GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אורי בן ארי: אז אני אומר, אנחנו צריכים להסתכל על זה ברמה לאומית, להגיד smart Israel , לא להתחיל לעשות ערים קטנות או ערים גדולות, אלא להסתכל על כל המדינה שלנו כמדינה חכמה, smart Israel, זה יהיה השינוי הגדול, כי כל הגודל שלנו לעומת ערים בינוניות בעולם, הערים הגדולות זה מעל 10 מיליון, הערים בגודל שלנו, שאנחנו 8 מיליון, אנחנו עיר אחת גדולה.
<אורי בן ארי: אז זה דבר אחד וזה אפשרי.
<אורי בן ארי: אפשר לעשות מערכת GIS אחת, שתשרת את כולם, ויש היום כבר יזמויות כאלה, אפילו חינמיות.
<אורי בן ארי: אני גיליתי, כשבאתי להרצות בפורום של הערים הקטנות או היישובים הקטנים, המועצות המקומיות, שאין להם מערכת GIS.
<אורי בן ארי: מערכת GIS זה הבייסיק של עיר חכמה, כל הדברים האלה מתנהלים גיאוגרפית.
<אורי בן ארי: לערים האלה אין את תקציבים, אבל אפשר ליצור להם מערכת כזאת.
<אורי בן ארי: אז גיליתי שלממשלה יש מאות שכבות של כל הנתונים - - -
אורי מקלב: זאת אומרת אין ספק, אתה אומר, שהממשלה חייבת להיות מעורבת, כי גם הסמכות נמצאת אצלה וגם התקציבים נמצאים שם.
אורי מקלב: אתה לא - - - את השאלה שאני לא יודע לפתור, חברת הכנסת יעל כהן הזכירה את משרד המדע, אני לא בטוח אם זה לא יחזור על הכישלון של משרד האנרגיה.
אורי מקלב: משרד ראש הממשלה היה צריך להוביל את זה.
אורי מקלב: גם לא משרד הפנים, משרד הפנים רוצה מאוד, אבל הסמכות נמצאת במשרד התחבורה, הסמכות נמצאת במשרד לבטחון פנים, הסמכות נמצאת בעוד משרדים.
אורי מקלב: כמו שבפרויקטים אחרים, כמו ישראל דיגיטלית למשל, ודברים אחרים, משרד ראש הממשלה מוביל את זה, בגלל היכולת שלו באמת להשפיע.
<קריאה: המשרד לשוויון חברתי.
<קריאה: הוא עבר מראש הממשלה למשרד - - -
אורי מקלב: אז הוא גם עבר ביחד איתו.
אורי מקלב: ממש משפט סיום.
<אורי בן ארי: הערים שהיום עושות את זה - - -
אורי מקלב: זו ישיבה ראשונה שאומרים רק את המבזקים, אחר כך נרחיב את זה.
<אורי בן ארי: בסדר גמור, אז קודם כל אני מאוד מברך על היוזמה, כי אני חושב שזה מאוד חשוב למדינה שלנו.
<אורי בן ארי: המדינה מאוד קטנה, אבל מדינה עם המון יכולות ואפשר לעשות את זה.
<אורי בן ארי: הערים הקטנות ייהנו אם זה יהיה תשתית לאומית ואפשר לעשות את זה.
<אורי בן ארי: אני יכול להגיד שגם רשות התקשוב הלאומית והממשלה יצרו כבר תשתית של אופּן דאטה, שזו המשימה של כל עיר, לעשות אופּן דאטה, יש תשתית לאומית.
<אורי בן ארי: הם יצרו תשתית של שירות, אתר אחד שמרכז את כל משרדי הממשלה, כך שיש מקום, אבל הייתי אומר שהמסר מפה שצריך לצאת, לא smart city אלא smart Israel כיעד.
אורי מקלב: טוב, קיבלנו את הדברים, הם נאמרו באופן מובן.
אורי מקלב: אילנה בניש, הפעם כן נוכל לדבר על נגישות במלוא מובן המילה.
אורי מקלב: אחריה ניר גרסון.
<אילנה בניש: שמי אילנה בניש ואני מורשית נגישות שירות.
<אילנה בניש: אני פעילה חברתית ומקצועית בתחום, מלווה ארגונים שונים, לרבות משרדי ממשלה ומוסדות להשכלה גבוהה.
<אילנה בניש: ראשית אני מברכת על הדיון הזה ואני רוצה לומר כמה דברים.
<אילנה בניש: אולי ישמעו את הדברים שלי בעוד מאה שנה, אבל אתם צריכים להבין, האנושות מזדקנת.
<אילנה בניש: כבר היום אנחנו עדים לכך שיש יותר ויותר אנשים חולים, מבוגרים, קשישים ואנשים עם מוגבלות.
<אילנה בניש: במדינת ישראל לבד יש מעל ל-1,600,000 אנשים עם מוגבלות חושית, פיזית, מוטורית, קוגניטיבית, מנטלית ואם נצרף אליהם את קרוב למיליון קשישים אז אנחנו מגיעים כבר למספרים מאוד מאוד גבוהים.
<אילנה בניש: אם לא יילקחו בחשבון צרכי הנגישות של אנשים עם מוגבלות בתהליך של תכנון ערים חכמות ועוד לא שמעתי כאן מילה אחת על כך שבוועדות השונות יושבים אנשים, יש שיתופי פעולה עם הרבה מאוד גורמים ואני לא שמעתי עד עכשיו שיתוף פעולה שמשלב אנשים עם מוגבלות בתוך התהליך הזה, אפילו ברמה של להבין את הצרכים, ברמה של לעודד פיתוח של אפליקציות נגישות, של מערכות מידע ממוחשבות נגישות, ומצד שני משתמשים במונח הזה של נגישות כאילו זה עניין של מה בכך.
אורי מקלב: לפי שפת הגוף, אילנה, של ליאורה, אני מבין שכן - - -
<ליאורה שכטר: הנושא חשוב לנו ואנחנו פועלים, יש לנו מאמץ מאוד גדול להנגיש את האתרים והמערכות.
אורי מקלב: לדוגמה?
<ליאורה שכטר: זה תהליך, אנחנו בתהליך.
אורי מקלב: אבל מכאן צריכה לצאת קריאה ל - - -
<אילנה בניש: אל"ף, האתר היה צריך לצאת כבר נגיש לפי חוק, כל הדפים החדשים וכל המידע החדש היה צריך לצאת כבר נגיש, מאוקטובר 2015.
<אילנה בניש: אבל, אדוני היושב ראש, אני כן מבקשת להעלות שוב סוגיה שאני מעלה אותה שוב ושוב בוועדות בדיונים השונים.
<אילנה בניש: יש כאן בעיה אמיתית, אקוטית, שהנגשה לא מתבצעת לפי סטנדרטים, אלא מתבצעת לפי כל מיני פיתוחים שהיעילות שלהם בהחלט מוטלת בספק.
<אילנה בניש: אין התייעצות עם אנשים עם מוגבלות, זה לא לפי התקנים, אין התייעצות עם גורמים שמייצגים אנשים עם מוגבלות והתוצאה של המחדל הזה, שזה כשל מערכתי בעיניי, היא שלא הייתה ברירה אלא לדחות את יישום תקנה 35 בשנה לאתרים קיימים.
<אילנה בניש: אני חושבת שמפה צריך לצאת מסר מאוד ברור.
אורי מקלב: גם קריאה וגם מסר וגם חיוב, אני חושב.
אורי מקלב: כשהולכים היום לפתח את הנושאים האלה חייבים מיד בשלב ההתחלה לשלב את זה עם כל הנגישות ועם כל מה שיש היום, הפיתוחים הטכנולוגיים, בנושאים האלה, כפי שאת תמיד מיטיבה להראות שיש לנו פתרונות, שאפשר לעשות את זה.
אורי מקלב: זה גם לא בשמים, יש היום דברים שאפשר לעשות אותם.
אורי מקלב: עם קצת רצון טוב וקצת תשומת לב - - -
<אילנה בניש: ובלי הרבה כסף.
אורי מקלב: ובלי הרבה כסף.
<אילנה בניש: ובהחלט אני הבאתי פתרון אחד לדוגמה, שאני מציעה שהגורמים המתאימים פה יבחנו אותו, הוא פרויקט של מיקרוסופט שפיתחו מערכת של הנגשת עיר חכמה באמצעות חיווי קולי.
<אילנה בניש: לא אכפת לי שהמצגת שלי, שכנראה לא תוצג היום - - -
אורי מקלב: אבל יהיו לנו הזדמנויות.
אורי מקלב: קריאת ביניים אני מוכן לאפשר לך.
<איתן עמרם: משפט וחצי.
<איתן עמרם: עורך דין איתן עמרם, הפעם אני בכובע של יושב ראש הוועדה למשפט, מדע וטכנולוגיה בלשכת עורכי הדין.
<איתן עמרם: אנחנו מדברים כאן על עיר נגישה, זה טוב ויפה, אבל זה nice to have, מה ש-have זה עיר נגישה, לא עיר - - - עיר שצריכה להיות מונגשת לאנשים עם מוגבלות, שזה קיים בחוק ולזה אין תקציבים.
<איתן עמרם: אני מציע שגם הפרויקט הזה קודם כל יתוקצב אחרת עוד פעם מבקר המדינה יבוא ויספר שלא הצלחנו.
<ניר יעקב גרסון: שלום, אדוני היושב ראש.
<ניר יעקב גרסון: אני עובד ברשות למשפט, טכנולוגיה ומידע, שהיא הרגולטור של הפרטיות, של הגנת מידע אישי בישראל.
<ניר יעקב גרסון: אני ארחיב בקצרה על נקודה שאתה העלית בראשית דבריך - - -
אורי מקלב: שראינו שצריך להיות בד בבד עם כל ההתפתחות.
<ניר יעקב גרסון: כן, מה המשמעות של - - -
אורי מקלב: זה, דרך אגב, גם מדאיג את התושבים, אולי לפעמים זה גם מניע, זה צריך גם להיות חסם, להוריד חסם.
<ניר יעקב גרסון: המודעות לזה הולכת ועולה, ודרך אגב לא רק מהסיבות שאני אציין בקצרה, אלא זה חסם לתהליכים, חוסר אמון של הציבור הוא חסם לשילוב והטמעה של טכנולוגיות.
<ניר יעקב גרסון: העניין הוא שהעיר החכמה מהווה התלכדות של המרחב הווירטואלי אל תוך המרחב הפיזי.
<ניר יעקב גרסון: כיכר העיר החדשה, מה שקוראים, חודרת לתוך כיכר העיר הישנה והמרחב הפיזי הופך למטריקס, רשת של מחשבים, לעיר, יש כאלה שקוראים לה everywhere, עיר שכולה מחשב, כולה רשת של מחשבים וחיישנים שאוספים מידע אישי על התושבים, במידה הזה עושים ניתוחי ביג דאטה שמאפשרים להסיק מסקנות מרחיקות לכת על התושבים.
<ניר יעקב גרסון: השינוי הדרמטי, המהפכני בניתוחי הביג דאטה האלה, בעידן שלנו, הם שכל נתון, כל פריט מידע שאוספים עלול להיות מאוד רגיש.
<ניר יעקב גרסון: אין כבר פריטים תמימים, כי כל דבר מתקשר לכל דבר וגם כל פריט מידע אפשר בסופו של יום לקשר לאדם מזוהה.
<ניר יעקב גרסון: לזה יש השפעה דרמטית על הזכות לפרטיות ולאנונימיות ולאובדן היכולת להיאבד בהמון, ברחובה של עיר.
<ניר יעקב גרסון: היום, או ככל שהטכנולוגיות של העיר החכמה יתקדמו, כל אחד מאיתנו הופך לסלבריטי, אין כבר את היכולת ללכת ברחוב בלי שיעקבו אחרינו ובלי שיוכלו לזהות אותנו בזמן אמת או בדיעבד, לאחר מעשה.
<ניר יעקב גרסון: פרטיות ואנונימיות הן לא רק זכויות משפטיות, יש להן חשיבות מהותית ופסיכולוגית ליכולתו של האדם לפעול, להתנסות ולחוות בלי מבט חיצוני מפקח.
<ניר יעקב גרסון: מבט כזה חיצוני ומפקח, אדוני היושב ראש, משפיע ממש על האופי של אנשים וגורם להם - - -
אורי מקלב: יש אפשרות גם ללכת על פיתוחים טכנולוגיים ועל עיר חכמה בלי לפגוע, בלי אצירת המידע?
אורי מקלב: אפשר לתת שירות בלי מאגר המידע, אבל המידע הזה הוא גם לשימוש, לא נניח מסחרי, הוא לשיפור, כדי לדעת עוד יותר את האופי של השימושים שלך כדי להתייעל כל הזמן.
אורי מקלב: השאלה היא אם אנחנו צריכים לעצור את זה - - -
<ניר יעקב גרסון: בטח לא לעצור, המסר שלי הוא לא לעצור.
אורי מקלב: האם אפשר לשלב בין הדברים?
<ניר יעקב גרסון: צריך להיערך רגולטורית, אדוני, כי יש חוק הגנת הפרטיות, יש דיני הגנת מידע מסורתיים, חלקם כבר לא כל כך מתאימים לעולם כזה של עיר שכולה אוספת מידע על אדם, לכן צריך להיערך ומוקדם ככל שאפשר.
<ניר יעקב גרסון: צריך לחשוב על עקרונות הגנת מידע שיתאימו למצב הזה.
<ניר יעקב גרסון: למשל לערוך תסקיר השפעה על פרטיות לפני כל טכנולוגיה שמיישמים, לתכנן את הטכנולוגיה לא רק לפי היעילות והתועלת הברוכה לציבור, אלא גם לפי עקרונות של עיצוב לפרטיות.
אורי מקלב: נכון, צריך לשלב את זה במשקלות החשובים ביותר.
אורי מקלב: אני חושב שצריך לתת את המשקל הנכון ואז אנחנו באמת יכולים לדעת שאנחנו עושים את ה - - -
<ניר יעקב גרסון: ורק לסיום, אנחנו ברשות למשפט, טכנולוגיה ומידע לפני כמה שנים פרסמנו הנחיה בנגוע לשימוש במצלמות מעקב במרחב עירוני, שזו הסנונית הראשונה שמבשרת את בוא הערים החכמות ובשנה הקרובה אנחנו נשקול את האפשרות לבחון את החידושים ואת העקרונות המעודכנים והתואמים של רגולציית הפרטיות, שיוכלו לצמצם קצת את הסיכונים האלה, כי, אדוני, בעצם הטכנולוגיות שכבר היום קיימות בשטח ושיילכו ויתגברו בטח בעשור הקרוב, הם יעצבו את המציאות שבה הילדים שלנו יחיו, בטח כבוגרים, אבל אפילו כבני נוער.
אורי מקלב: לדברים שלך יש חשיבות, אנחנו צריכים רק לזכור שגם העיר החכמה לא תהיה השחקנית היחידה במרחב, יש עוד גופים רבים שנמצאים היום - - -
<ניר יעקב גרסון: השינוי, אדוני, שפעם ראשונה גם המרחב הפיזי הופך להיות מרושת וגם בו האזרחים מאבדים את האנונימיות.
אורי מקלב: אם אתה צורך או משתמש בווייז, אתה נמצא שבוע בחוץ לארץ, הוא בסוף מוציא לך תכנית בדיוק איפה היית, במיוחד שם משתמשים הרבה.
<ניר יעקב גרסון: לא רק וייז, אדוני, כל מכשיר טלפון.
אורי מקלב: כן, אבל זה צריך להגיע לזה, הוא נותן לך באופן רשמי, כמה זמן היית במסעדה, באיזה מלון היית, כמה זמן שהית, באיזה מקום נפגשת, הכול היום הוא נותן לך - - -
<ניר יעקב גרסון: אדוני, אלה הפריטים הפחות רגישים.
<ניר יעקב גרסון: כל מכשיר טלפון, למשל, מחקרים הראו, יכול ללמד פרטים מסמרי שיער על המשתמש שלו.
<ניר יעקב גרסון: לא בגלל האתרים שבהם הוא גלש, אלא אופן ההתנהלות.
<ניר יעקב גרסון: על מצבו הנפשי, על מצבו הפיזי, על רמת הסטרס שלו, על מינו וכך הלאה.
אורי מקלב: כן, אין ספק.
אורי מקלב: העלית דבר חשוב ואנחנו כרשות שהופכים את הדבר לממוסד בוודאי שאנחנו צריכים לקחת את זה בחשבון כמרכיב חשוב מאוד בכל התהליך.
<מיטל להבי: אני רוצה להגיד לך שהעלית דבר נורא חשוב.
<מיטל להבי: שמי מיטל להבי, סגנית ראש עיריית תל אביב-יפו, מחזיקת תיק התחבורה, בינוי ותשתיות.
<מיטל להבי: אני רוצה לומר על מה שאמרת שזו נקודה מאוד מאוד חשובה, השמירה על הפרטיות, דווקא בגלל החיבור למרחב הפיזי והוויזואליזציה ומגוון המידע, מהתחביב שלי דרך הדיגיטל ועד כמות השימוש במים ועד כמה נפשות בבית אב בגלל הארנונה.
<מיטל להבי: כשמחברים את כל הדבר הזה ביחד חייבים להיות חוקים מאוד ברורים לרישום מאגרי מידע ולהצלבות ביניהם.
<מיטל להבי: במקום שאין טעם להצלבה ואם היא לא משרתת את החוכמה אלא את החטטנות, לעצור את זה.
<מיטל להבי: זה ככה כהערת אגב, ואני רוצה רק לחזק את הדברים של חיים ביבס בהתחלה.
<מיטל להבי: ניהול חכם של מים הביא בתל אביב-יפו להשקיה של יותר דונם בפחות קוב.
<מיטל להבי: הנושא של האנרגיה והמשמעות שלה מביאה חברות סיניות היום להתדפק על דלתות עיריות ולהציע להם – אנחנו נחליף לכם את כל המנורות בחינם בתמורה לחיסכון שייווצר בחשמל כתוצאה משימוש בנורות לד ולא בשימוש בנורות רגילות.
<מיטל להבי: לכן גם הראייה הזו שכל הנושא של אנרגיה זה כלכלי ויש סיבה שהמדינה תיכנס מאחורי כדי לחסוך חשמל ולחסוך אנרגיה.
<מיטל להבי: לא סתם הסינים רוצים להיכנס לזה ובחינם, אין חינם, יש תשואה כלכלית לדבר הזה.
<מיטל להבי: ועכשיו אני רוצה מנקודת המבט של תחבורה לומר כמה דברים.
<מיטל להבי: קודם כל, בעיניי, זה אחד התחומים המובהקים שבהם אנחנו נראה מהפכה שאנחנו לא מבינים את משמעותה.
<מיטל להבי: בעיניי, בתחום התחבורה אנחנו נמצאים בראשיתה של מהפכת הסלולר.
<מיטל להבי: ברגע שאנחנו עומדים תיכף להתנתק מהטלפון הנייח שמחובר בחוט לקיר ולעבור למכשיר שאת המשמעות שלו אנחנו עוד לא יודעים, כי הוא יהיה שיתופי והוא יהיה אוטונומי והוא יהיה אנרגיה חדשה, ואפילו הוא יהיה רובוטריק כי הוא יתקפל ויתכווץ לפי הצרכים של החניה וכל זה, וזה עומד לשנות הרבה דברים במדינה.
<מיטל להבי: סתם אני אומר על האוטונומי, שאולי אם לא יהיה נהג באמת אז זה יהיה כמו מעלית של שבת וזה יאפשר לנו לתת פתרונות תחבורתיים 24/7 בלי להפר את הסטטוס קוו שמאוד חשוב להרבה אנשים במדינת ישראל.
אורי מקלב: דווקא בתחבורה השיתופית הממשלה היא ששמה את החסמים, מסיבות שאני לא בטוח שהן מקצועיות.
<מיטל להבי: ואז מה שאנחנו רואים, בהשלמה לדברים שלך, זה שהמוח היהודי מייצר את הפטנטים וכולם באים לפה.
<מיטל להבי: היום המאמר הראשי בדה מרקר היה תמונה של איזה סיני שאומר שהוא בא לפה כי אנחנו חושבים מחוץ לקופסה.
<מיטל להבי: אנחנו כל כך חושבים מחוץ לקופסה שמוביט, את הקארפול שלה הלכה ליישם ברומא.
<מיטל להבי: מה שאנחנו רואים כל הזמן שקורה זה שבגלל חוסר ההיערכות שלנו לקליטה, אז או שהדברים הקונבנציונליים מגיעים אלינו בחוץ, או שהדברים המופלאים שאנחנו עושים, קודם כל אין נביא בעירו ואין נביא בארצו, הולכים ומיישמים אותם בחו"ל ואחר כך באים אלינו עם הפירורים.
אורי מקלב: מיטל, הנושא הזה של תחבורה, שמאוד מעניין אותנו, אנחנו יודעים שהוא אחד מהדברים החשובים, שמציקים ביותר והחדשנות היא לא רק באמת בשביל להיות חדשני, אלא גם הזיקה לזה והמשמעויות הן מיידיות ומועילות מאוד.
אורי מקלב: אנחנו נרצה לייחד על זה דיון.
<מיטל להבי: רק עוד שתי הערות.
<מיטל להבי: אנחנו ניסינו לעשות חיבוריות של תל אופן, הצלחנו בסוף אבל היינו צריכים ייעוץ משפטי ואישורים של היועץ המשפטי לממשלה כדי לחבור לגבעתיים או לרמת גן.
<מיטל להבי: אם מחר יש לנו מרכז בקרה שיכול לנהל את כל התנועה במטרופולין, כדי להפוך אותו למרכז בקרה מטרופוליני צריך אישורים מהמדינה.
<מיטל להבי: דיברה ליאורה על מקדם מילוי.
<מיטל להבי: אם מחר אנחנו רוצים לתת לרכב עם מקדם מילוי גבוה לנסוע בנת"צים כי הוא נוסע עם ארבעה נוסעים ולא רק מונית ריקה, אנחנו צריכים אישור של הממשלה כי הם מאשרים מי ייסע על נת"צים ומי לא ייסע על נת"צים.
<מיטל להבי: אני באה ואומרת שבסופו של דבר גם שיתופי פעולה בין רשויות צריכות אישור ממשלתי וגם הממשלה היא לבסוף הרגולטור המרכזי של תחום התחבורה ואם לא נעשה את הרגולציה אז 'הובר' לא יעבוד בישראל, לא משנה מאיזה טעמים ובחזרה לעתיד 4 יקרה בארץ אחרת ולא בישראל והתכנון הממשלתי הוא מאוד חשוב.
אורי מקלב: אני מסכים עם כל מילה שאת אומרת, ודרך אגב, אנחנו לא רק אומרים את זה כאן, במפגשים ובכלים שיש לנו כאן בכנסת אנחנו מעלים את זה.
<מיטל להבי: אי אפשר תחבורה חכמה בלי מיסוי חכם.
<מיטל להבי: אם המיסוי לא יהיה חכם, אנחנו כבר דיברנו על נושא המיסוי, אז לא תהיה תחבורה חכמה, כי לא תהיה כדאיות.
אורי מקלב: אי אפשר רק להציג תשתיות שמתפתחות בקצב, צריך שילוב של הדברים.
אורי מקלב: אי אפשר, בסופו של דבר, עם כל הפיתוח שיש, פיתוח תשתיות באמת מרהיב ומהיר שיש בארץ, אבל יחד עם זאת אנחנו מצד שני גורמים לכך שבסוף הם לא ישימים ולא יעילים בגלל שאנחנו חייבים להתייעל בעוד אופנים, לצמצם בתחבורה, להוסיף תחבורה ציבורית, לעשות תחבורה שיתופית.
אורי מקלב: זה צריך להיות בד בבד, זה לא יכול להיות רק הנושא של תשתיות בגלל שאנחנו רואים שבסופו של דבר היום להגיע לכנסת ישראל, יש אנשים שלוקח להם מקטע של 5 קילומטרים שעה וחצי.
אורי מקלב: זה לא יעלה על הדעת, בגלל חוסר הסתכלות רחבה יותר, חוסר היום להתכנס לפתרונות שהם ישימים היום וטכנולוגיים וגם הבירוקרטיה והרגולציה הקשה מאוד.
<מיטל להבי: משפט אחרון רק כדי להתחבר לנגישות.
<מיטל להבי: אני רק אומר ככה, צריך לזכור שבני אדם הם בני אדם ולא כולם רוצים לעבוד עם בנק משלט רחוק, עם אפליקציות וזה ויש כאלה שעוד צריכים את הפקידה בבנק וכו' ולכן במתח שבין החוכמה ועבודה עם טכנולוגיות צריך לזכור שיש גם בני אדם וכשאנחנו מתכננים לא הכול יכול להתבסס רק על הדבר הזה.
<מיטל להבי: זה כלי שיילך ויתעצם, אבל צריך גם להשאיר שירותים בסיסיים לאוכלוסיות שיש להם פוביה - - -
אורי מקלב: תודה שהזכרת לנו.
<אילנה בניש: מה הקשר לנגישות?
<מיטל להבי: קשישים ו - - -
<אילנה בניש: זה לא קשור ל - - -
אורי מקלב: זיקה אב צוק ולאחריו סגן ניצב עמית ליפשיץ, נציג משטרת ישראל.
אורי מקלב: בבקשה, זיקה.
<זיקה אב-צוק: שלום, קוראים לי זיקה ואני סמנכ"לית בסיסקו ישראל.
<זיקה אב-צוק: שמעתי את הדאגות שעלו פה מכל הכיוונים ואני רוצה להגיד שדווקא כל הסיפור של 'עיר חכמה' או 'ארץ חכמה' זה הזדמנות נהדרת לייצר שוויון.
<זיקה אב-צוק: השינויים שקורים היום בעולם הם שינויים שקורים מהר ויש לנו הזדמנות, גם לאנשים שגרים בפריפריה, להיות יכולים לעבוד.
<זיקה אב-צוק: עוד מעט לא יהיה משנה איפה אתה גר, תוכל לעבוד מכל מקום, או באיזה בית ספר למדת, כל עוד יש לך את הכישורים.
<זיקה אב-צוק: זאת הזדמנות נהדרת אם אנחנו יכולים לאפשר את הנגישות הזאת.
<זיקה אב-צוק: הנגישות היא לכולם, לכל מי שהיה רוצה.
<זיקה אב-צוק: אני חושבת שבגלל השינויים האלה שקורים, ושהם קורים כל כך מהר, המגזר העסקי הוא שותף כל כך חשוב כאן, עם העיריות, כמו עם עיריית תל אביב או עם ערים שונות או עם אשכולות, שקורים היום בנגב.
<זיקה אב-צוק: אחד הדברים שדיברו כאן זה גם הצורך בפיילוטים, כדי שכולנו נבין לאן אנחנו הולכים, כי יש הרבה דברים ב'עיר חכמה' שאנחנו עוד לא יודעים איך זה ייראה ואיך בריאות תשפיע על תחבורה או איך כל דבר ישפיע על דבר אחר.
<זיקה אב-צוק: רציתי לספר לכם על מה שאנחנו עושים בנגב המזרחי.
<זיקה אב-צוק: הנגב המזרחי תופס 40% מהשטח של מדינת ישראל, יש בו 12-13 רשויות קטנות עם מעט תושבים שהחליטו להתאחד ביחד ולאגם משאבים ואנחנו, כסיסקו יחד עם המשרד לשוויון חברתי, מנסים לייצר שם פיילוט ראשון של אזור חכם שיאפשר גם לשפר את החינוך באזור, ישפר את הבריאות.
<זיקה אב-צוק: היום מי שגר בנגב המזרחי צריך לנסוע או לבאר שבע או לאילת כדי לראות רופא מומחה, אנחנו, יחד עם קופת חולים כללית, מייצרים פיילוט שיאפשר לרופא לבדוק אנשים מרחוק.
<זיקה אב-צוק: מישהו שגר בדימונה יכול לרדת למרפאה המקומית ולהיבדק על ידי רופא מרחוק, בעזרת כלי הטכנולוגיה.
<זיקה אב-צוק: אנחנו עובדים כדי לייצר תעסוקה במקומות האלה, בערים האלה, בעצם להכניס תרבות של עבודה מרחוק ולהביא עבודה מתל אביב להאבים, ששם אנחנו עושים הכשרות ואנשים יוכלו להגיע להאב כזה, לפגוש אנשים אחרים ולעבוד משם וגם אפילו להשתתף בפגישות.
אורי מקלב: זה פרויקטים של הערים או פרויקט ממשלתי?
אורי מקלב: במימון של הממשלה?
<זיקה אב-צוק: הוא של כל הערים, של אשכול הנגב, המימון ממשלה, אנחנו גם שותפים בזה וגם הרשויות המקומיות.
אורי מקלב: אלה דברים באמת מיוחדים.
אורי מקלב: אלה דברים מרתקים שלא נגענו, נגענו בדברים הפיזיים יותר, גם קצת חברתיים, אבל גם - - -
<זיקה אב-צוק: גם התחבורה הציבורית, שזה אחד הכאבים הגדולים שם.
אורי מקלב: בנגב התחבורה הציבורית כן, אבל לא בעיות של תחבורה - - -
<זיקה אב-צוק: ואנחנו קוראים לכולם - - -
אורי מקלב: אנחנו נגענו בכול ממש בקצה המזלג, אנחנו נרצה להרחיב בהזדמנות השנייה שתהיה לנו.
אורי מקלב: עמית, בבקשה, ולאחריו גב' יעל ענתבי, סגנית ראש העיר ירושלים.
<עמית ליפשיץ: אנחנו במשטרה בהחלט חושבים ש'עיר חכמה' וסנסורים וטכנולוגיה יכולים לשפר את השירות לאזרח בצורה משמעותית וכמובן את הבטיחות בכבישים.
אורי מקלב: לא רק לשפר, בהרבה מקרים היא גם קריטית היום.
<עמית ליפשיץ: בהחלט.
<עמית ליפשיץ: יש לנו במשטרה ניצנים של שת"פים עם עיריות.
<עמית ליפשיץ: עם עיריית ירושלים יש לנו קמפיין מצוין לניהול חכם בעזרת מצלמות, אנחנו מכניסים את הנושא של האנליטיקה לשם, אני חושב שאנחנו נוכל שם לשפר מאוד את השירות לאזרח ואת הביטחון האישי בירושלים.
<עמית ליפשיץ: גם בתל אביב יש התחלה של שיתוף פעולה.
<עמית ליפשיץ: יש הרבה מה לעשות בניהול תנועה חכם.
<עמית ליפשיץ: בשנת 2014 הכנסנו לניהול של מבצע מירון את כל הנושא של הטלפונים הסלולריים, אתה מכיר את זה.
אורי מקלב: מבצע מירון, ידעתם בזמן אמת מה האנשים ש - - - אולי תרחיב, תגיד מילה אחת על מה זה יכול להיות.
<עמית ליפשיץ: קיבלנו נתונים על תנועת האנשים, היציאה שלהם מהערים.
<עמית ליפשיץ: זאת אומרת יצא אוטובוס מבני ברק, אנחנו קיבלנו אינדיקציה על זה כבר אצלנו במירון ולפי זה ידענו לווסת את התנועה בכבישים, לחלק את העומסים.
<עמית ליפשיץ: היו לנו מצבות של שוטרים בצמתים וידענו לחלק את העומסים לפי האינדיקציה שקיבלנו על הגלים שמגיעים מהערים, ידענו לצפות את זה.
אורי מקלב: ראינו קריסות בשנים עברו והיום ראינו באמת הצלחה, בגלל שידעתם לווסת הכול.
<עמית ליפשיץ: ב-2013, מי שלא מכיר, היה לנו מה שנקרא דד לוק, במשך שש שעות התנועה עמדה בתוך מירון, פשוט עמדה, אנשים עמדו בתוך האוטובוסים, חוויה מאוד מאוד קשה.
<עמית ליפשיץ: מ-2014 ואילך הייתה לנו אכיפה של תנועה בתוך מירון ובזכות זה גם הגיעו הרבה יותר, משנה לשנה התנועה פרשה כנפיים וככה הגיעו יותר מבקרים לתחום מירון מבלי שייווצרו פקקים.
<עמית ליפשיץ: הכנסנו לשם גם את הנושא של תחבורה ציבורית, זה עלה כאן קודם, ב-2015 ביטלנו את ההגעה של רכבים פרטיים, רק באמצעות התחבורה הציבורית, דבר שעוד יותר העלה את השירות לאזרח.
<עמית ליפשיץ: אנחנו סבורים שבתוך הערים אפשר, באמצעות הטכנולוגיה, לדווח על מפגעים כאלה ואחרים, לווסת את התנועה, שילוט חכם שנעזר בסנסורים ויודע בזמן אמת לתת אינדיקציה ובאמצעות זה לווסת את התנועה, ואפילו להגדיל ולעלות על נושא של מוקדי סיכון.
<עמית ליפשיץ: אנחנו היום באגף התנועה, יש לנו מחלקת מחקר, אנחנו מנסים כל הזמן בצורה שוטפת לאתר את כל מוקדי הסיכון ולפעול על פי מוקדי סיכון בכבישים.
<עמית ליפשיץ: זה נעשה עכשיו ב-low tech, על פי נתונים שנאספים, על פי מחקרים, שיתוף פעולה עם נתיבי ישראל, שיתוף פעולה עם הערים, אבל ברגע שנעבור לטכנולוגיה חכמה יהיה ניתן לנטר את מוקדי הסיכון בזמן אמת ובהחלט להציל הרבה מאוד חיי אדם.
<עמית ליפשיץ: אני מציע, כבוד היושב ראש, לקיים דיונים מקצועיים עם המחלקות המקצועיות שלנו, עם המחקר, עם מחלקת הנדסה, מחלקת תנועה, ואנחנו כמובן נשמח להיות בתוך זה.
<עמית ליפשיץ: והערה אחרונה, אם יורשה לי, בכובע המקצועי שלי, אני גם איש פיתוח בעברי, דובר כאן על כך שהממשלה תפרוס את כנפיה על התכניות, זו אמירה מאוד חכמה, זה עלה כאן כמעט בצורה מקבילה מכולם, עדיין כל תכנית כזאת צריכה להשאיר פתח ליוזמות מקומיות, כי יוזמות מקומיות לעולם יקדמו טכנולוגיה ורעיונות ושבהליכים ממשלתיים אתה לא תוכל להגיע אליהם, ייקח לך שנים.
אורי מקלב: תודה, עמית.
אורי מקלב: אנחנו צריכים להגיד מילה טובה על המחלקה, בכלל על הטכנולוגיה המשטרתית, ראינו תערוכה שאתם קיימתם פה בכנסת לא מזמן, דברים מרשימים שאולי הציבור לא נחשף ולא יודע.
אורי מקלב: זה גם מועיל לציבור מאוד, מחזק את הרגשת הביטחון של הציבור והקשר עם הציבור.
אורי מקלב: זה שלא יודעים זה גם גורם לחוסר בדימוי המשטרתי, אם אנשים היו יודעים מה שהיום המשטרה עושה, כששמים את האזרח ואת התושב במרכז, אלה דברים מאוד חשובים.
אורי מקלב: בכל התהליך הזה של 'עיר חכמה' המשרד לבטחון פנים והמשטרה חייבים להיות מעורבים, זה חלק שהוא בילד אין בעניין הזה, מכל הבחינות.
אורי מקלב: זה דבר שאי אפשר לדמיין בכלל, שאנחנו הולכים על פרויקט כזה בלי שמשטרת ישראל והמשרד לבטחון פנים יהיו מעורבים בפנים.
אורי מקלב: כמו שאמרנו, אנחנו ממש לקראת סיום, סגנית ראש העיר, גב' יעל ענתבי.
אורי מקלב: יכול להיות שניתן לעוד מישהו, לפני סיום.
<יעל ענתבי: שלום לכולכם, שמי יעל ענתבי, סגנית ראש העיר ירושלים, אחראית תיק תכנון עירוני ומיגור אלימות.
<יעל ענתבי: כפי שאמרו כאן לפניי, הטכנולוגיה היא רק אמצעי לניהול חכם.
<יעל ענתבי: בירושלים יש לנו אתגרים של אוכלוסייה מאוד הטרוגנית, יחד עם זאת אנחנו עושים פעולות לטובת 'עיר חכמה', הזכיר זאת ידידי מהמשטרה, עם השילוב, נושא של כרטיס ירושלמי, נושא של פיילוט בחניה, תחנות חכמות, הרבה דברים והרבה יוזמות.
<יעל ענתבי: חשוב לזכור שהציבור, ציבור התושבים, הרבה יותר מתקדם מאיתנו, מהרשויות, מהכנסת, הם נמצאים ברשתות החברתיות, הם נמצאים בווייז, הם מצפים מאיתנו, הם לא מבינים למה הם נתקעים בפקק.
<יעל ענתבי: בירושלים האתגר של הפקקים, דיברת על ניהול תנועה, אתגר התנועה בירושלים, הפקקים, בעיקר בצפון העיר, הם גדולים ו - - -
<קריאה: בכל העיר, לא בצפון העיר.
אורי מקלב: בוא לא נתחיל לריב, הפקקים בירושלים.
<יעל ענתבי: המצב מגיע לכיוון שקשה לנו מאוד לזוז.
<יעל ענתבי: אני בשיח מאוד שוטף עם כל האחראים על התחבורה ואמרתי בואו נעשה רמזורים יותר חכמים.
<יעל ענתבי: אמרו לי, בירושלים, וזה אני אשמח אם תשים לב לכך, היושב ראש, 'כן, אנחנו עוד מעט עושים פיילוט של גלאים, נחרוץ מחדש את הגלאים בכבישים'.
<יעל ענתבי: קראתי על הנושא הזה של חריצת גלאים, אני מבינה שבאירופה זה כבר פאסה, זה כבר לא רלוונטי, היום מדברים יותר על גלאי רדאר.
<יעל ענתבי: אמרתי 'למה לא נעשה גלאי רדאר?
<יעל ענתבי: ' אם כבר עושים משהו ואם כבר מוציאים את הכסף, אפרופו כסף, אמרו לי 'אהה, משרד התחבורה לא מאשר את זה'.
<יעל ענתבי: באירופה כבר מאושר, משרד התחבורה עוד צריך לבחון.
<יעל ענתבי: זאת אומרת אנחנו נתקעים ברשויות בגלל הרגולטור.
אורי מקלב: אין לי מספיק זמן כדי לפתח את הנושא הזה עם משרד התחבורה.
<יעל ענתבי: אנחנו נבזבז כסף על דבר שבאירופה הוא כבר פאסה ואנחנו - - - זה לא לעניין.
אורי מקלב: את צודקת מאה אחוז.
אורי מקלב: יעל, אני רק רוצה להגיד לך דבר אחד, בכניסה אני עמדתי בתור יחד עם כולם, אז "ריכלתי", יחד עם גב' בן מנחם ממינהל התכנון, היא נמצאת פה, דיברנו על כך שדווקא מחלקת הרישוי שלכם וההנדסה שלכם באמת נותנת היום מבחינת קדמה טכנולוגית, גם לצורך העבודה המקצועית וגם לצורך הקשר עם הציבור והשירות לציבור, אני לא בא להשוות עם תל אביב, אבל בהחלט התקדמתם הרבה.
אורי מקלב: אבל מצד שני, האות השחורה, שזה כולנו רואים פה, זה נושא התחבורה.
אורי מקלב: אם צריך לשים דגש היום, פעם דיברנו על תל אביב, תל אביב, תל אביב, היום ירושלים הפכה למתחרה ואולי אפילו מקדימה אותה בעניין הזה, בבלתי צפוי ובחוסר האלטרנטיבה, לכן אני חושב שצריך בעניין הזה לראות - - - אנחנו רואים כמה יש חשיבות ל'עיר חכמה' ובכלל לטכנולוגיה מתקדמת שרק היא תוכל לפתור את הדברים האלה, בשיתוף פעולה של כל הגורמים.
אורי מקלב: אני מודה לך, יעל.
אורי מקלב: הדובר האחרון זה יובל.
<יובל סוסקינד: תודה.
<יובל סוסקינד: אני מנכ"ל SLIK, סטרט-אפ ישראלי בתחום ממשל זמין ו'עיר חכמה'.
<יובל סוסקינד: הסיוט של כל סטרט-אפיסט ישראלי זה להצליח להביא פיילוט אחד בעיר או במשרד ממשלתי בישראל.
<יובל סוסקינד: מוקדם יותר משצפינו, פשוט יצאנו לחו"ל והתחלנו לעבוד בחו"ל, למרות שבחו"ל תמיד מבקשים לראות איפה אתה כבר עושה את זה ב-start up nation.
<יובל סוסקינד: היום אנחנו משרתים משהו כמו 300 מוסדות וארגונים ממשלתיים בהודו.
<יובל סוסקינד: היום אזרח בהודו, במקום להעביר את המסמכים שלו ממשרד אחד ממשלתי למשרד אחר, הוא יכול לסלוק אותו דרך הסליק שלנו.
<יובל סוסקינד: אני רוצה לייצג פה את קהילת החדשנות ולהציע פה הצעה לייעול דווקא למשרד האנרגיה המים אתם לא מבינים כמה שחשוב לקהילת החדשנות בישראל להראות רפרנס ישראלי, להראות הצלחה בישראל.
<יובל סוסקינד: המטוסים מלאים בהודים וסינים שבאים לפה לראות חדשנות ותמיד שואלים אותך, 'where is it implemented in Israel?'.