנחנו בזה נגדיל, אני חושב, דרור, שאמרת את זה בדיון הקודם, איך אנחנו יודעים שבאמת התחבורה השיתופית גורמת לצמצום זיהום האוויר.
<דרור גנון: היא הופכת את הכדאיות של החזקת רכב פרטי ליותר גבוהה.
אורי מקלב: אבל יכול להיות שעד היום הוא נסע בתחבורה ציבורית ואתם מעודדים אותו, בגלל שהנסיעה ברכב שלו היא יקרה יותר, אבל אם יש לו שותף בנסיעה הזו וזה יעלה 50% או משהו אחר, אז הוא יתחיל לנסוע בתחבורה - - -
אמיר אוחנה: אל"ף, אפשר להסתכל על מה שקורה בעולם, ובי"ת, אפשר להבין, על פי ההיגיון והשכל הישר, אני צריך לנסוע לתל אביב, אז במקום שאני אסע לבדי לתל אביב, אני נכנס לאפליקציה, יש עוד מישהו בירושלים שרוצה להגיע לתל אביב והוא, במקום להשתמש ברכב הפרטי שלו או בשלל דרכים אחרות, ייסע איתי.
אמיר אוחנה: זיהום האוויר פוחת בחצי.
אורי מקלב: מי נוסע בתחבורה הציבורית?
אורי מקלב: יש הנוסעים הקבועים בתחבורה הציבורית, מי שאין לו רכב, אבל אנחנו מעודדים תחבורה ציבורית והיעד שלנו זה אנשים שיש להם אפשרות ובכל זאת אנחנו מעודדים ומשקיעים הרבה כדי שהם ייסעו בתחבורה הציבורית ולא ברכב הפרטי.
אורי מקלב: למה בן אדם משתכנע?
אורי מקלב: משכנעים אותו, גם יותר זול ויותר אמין, אבל בסופו של דבר, אם אנחנו נוזיל את התחבורה הפרטית, עכשיו במקום שכל אחד מאיתנו ייסע באוטובוס לתל אביב, זה יקר וכו', אבל עכשיו בגלל ששניים נוסעים, אז אולי גם קשה לו לנהוג, אז הוא ייסע ברכב הפרטי ולא בתחבורה הציבורית, אז אנחנו נגרע מהתחבורה הציבורית.
אורי מקלב: השאלה איך אנחנו מעודדים דבר כזה.
אורי מקלב: אני משאיר את זה באוויר, אני לא רוצה עכשיו להתחיל בשאלות, בגלל שגם למוניות יהיה מה להגיד.
אמיר אוחנה: רק משפט אחרון, לעניין התחבורה הציבורית.
אמיר אוחנה: יש ויכוח שכל פעם מתעורר בחברה הישראלית, ובוודאי אדוני ער לזה, לגבי תחבורה ציבורית בשבת, כן לא, ופה גם בהצעת החוק הזו אנחנו עוקפים את הנושא.
אמיר אוחנה: התחבורה השיתופית פועלת 24/7, מי שרוצה יכול להיעזר בה, זה לא על חשבון המדינה.
אורי מקלב: תחבורה שיתופית היא לא תחבורה ציבורית רשמית.
אמיר אוחנה: בדיוק, זה פותר את הוויכוח.
אורי מקלב: הוויכוח הוא על התחבורה הציבורית הרשמית, היא תחבורה פרטית, היא שיתופית, היא נשארת בהגדרה של פרטית גם אם יש לה רגולציה כזו או אחרת.
אורי מקלב: חבר הכנסת דב חנין, יש לנו שני דוברים, אחרי זה ניתן לך, את מנכ"ל גט טקסי, מארק און, ואחרי זה את רשות ההגבלים העסקיים שנמצאים פה, וזו אולי הפתעה בדיון הזה, שלא ידעתי שהרשות להגבלים עסקיים נמצאים בתוך העניין של תחבורה שיתופית ותיכף נשמע.
<מארק און: שלום לכולם.
<מארק און: שמי מארק און, אני מנכ"ל גט, זה כבר לא גט טקסי מלפני שנה.
<מארק און: זה השתנה מגט טקסי.
<מארק און: מעצם פתיחת ערוצי התחבורה שאנחנו פועלים בהם שינינו את השם מגט טקסי, כי זה לא רק מוניות, אנחנו עוסקים גם בשירותי המשלוחים בישראל ומובילים מהפכה של משלוחים בעשר דקות, גם בשירותי ההיסעים, אבל אני אגע כרגע בעולם התחבורה.
אורי מקלב: התחבורה השיתופית.
<מארק און: התחבורה השיתופית, כן.
<מארק און: האמת שזה די מצחיק, אני מסתכל מהצד ורואה מה שקורה כאן, זה מזכיר לי את ישיבת סיעור המוחות שביצענו בחברה מלפני חמש שנים.
<מארק און: גט כחברה זו חברה ישראלית שמערך הפיתוח שלה פועל כאן בישראל, יש לנו קרוב ל-300 מפתחים ומהנדסים שיושבים בישראל.
<מארק און: אגב, אנחנו פועלים ברוסיה, אנגליה וניו יורק.
<מארק און: ברוסיה ובאנגליה אנחנו שחקן מאוד מאוד משמעותי בתחום התחבורה, עדיין חברה ישראלית שפועלת כאן והטכנולוגיה היא אחת המתקדמות שקיימות בעולם.
<מארק און: הדבר שמצחיק אותי כאן, שאנחנו לא מתעסקים בפתרון, אנחנו מתעסקים בפתרונות עוד לפני שהגדרנו את הבעיה.
<מארק און: גט במהלך חמש השנים האחרונות אוספת לא מעט נתונים בתחום התחבורה, אנחנו רואים שבסופו של דבר כל זה מסתכם במשהו שלמדנו לדעתי בכיתה י"ב, באיזה שהוא גרף שנקרא ביקוש והיצע, כמה היצע יש לנו מול כמה ביקושים.
<מארק און: בסופו של דבר זה נראה בדיוק אותה בעיה שפועלת בתחום המלונאות, בתחום התחבורה, בתחום המזון, תמיד יש גרף כזה.
<מארק און: הגרף הזה, בסופו של דבר אנחנו חווים ומדברים על זה בגלל שבפיקים יש לנו בעיה.
<מארק און: ולמה יש לנו בעיה בפיקים?
<מארק און: משתי סיבות, אחת, כי יש לנו עודף ביקושים, ושתיים, כי יש לנו גודש בכבישים.
<מארק און: אדם, וגם מונית, או לא משנה אם זה רכב פרטי, אם זה Via, אם זה אוטובוס, כשהוא נוסע בפיקים הוא לא יודע לייצר יותר מאיקס נסיעות, שזה פחות משעות השפל.
<מארק און: בוא נתאר לעצמנו סיטואציה, ועם כל הכבוד לחבר הכנסת אמיר אוחנה, לדעתי צריך להיכנס טיפה לנתונים, אני מזמין אותך אלינו כדי לראות, כמו חברי כנסת שביקרו אצלנו וראו מציאות טיפה שונה, כולל מנואל טרכטנברג, שהוא בעל ידע רב בתחום התחבורה, וברגע שהוא ראה את הנתונים הוא הבין למה הבעיה היא לא זאת הבעיה, ואני אסביר למה אני מתכוון.
<מארק און: בסופו של דבר ידועה בדיוק כמות הנוסעים שנכנסת או מבקשת להגיע מנקודה איי לבי, בסופו של דבר יש כמות רכבים פרטיים שגם ככה נמצאים על הכביש.
<מארק און: גם אני שגר בדרום משתמש שלוש פעמים בשבוע ברכבת ישראל, למה?
<מארק און: כי גם לי זו חוויה לא טובה להגיע ברכב פרטי במשך שעה וארבעים לאזור תל אביב.
<מארק און: השאלה שלנו שצריכה להישאל, מחר בבוקר אנחנו פותחים את השוק לרכבים פרטיים, וזה לא משנה איזה חברה עושה את זה, אבל פותחים את השוק לרכבים פרטיים.
<מארק און: כל אדם מאיתנו בעל רכב פרטי יודע להפוך להיות, לא משנה, נהג מונית, נהג בעל היתר, רישיון, להסיע נוסע בשכר.
<מארק און: מה זה אומר בסופו של דבר?
<מארק און: מה יקרה באזור תל אביב?
<יהודה בר אור: כל אחד יעמוד בתחנת - - -
<מארק און: שנייה, יהודה, נתתי לך את זכות הדיבור, אני רק רוצה - - -
אורי מקלב: אתה לא נותן זכות דיבור.
<יהודה בר אור: הוא רגיל לדבר עם הנהגים שלו ככה, אתה מבין?
<מארק און: אני רק רוצה לתאר לכם סיטואציה, מה היה קורה מחר בבוקר אם 100,000 איש פתאום יחליטו להיכנס לרכבים הפרטיים שלהם ולהסיע נוסעים.
<מארק און: אני באופן אישי חושש מהיום הזה, כי לדעתי כל אדם שירצה להרוויח עוד שקל או שניים או עוד 5,000 שקל בסוף נמצא את עצמנו בגודש שאי אפשר לפתור אותו.
<מארק און: זו סיטואציה אחת.
דב חנין: מהנדס עיריית תל אביב לשעבר עשה חישוב שלפיו בשנת 2021 בקצב הנוכחי כל תכסית הכבישים בתל אביב תהיה מלאה ברכבים, אם קצב הגידול הנוכחי יישאר אנחנו כולנו נעמוד במקום, לא נעמוד, נשב באוטו שלנו, אבל האוטו יעמוד בלי אפשרות לזוז, כי פשוט כל הכבישים יהיו מלאים במכוניות.
<מארק און: מקסים מה שאתה אומר וזה בדיוק מכוון למה שאני רוצה להגיע.
<מארק און: קודם כל תודה, זה בדיוק הכיוון.
<מארק און: רק שנוסע הרכבת הקלה לא נכנס לחישוב הזה והוא משנה את התמונה.
<מארק און: הוא משנה את התמונה לגמרי, כמו שהוא משנה את התמונה באזור ירושלים, וזה בדיוק, היום אין לנו פקקים באזור ירושלים.
<מארק און: אבל בוא נדבר שנייה אחת על הפתרון.
<מארק און: לפני שנה גט יצאה בפיילוט, פרטי אמנם, אבל כן בכיוון של להוריד את הגודש בכבישים, באמת להתעסק בבעיה עצמה ולראות איך לפתור אותה.
<מארק און: סבסדנו מחיר נסיעה בהגעה לרכבת ומהרכבת במחיר נסיעה של 15 שקלים.
<מארק און: זה מחיר שהוא פחות מ-60% מהמחיר המקובל.
<מארק און: מחיר נסיעה במונית הוא 40 שקלים, מחיר נסיעה לרכבת ומהרכבת היה 15 שקלים בכל תחנות הרכבת בישראל, למעט בתל אביב.
<מארק און: זה היה פיילוט שגט כחברה סבסדה אותו, זה עלה לנו קרוב ל-6.5 מיליון שקל שהחברה שמה, רק כדי להבין מה זה יכול לעשות.
<מארק און: הנתונים אצלנו הראו שהרבה אנשים שינו את ההתנהגות שלהם מלהחזיק רכב פרטי ולנסוע בתחבורה ציבורית אמיתית, ברכבת, נוחה, עם wifi, מיזוג אוויר ומורידה את הגודש בכבישים בהגעה למרכז ומהמרכז.
<מארק און: זו פעולה שיכולה משמעותית לקדם, מרגע שמורידים את מחיר הנסיעה לרכבת ומהרכבת ומשפרים את התחבורה ההמונית.
דב חנין: אדוני, משפט, הדוגמה שאדוני מעלה היא מאוד מאוד חשובה, אתה יכול להעביר לנו את הנתונים?
<מארק און: אז אחת, אני משתף את הנתונים עם כל אחד שמגיע אליי לביקור, אני מראה את הנתונים בכיף.
<מארק און: להעביר את הנתונים, הנתונים האלה הם חסויים ואני לא יכול לשתף אותם, אלא אם כן אני אמצא לזה דרך חוקית - - -
אורי מקלב: תסביר רק מה חסוי, לא כל כך הבנתי.
<מארק און: הנתונים של הלקוחות שלי לא יכולים לצאת החוצה.
<מיטל להבי: זה פיילוט פרטי.
<מארק און: לפי חוק הפרטיות אני לא יכול לחשוף נתונים של לקוחות שאני אוסף, אבל אני כן יכול לשתף בתוצרים.
<מארק און: אגב, מי שלא הבין, אנחנו כחברה ישראלית פועלים בעוד ארבע מדינות ובכולן בחרנו לעבוד עם נהגים מוסדרים מסיבה מסוימת, ואני לא תומך בשום צד, אני בסופו של דבר תומך בחברה פרטית שבאה לפתור שתי בעיות, גודש בכבישים והורדת מחיר הנסיעה.
<מארק און: היא בחרה לעבוד עם נהגים מוסדרים כי כמות התלונות בכל טריטוריה שאנחנו מתנהלים מתקרבת לאפס.
<מארק און: אמנם יש נהגי מוניות סוררים או הולכים לכיוונים לא נכונים ואותם אפשר ליישר באמצעות פקחים של משרד התחבורה.
<מארק און: זו בחירה.
אמיר אוחנה: מה האלטרנטיבה?
<מארק און: אני אסביר לך, יש עוד המון אלטרנטיבות.
אורי מקלב: אתה צריך להתמקד ב - - - אנחנו לא באנו לשמוע עכשיו הרצאה של - - - זה מאוד מרתק, אבל יש עוד דברים, אז בוא תתמקד בנושא שלנו.
<מארק און: אני אתמקד במשהו ש - - -
אורי מקלב: הבנו, מה העמדה שלך בעניין - - -
<מארק און: עוד משפט אחד, אני אתן במה אני מתמקד ואיך אנחנו יכולים לפתור, כחברת טכנולוגיה, את הגודש בכבישים ובאמת להוריד את המחיר לצרכן.
<מארק און: אחת התקנות שהולכות לצאת בחוק ההסדרים זה בעצם לפתוח את המונית למונית שיתופית.
<מארק און: באמצעות פרויקט שאנחנו מרימים כרגע עם רכבת ישראל, באמת לפתור את הלסט מייל ואת הפירסט מייל של ההגעה לרכבת, אפשר להוריד את מחיר הנסיעה במונית בקירוב למחיר נסיעה באוטובוס.
<מארק און: אני יודע שזה נשמע מופרך, אבל זה קיים, ועדיין, שיהיה יותר רווחי לנהג המונית או לנהג שיבצע את הנסיעה.
<מארק און: אני אומר את זה שוב פעם, אפשר להוריד את מחיר הנסיעה למחיר הנסיעה באוטובוס.
<מארק און: זה לא להוריד ב-30%.
<מארק און: היום צריך להבין שנהג מונית, ההשוואה בין נהג מונית לרכב פרטי, אם רכב פרטי מוריד ב-30%, הסיבה לזה זה כי הוצאות נהג המונית גבוהות ב-30%.
<מארק און: תורידו את הוצאות נהג המונית ב-30% כנראה זה ישתווה.
<מארק און: אבל אני חושב שמה שאנחנו צריכים באמת לפעול כאן זה להוריד את מחיר הנסיעה, לא למונית ספיישל, להוריד אותה למחיר אוטובוס ואז באמת להפוך את התחבורה הציבורית לאמיתית.
<מארק און: זה מה שאנחנו מכוונים.
<מארק און: הפרויקט הזה הולך לצאת ממש בקרוב, אתם תראו הוכחות נקודתיות מספריות ועדיין מחיר הנסיעה יאפשר לכל אדם להגיע.
<מארק און: ציירו לנגד עיניכם - - -
אורי מקלב: אתם מדברים על אזורים מסוימים?
<מארק און: אנחנו מדברים על פריסה כלל ארצית.
אורי מקלב: שאתה יכול לתת את הפתרון שאמרת בכל הארץ?
אורי מקלב: בכל נסיעה, כשיש רכבת, אין רכבת, בכל מקום?
<מארק און: אז אחת, אנחנו פועלים בפריסה כלל ארצית ובעצם ברפורמה הזאת ומה שעובר בחוק ההסדרים הולכים להתווסף קרוב ל-1,000 מספרים ירוקים על הכביש.
<מארק און: צריך לזכור, אומרים שאין מוניות, אין מוניות כי בסופו של דבר יש גודש בכבישים.
<מארק און: תזכור, ביקוש והיצע, כל הזמן יש לך.
אורי מקלב: מארק, משפט אחרון.
<מארק און: משפט אחרון, אנחנו כחברה, שוב פעם, את הפתרון לא רק אנחנו נביא, יביאו עוד כמה חברות, אבל בסופו של דבר מה שאני ממליץ, ואני עובד המון עם ד"ר סופר, להתעסק בנתונים.
<מארק און: ברגע שרואים את הנתונים - - -
אורי מקלב: ד"ר שי סופר, המדען הראשי.
<מארק און: המדען הראשי, כן, אני משתף, הוא רואה מה אנחנו עושים.
<מארק און: אני ממליץ רק להתעסק בנתונים ופחות במחקרים.
<מארק און: מחקרים יכולים להיות מוכוונים לכל כיוון, בהתאם למי שמבקש אותם, בנתונים אי אפשר לברוח ימינה או שמאלה.
אורי מקלב: רשות ההגבלים העסקיים.
<הראל שליסל: היושב ראש, אפשר רק להעיר משהו קטן, על מה שמארק אמר?
<הראל שליסל: במסגרת התכנית הכלכלית אנחנו לא הולכים להוסיף עוד מספרים.
<הראל שליסל: רק לתקן את הנקודה הזאת.
<מארק און: היום מה שחשוב לומר, ש - - -
<הראל שליסל: אנחנו לא מוסיפים עוד מספרים.
<הראל שליסל: רק לחדד, אנחנו לא מוסיפים עוד מספרים במסגרת התכנית הכלכלית, אנחנו מכניסים את האפשרות לשתף נסיעה במונית.
<מארק און: בגדול זה אומר שיהיה עוד supply על הכביש, זה מה שזה אומר.
<הראל שליסל: זה נכון.
אורי מקלב: בבקשה, רשות ההגבלים העסקיים.
<יונתן צויקל: תודה רבה, אדוני.
<יונתן צויקל: שמי עורך דין יונתן צויקל, אני מהמחלקה המשפטית של הרשות.
<יונתן צויקל: אני רק רוצה לעדכן בשלב הזה שהממונה והרשות עוסקים בבחינת הנושא באופן כללי של התחבורה השיתופית, זה נושא שהוא מאוד מעניין.
<יונתן צויקל: בימים האלה אנחנו למעשה עומלים על בדיקה מקיפה שנעשית על ידי חברת התחרותיות של הרשות, שהוקמה לצורך ביצוע של בדיקות שהן קצת יותר רוחביות.
<יונתן צויקל: בשלב הזה אין לנו עדיין ממצאים ומסקנות, אנחנו נשמח גם להידבר עם עמיתינו בממשלה, עם משרד האוצר ומשרד התחבורה כמובן וגם בהמשך נשמח גם לבוא ולהציג את הדברים בצורה מסודרת בפניכם.
אורי מקלב: אתם מסתכלים על העבר?
אורי מקלב: הבדיקה שלכם על העבר או שאתם מסתכלים מבחינה עתידית יותר?
<יונתן צויקל: אנחנו מנסים לצפות פני עתיד, במידה מסוימת נסמכים גם על העבר, גם על ההתנהלות הקיימת בתחום התחבורה בישראל, גם חושבים שיש משהו בניסיון הבינלאומי שיכול להיות מעניין ורלוונטי עבורנו.
<יונתן צויקל: אנחנו כבר התחלנו למעשה במגעים, גם עם גורמים בממשלה, משרד האוצר ומשרד התחבורה, גם פגישות עם אנשים שעוסקים בנושא מהשוק.
<יונתן צויקל: כשיהיה לנו יותר אנחנו נשמח לבוא ולהציג.
אורי מקלב: מתי אתם חושבים שיהיה לכם - - - מה היעד שלכם לתת את ה - - -
<יונתן צויקל: אנחנו חושבים שבשבועות הקרובים נוכל להתחיל כבר דיאלוג יותר אינטנסיבי עם משרד התחבורה בנושא הזה.
אורי מקלב: לפני שאתם מפרסמים את הדוח שלכם?
<יונתן צויקל: בשלב הזה אני עוד לא בטוח שאנחנו נפרסם דוח רשמי, עדיין נראה לאן הדברים מתקדמים ובהתאם לזה - - - אבל כן לא תהיה לנו בעיה, גם במנותק מפרסום דוח רשמי, גם לבוא ולהציג את הדברים בצורה קצת יותר מסודרת בפניכם.
אורי מקלב: דווקא היה נראה לי שרשות ההגבלים זה איזה גוף שהוא גוף רשמי שכן ייתן לנו מבט אמיתי אובייקטיבי על כל הנושא הזה.
אורי מקלב: משרד התחבורה עדיין לא אמר את הדברים, אז דווקא הרשות מבחינתי, כשהיא בודקת את כל הנושא של התחבורה השיתופית, התחבורה הציבורית, התחרות שהיא גם מבחינתי מילת המפתח, הרשות בעניין הזה הייתה הפתעה חיובית בשבילי, כשאתמול הממונה דיברה איתי בעניין הזה ואני באמת שמחתי מאוד וביקשתי גם שהיא תגיע, שהיא יכולה לתת לנו בסיס לדיונים שיהיו לנו גם בעתיד בנושא של תחבורה ציבורית, בכלל תחבורה כללית והתחרות.
אורי מקלב: אוהד רון, חברת גוגל ישראל.
אורי מקלב: אחרי זה אנחנו נבקש מרכבת ישראל, יש לה פה נציג, ואחר כך ניתן לכם.
<אוהד רון: אני אוהד, אני מנהל מוצר של וייז carpool.
<אוהד רון: אין לי הרבה מה לעדכן בשלב הזה, רק להגיד שאנחנו מתקדמים בפרויקט שלנו, שהוא הסעות משותפות שאנשים, כשהם נוסעים בבית לעבודה הם יכולים לאסוף איתם עוד אנשים שעובדים או גרים לידם.
<אוהד רון: הפרויקט מתרחב בכל הארץ וכרגע אנחנו עומדים על כמה מאות נסיעות ביום.
אורי מקלב: באזור המרכז?
<אוהד רון: בכל המדינה, בתמורה שהיא מתחת לעלות הנסיעה לנהג.
<אוהד רון: זאת אומרת נהג לא מרוויח על זה כסף, אלא מכסה חלק מההוצאות.
אורי מקלב: מבחינה משפטית יש לכם גיבוי משפטי למהלך הזה?
<אוהד רון: יש לנו חוות דעת של עורכי דין שלנו, שמיפו את כל הקשיים.
<קריאה: אתה שמעת שזה לא חוקי.
<קריאה: שמעת פה.
אורי מקלב: הוא לא שמע את זה, אבל איך אתה - - -
<אוהד רון: ההבדל המהותי והעיקרי הוא שעלות הנסיעה, מה שאנחנו משלמים לנהגים הוא תמיד מתחת לעלות הנסיעה שלהם.
<קריאה: מוציאים לך חשבונית על זה?
אורי מקלב: זאת אומרת הוא נוסע במשותף, משתתף איתו בהוצאות.
<אוהד רון: כן, השתתפות בהוצאות נטו.
אורי מקלב: זה מגיע מתוך היכרות של אנשים?
אורי מקלב: יש איזה קבוצה כזאת או ש - - -
<אוהד רון: עיקר הפיתוח הטכנולוגי שלנו הוא מנוע התאמה, כשנוסע מבקש נסיעה אנחנו מחפשים את הנהגים שהכי מתאימים מבחינת הנתיב.
<אוהד רון: לרוב, בהרבה מאוד מהמקרים, זה יוצא אנשים שעובדים באותו מגדל משרדים, קומה מעל קומה, ושכנים והם לא מכירים אחד את השני ופתאום האפליקציה אומרת 'אנחנו גרים ביחד, אנחנו שכנים, זה טיפשי שכל אחד מאיתנו ייסע באוטו שלנו לבד' ונוסעים ביחד, וזה מה שקורה בפועל.
אורי מקלב: בבקשה, תמיר ניר.
<תמיר ניר: ראשית אני מברך כמובן על עצם הדיון, אי אפשר להפחית בחשיבות הנושא הזה, פתרון זול שייתן מענה ל-24/7.
<תמיר ניר: אני מוכרח לומר, דרור, שעם כל השמחה שאתם מתעסקים בזה, יש תחושה שהמדינה, המשרד, איכשהו נגרר הרחק מאחור.
<תמיר ניר: העולם והארץ מתפתחת, להגיד שזה לא חוקי כשבמשך עשרות שנים אנחנו מתאמים בינינו נסיעות בכל מיני אפשרויות, עם טכנולוגיות פרימיטיביות של להרים טלפון או לגשת לשכן לעבודה או לשכן בזה, ואם בטכנולוגיות יותר מתוחכמות - - -
אורי מקלב: גם בכנסת ישראל העובדים נוסעים ביחד.
<תמיר ניר: ברור שעושים את זה וימשיכו לעשות את זה, והשאלה אם אתם תהיו, אם אנחנו כרגולציה, אם אתם - - -
אורי מקלב: אולי גם במשרד התחבורה נוסעים ביחד העובדים.
<תמיר ניר: כן, ותודה לאל שעושים את זה.
<תמיר ניר: זאת אומרת ברור שהאינטרס שלכם כמשרד התחבורה הוא מובהק בעניין הזה ונדמה לי שרק צריך להאיץ את הקצב, בין אם זה של הרשות להגבלים עסקיים, בין אם שלך עם הצעת החוק ובין אם זה שלכם, כבסופו של דבר מי שמחזיק את ה - - - נדמה לי שאף אחד לא רוצה באופן אישי לפגוע בנהגי המוניות, אבל לא ייתכן שבגלל זה אנחנו לא נקדם את התחום הזה.
<יהודה בר אור: אדוני לא שמע את מה שאני הצעתי.
<יהודה בר אור: אני מאוד מצטער, אני כאילו דיברתי פה לאוויר.