GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: היום יש כבר חוק שמחייב, הבנקים הם הראשונים שצריכים לעמוד בהם.
<נטע רוטמן: קודם כל הם עומדים בהם, בוא נתחיל בזה.
<נטע רוטמן: הם עומדים בהם והם במגמה.
<נטע רוטמן: התהליך המורכב היום זה הנגשת האתר במובן של הנגשת אתר הפעולות, לא השיווקי, זה קיים טכנולוגית, אבל זה מורכב וכמו שאמרתי, זה לא נעשה מהיום הראשון.
<נטע רוטמן: היום מוסיפים מרכיבים כדי לפתח את הנושא הזה.
<נטע רוטמן: הדבר השני, שהוא המורכב ביותר, שיש תקנה שמדברת על הנגשת המידע, כלומר כל מידע שמתווסף לאתר, או מידע בכלל, למשל המשכנתאות, זה טפסים על גבי טפסים שיש למלא אותם, איך אדם עיוור ממלא אותם?
<נטע רוטמן: איך הוא קורא אותם?
<נטע רוטמן: יש פורמטים שאפשר להנגיש להם.
<נטע רוטמן: אני לא מדברת על ברייל, אני מדברת על פורמטים דיגיטליים, PDF נגיש, קובץ קולי וכיוצא בזה.
<נטע רוטמן: הנושאים האלה הם מאוד מאוד מורכבים, אבל הם מחויבים בחוק.
<נורית דור חיים: אני נורית מ-eloan, הלוואות חברתיות.
<נורית דור חיים: השאלה לגבי שקיפות, ציינתם את הנושא של התעריפון, איפה בעצם רואים את העמלות.
<נורית דור חיים: היום אנחנו יודעים שכדי להיות צרכן חכם פיננסית צריך לדעת להכיר ולדעת על מה אתה משלם בכלל.
<נורית דור חיים: האם תהיה התייחסות לזה, גם בשינויים ה - - -
אורי מקלב: שהחבילות יהיו ברורות?
<נורית דור חיים: שהחבילות יהיו ברורות, שהצרכן יידע על מה הוא משלם, שהוא יידע בסופו של יום כמה עולים לו הדברים.
<נורית דור חיים: כלומר הטכנולוגיה באמת משפרת את היכולת שלנו כצרכן חכם וגם להוזיל את העלויות, בסופו של דבר כולנו צרכנים של הבנקים.
<אייל מדן: רציתי לשאול לגבי הבנק החדש, בנק pepper, שאומרים שהוא הולך לקום.
<אייל מדן: בנקים גדולים הולכים ופותחים בנקים דיגיטליים על מנת לקחת את נתח השוק הזה וזה בעצם יכול למנוע תחרות ויכול לגרום להתנהגות טורפנית כלפי מתחרים ושחקנים חדשים.
<אייל מדן: רציתי לדעת האם בנק ישראל עושה משהו בשביל למנוע את זה.
אורי מקלב: בבקשה, חדוה.
חדוה בר: אני אתייחס לפי הסדר, ברשותכם.
חדוה בר: קודם כל, יהודה, איך אנחנו מאפשרים לבנקים קטנים גם להיכנס למשחק הזה.
חדוה בר: הנושא הזה מובל על ידי הבנקים הגדולים, השינויים הטכנולוגיים, אבל אנחנו כבר רואים את הבנקים הבינוניים כבר נכנסים לשינוי.
חדוה בר: יש לנו מגוון דרכים, אני אזכיר רק שני דברים.
חדוה בר: האחד, אנחנו הכרזנו על מדיניות חדשה שמאפשרת לבנקים קטנים ובינוניים לשתף תשתיות IT.
חדוה בר: היום זה לא המצב, היום כל בנק נדרש לתשתית של IT נפרדת וזה מקשה עליו וזה הטיל עלויות מאוד גדולות ולא אפשר לו להתקדם.
חדוה בר: אם אנחנו נעבור למודל, שאנחנו רואים אותו בכל מיני מדינות, לדוגמה בארצות הברית, שבנקים משתמשים במערכת טכנולוגית אחת שמשרתת הרבה בנקים וזה מקל על הבנקים הקטנים את כל הנושא הטכנולוגי וגם אחרי זה, לדעתי את העניין הדיגיטלי.
חדוה בר: זאת דרך אחת שלנו.
חדוה בר: דרך נוספת, בגלל שאני מצפה שתהיה התייחסות בכל הבנקים אנחנו בוחנים היום את ההוראות שלנו בנושא דרישות של דירקטוריון, ובין היתר אני רוצה להכניס שינוי שיחייב שבכל בנק יהיה לפחות דירקטור אחד עם ידע וניסיון טכנולוגי שגם יעזור לבנק בשינוי הטכנולוגי.
חדוה בר: ויש לנו עוד מגוון דרכים, אבל בהחלט אני חושבת שהבנקים הקטנים, זה יכול להיות להם רוח גבית ביכולת שלהם להתמודד בתחרות.
<יהודה קונפורטס: את אמרת שאת מאפשרת לבנקים לשתף מידע, חלק מהבעיות של הבנקים הקטנים, חלק מהקטנים הרי תלויים עדיין במערכות מחשוב של בנקים גדולים וכל הרעיון זה להתנתק מהמערכות הגדולות כי הם לא מאפשרים להם להתפתח, אז במה שיתוף המידע פה יהיה כאן - - -
חדוה בר: אני לא מדברת על שיתוף מידע, דיברתי על שיתוף תשתיות ותפעול.
חדוה בר: אם תרצה אני אספר לך אחרי זה, לא בפורום הרחב הזה, המודל שאנחנו רוצים לאפשר זה שיהיה איזה שהוא גורם טכנולוגי, חברה מובילה, שתציע מערכות IT ותפעול למספר רב של בנקים.
חדוה בר: אנחנו רואים את המודל הזה בעולם וזה יהיה סיוע מאוד גדול לבנקים הקטנים.
חדוה בר: ברור שזה דורש תהליך - - -
אורי מקלב: יהודה, אם אני משקף את מה שאתה אומר, אתה אומר שבדומה למה שעשינו בחברות הסלולר, שאפשרנו למתחרים, החזקנו אותם, נתנו להם את העצמאות כדי שהם יוכלו להתחרות כשהם קטנים עדיין.
אורי מקלב: אתם צריכים לתת להם את העצמאות, לעזור להם בעצמאות שתהיה להם כדי שהם יוכלו להתחרות.
חדוה בר: התשתית היא קריטית.
<יהודה קונפורטס: לדעתי אתם צריכים יותר ליזום ולהיות פעילים כדי לדחוף את הבנקים הקטנים לעשות את זה.
<יהודה קונפורטס: זה בדיוק כמו הפערים, אין להם את היכולות לעשות את זה, זו הסיבה ש - - -
אורי מקלב: לא רק אפשרות רגולטיבית, של רגולציה, אלא גם חיזוק כדי לתת את האפשרות.
חדוה בר: אני אמשיך.
חדוה בר: חבר הכנסת, קודם כל שאלת אותי על האשראי לטייקונים, התספורות והציבור משלם.
חדוה בר: אז אני רוצה לחזור ולומר שהאשראי לקבוצות הלווים הגדולות הלך וירד בצורה דרמטית בשנים האחרונות.
חדוה בר: תסתכלו, בדיוק פרסמנו את הסקירה של הפיקוח על הבנקים, הצגתי את זה בוועדת הכספים, שינוי ענק.
חדוה בר: היום הבנקים, חלק מתיק האשראי שלהם שמופנה למה שאתם קוראים טייקונים, אנחנו קוראים לקבוצות הגדולות, הממונפות, הרבה הרבה יותר נמוך.
חיים ילין: אנחנו לא המצאנו את השם הזה, לא המצאנו אותו, העתקנו אותו.
חדוה בר: אני אוסיף על זה שחשוב שתדעו שבישראל תיק האשראי של הבנקים, כולל כל האירועים שהיו פה ושם, של נפילה של חברות גדולות וקבוצות גדולות, הוא הרבה יותר איכותי והפסדי האשראי הרבה יותר נמוכים בסדרי גודל ממה שקיים בכל המדינות המפותחות בעולם.
חדוה בר: כלומר בסך הכול הבנקאות פה היא מאוד שמרנית, אבל כן, כשנותנים אשראי לפעמים יש משבר בכלכלה במגוון תחומים, המשבר הגדול העולמי שהיה ב-2008 השפיע גם על חברות ויש מדי פעם אירועים של חברות שמגיעות לכשל, אבל בסך הכול האירועים האלה בישראל הם מאוד מצומצמים ביחס לעולם ולכן הציבור נהנה פה ממערכת שמרנית והוא לא משלם את המחיר הזה.
חיים ילין: לא, במערכת שמרנית הוא משלם הרבה יותר ביוקר.
חדוה בר: יכול להיות שבזוויות מסוימות, אבל לא בזווית של הפסדי אשראי שמגולגלים אליו.
חדוה בר: שאלת אותי אם ההתייעלות מסכנת את הבנקים, לטעמי ההתייעלות גם מחזקת את הבנקים.
חדוה בר: בסופו של דבר אם אתה גוף פיננסי רזה יותר, גמיש יותר לעשות שינויים אז אתה יותר חזק.
חדוה בר: העוצמה הכלכלית של הבנקים, היציבות שלהם היא אינטרס של כולנו, כי כמו שאמרת, בסוף הכסף שלנו, המפקידים, הפנסיונרים, נמצא במערכת הבנקאית.
חדוה בר: לכן אני חושבת שההתייעלות היא גם עוזרת לציבור באופן ישיר, בכל הדרכים שתיארתי, הורדת המחירים, הנגשת השירותים, אבל היא גם תהפוך את הבנקים ליותר חזקים, יציבים, גופים עסקיים שמתנהלים כמו שצריך.
חדוה בר: אנחנו לא מדברים על פיטורים במערכת הבנקאית.
חדוה בר: ההתייעלות שאנחנו מדברים עליה היא בתכניות פרישה מרצון.
חדוה בר: תכניות פרישה מרצון בבנקים הן תכניות מאוד טובות והן מאפשרות לעובד להחליט אם הוא פורש או לא.
חדוה בר: אם הוא לא מעוניין לפרוש בסופו של דבר הוא לא חייב לפרוש.
חדוה בר: זה נכון, ואני רוצה להיות פתוחה, שיש הרבה שינויים, יש יחידות שנסגרות, יש מוקדים שממוזגים ביחד ולכן השינויים האלה לעתים לא נוחים לחלק מהעובדים וזה גם מוביל אותם לבחירה לפרוש.
חדוה בר: אבל כשהם פורשים הם מקבלים חבילה מאוד מכובדת.
חדוה בר: ושוב, זה מבחירתם.
אורי מקלב: לא נרחיב בעניין הזה, נשאיר משהו לוועדת העבודה והרווחה.
חדוה בר: אגב, זה בשונה מהעולם, ששם מדברים ממש על פיטורים והם מפטרים.
חדוה בר: אם אתם תעשו חיפוש מהיר ברשת אתם תראו שכל שבוע אנחנו רואים בנק גדול, סיטי בנק מצמצם בעשרות אחוזים את העובדים שלו, ובנקים גדולים בעולם, זה לא המקרה פה, פה זה נעשה והדגשתי שזה יהיה בצורה שמכבדת את העובדים.
חדוה בר: אני מקווה שעניתי על כל שאלותיך ואם לא, אני אשמח גם לשוחח על - - -
חיים ילין: חסר לך רק דבר אחד, לגבי אותן אוכלוסיות חלשות שלא יוכלו, אני לא מדבר כרגע על נגישות, על אף שחלק מהנגישות היא בחוק, יש חקיקה לנגישות ומה כל מוסד חייב לעשות, גם מבחינת כבדי שמיעה וראייה וכו', אני לא מדבר על זה, אני מדבר על אוכלוסיות חלשות שאין להם את האפשרות לעבור ולעשות את השינוי הזה מלבוא לפקידה לבנק לדיגיטציה.
חדוה בר: זה בהחלט אתגר וזה השינוי שדיברתי עליו, שצריך שגם הבנקים, גם הפיקוח על הבנקים וגם הציבור ילוו אותו.
חדוה בר: היום אנחנו יוזמים איזה שהיא תכנית של שבוע חינוך פיננסי בשיתוף עם הבנקים ואיגוד הבנקים כדי להביא יותר לקוחות ולעזור להם ללמד אותם איך להשתמש במכשירים.
<רן מלמד: גברתי, השאלה אחרת, האם את למשל תחייבי בנק שרוצה לסגור סניף בעיר בפריפריה לא לעשות את זה לפני שיהיה לו סניף נייד שיתחייב להגיע לשם לפחות פעמיים בשבוע כדי לתת שירות.
<רן מלמד: כי אם לא תעשי את החיוב לא יהיה פתרון.
אורי מקלב: רן, אני רוצה להגיד כאן, חלק מהמוזמנים וחלק מהאנשים שנמצאים פה נמצאים באמת על הציר לראות איך אנחנו לא פוגעים באוכלוסיות שאולי ייפגעו או עשויים להיפגע או עלולים להיפגע מהמעבר הזה.
אורי מקלב: אני חושב שאנחנו נמצאים בדיוק על ציר זמן טוב.
אורי מקלב: את ביקשת מהבנקים התייחסות, אתם מכינים עכשיו איזה מסמך, כפי שאת אמרת, כתיבת הוראות ניהול בנק.
אורי מקלב: זה הזמן שאנשים גם יביעו, חלקם, אני רוצה להציע ולבקש שגם תפני, או שאת מבקשת, מהגופים האלה שמייצגים אוכלוסיות כאלה, לפנות אליכם במסמכים כדי שלפני שאתם מוציאים את הוראות הניהול שלהם תהיה לכם העמדה של הבנקים מצד אחד, את הבקשות והחששות שיש, או כבר עובדות שיש בשטח, ויחד עם זה אחרי זה להוציא הוראות ניהול שיתאימו למה שקורה.
אורי מקלב: אני רואה גם בשקף שאת הצגת, אנחנו פחות עסוקים, זה לא הדרמטיות של סגירת סניף, רן ואחרים, דווקא אני חושב שהשינוי הוא בסגירת הטלרים, זה למשל הרבה יותר דרמטי כלפי אותן אוכלוסיות חלשות.
אורי מקלב: כל אחד שביקר בעבר בבנקים, יכול היה לראות את האישה המבוגרת שמגיעה עם התיק, עם העובד הזר או בלי העובדת הזרה שמלווה אותה, ומחכה בשקט ובסבלנות כדי לדבר עם הפקיד, כדי לראות בכניסה וביציאה עם התיק ואת רואה שהיא דרוכה לקראת המפגש, להליכה לבנק אצלה יש משמעות.
אורי מקלב: היום היא מדברת לעמדה, אין לה שום דבר וזה מעבר שהוא דרמטי כלפיהם.
אורי מקלב: הגישה לבנק היא דרמטית לכל אדם מבוגר וכאן אנחנו צריכים להיות.
אורי מקלב: אנחנו כמובן רוצים להיות בצורה הכי טובה ומיטבית, לכן אפשרנו כאן לאנשים והם מחכים כדי להביע את עמדתם.
חדוה בר: בהחלט את כל התהליך של ההוראות אנחנו עושים באופן שתיארת, עם שקיפות, אנחנו שמים את זה להערות הציבור באתר.
חדוה בר: אנחנו נפגשים, הפיקוח - - -
אורי מקלב: הציבור זה לא רק באתר.
חדוה בר: הציבור, הכוונה כל הארגונים הפעילים, אנחנו נפגשים.
חדוה בר: השבוע יש לי פגישה עם הארגונים החברתיים, עם כל הארגונים והנציגים שלהם, אנחנו מאוד קשובים ואנחנו נענים וכשיש הצעות טובות אנחנו בוודאי משלבים אותן ונמשיך לעשות את זה.
חדוה בר: אני נותנת לכם את מילתי בעניין הזה.
חדוה בר: אני כן רוצה, בהזדמנות הזאת, כי אני חושבת שבוועדה הזאת, ויושבים פה גם נציגים של ישראל דיגיטלית, להגיד לכם שזו החלטה ברמת מדינה.
חדוה בר: לאחרונה אני נחשפתי, ואני מזמינה אתכם, גם מי שלא ראה ולא מכיר, לראות את מה שקרה בקניה.
חדוה בר: קניה היא מדינה עם תוצר לנפש של בערך 3,500 דולר לשנה, היא עברה בשבע השנים האחרונות מהפכה דיגיטלית ענקית, ממצב שבו לפני שבע שנים ל-24% מהאוכלוסייה היה להם חשבון בנק, לאנשים שם לא היה חשבון בנק, היום ל-75% מהתושבים בקניה יש חשבון בנק וכל החשבון זה חשבון דיגיטלי במכשיר הפלאפון.
חדוה בר: הם לא משתמשים בטלפונים חכמים, טלפונים רגילים, הם מדברים על המובייל בנק ומובייל מאני.
חדוה בר: מי שרוצה יכול לראות, יש מצגת על הנושא הזה של הבנק העולמי, שמדבר על שינוי.
חדוה בר: טכנולוגיה יוצרת אפשרות אדירה להנגיש את המוצרים הפיננסיים אפילו במדינות שבהן ההכנסה לנפש היא כל כך נמוכה, קל וחומר בישראל.
חדוה בר: לכן זו אחריות של כולנו וגם של המיזם של ישראל דיגיטלית, שיושבת פה הנציגה שלו, ושל הוועדה שלך, לעבור את המהפכה הזאת, כי אני בטוחה שזה ייטיב עם הצרכנים.
חדוה בר: אבל צריך לתת את המענה לאלה שנפגעים.
חדוה בר: הנושא של התאמה של האפליקציות לאנשים עם מוגבלויות, שהתייחסתם.
חדוה בר: זה נושא שצריך לראות איך מתגברים עליו.
חדוה בר: יכול להיות שדווקא המיזמים הטכנולוגיים שיש היום שנקראים פינטק, בשילוב עם הבנקים, יוכלו לתת לזה מענה.
חדוה בר: היום הבנקים נדרשים ועומדים בדרישה של נגישות, גם בסניפים, בחלק מהסניפים יש עמדת נגישות ואני רואה אותה, שהיא מונגשת לציבור, ועדיין יש סניפים וגם יהיו סניפים בעוד חמש שנים, אנחנו לא מדברים על היעלמות.
חדוה בר: גם באינטרנט יש אפשרות להגדיל את האותיות לאנשים שנדרשים לכך, זו דרישה והבנקים עומדים בה.
חדוה בר: מעבר לזה מרכזי ה-call center, מוקד השירות הוא כמובן נוח ומונגש לכל האוכלוסיות.
חדוה בר: אז בהחלט זה נושא שצריך לטפל בו, הוא מקבל מענה היום וצריך להמשיך ולחשוב איזה עוד סוגים של מענים.
חדוה בר: שאלה אותי נורית מ-eloan לגבי הנושא של שקיפות עמלות.
חדוה בר: אני חושבת שעשינו מהפכה בנושא הזה של שקיפות.
חדוה בר: היום, לדוגמה, לכל לקוח יש תעודת זהות בנקאית.
חדוה בר: אני מקווה שכל החדר הזה כבר ראה את תעודת הזהות הבנקאית שלו, הוא קיבל אותה בדואר, הוא יכול לראות אותה באתר האינטרנט.
חדוה בר: תעודת הזהות הזאת מציגה לכם את המצב של החשבון שלכם בשנה האחרונה, כמה נכסים היו לכם, הלוואות ופיקדונות וחסכונות וכמה עמלות שילמתם בסך הכול, בשקלים, בעברית, פשוט.
חדוה בר: הטכנולוגיה בהחלט, אני בטוחה שהיא יוצרת הרבה יותר שקיפות ולכן גם היא תיצור יותר תחרות.
חדוה בר: ואנחנו כבר פה נמצאים.
חדוה בר: אז שוב, עניין של חינוך פיננסי, מודעות של הלקוחות יותר ויותר, אנחנו הוצאנו סרטון בבנק ישראל כדי להגביר את המודעות לנושא של תעודת הזהות הבנקאית ואני מצפה שיהיו עוד כלים שבסופו של דבר הלקוח יידע בכל רגע שהוא רוצה כמה הוא שילם, כמה הוא קיבל עמלות, ריביות וכיוצא בזה.
חדוה בר: אני אסתפק בזה.
אורי מקלב: כן, בשלב הזה.
אורי מקלב: יכול להיות שלמוקד הטלפוני יש שיפור, אבל המענה הטלפוני, מתלונות שאני מקבל, של הבנקים נהיה במצב יותר גרוע.
אורי מקלב: יש קושי היום לטלפן לבנק, לבנק שלך, להשיג את האנשים, לקבל מענה, יש קשיים גדולים מאוד, אבל נשאיר את זה לאחר כך, בסיכומים שלנו.
אורי מקלב: משה פרל, בבקשה, ואחריו רן מלמד.
<משה פרל: חשוב לי להדגיש שלוש הבהרות, אפרופו המצגת של המפקחת, כדי להבהיר את הרמה המערכתית.
<משה פרל: קודם כל צריך להבין שהתהליך הזה שתואר על ידי חדוה בר מגיע למערכת הבנקאית והמערכת הפיננסית כמעט בסוף התהליך ששוטף את עולם המסחר כולו.
<משה פרל: כשמדברים על הפתרונות הם לא היפותטיים, כלומר אנחנו רואים את זה כבר כאן, בכל המחקרים שנעשו בשנים האחרונות, העובדה שהציבור משנה באופן אקטיבי את הרגלי הצריכה של השירותים הבנקאיים, זה לא משהו שמצפים לו או שהוא מתעתד, הוא כבר קרה, הוא בתהליך ויש לו תוצאות מוכחות.
<משה פרל: הוצגו לכם פה הפערים בתעריפון, בין פעולות שנעשות באופן ישיר לבין פעולות שנעשות באמצעות פקידים, אבל, כפי שאמרתי, הרגלי הצריכה כבר בתהליך של שינוי.
<משה פרל: אנחנו רואים היום בכל האינדיקטורים, גם כשמודדים באופן אבסולוטי, את המחירים שלמשל הצרכן הישראלי משלם על שירותי העו"ש שלו, בנק ישראל מציג, מדובר על סל של 13.5 שקלים, וגם כשבודקים באופן יחסי, ישראל היום נמצאת במקום השלישי הכי זול בעולם בשירותי עו"ש, רק הולנד ובלגיה עושות את זה זול יותר, וזה תהליך.
<משה פרל: אז קודם כל זה כבר כאן.
<משה פרל: כן, יש גם את הצד של האתגרים וזו הסיבה העיקרית שבגללה ביקשתי להבהיר, כי הקשבתי לשאלות.
<משה פרל: חשוב להבין, התהליך של שינוי פריסת הסינוף והירידה במערכת הסניפים של הבנקים, אני מדבר ברמה המערכתית, מתבצע באופן מאוד מאוד מבוקר, מאוד מאוד איטי, תוך ניסיון אמיתי לנסות ולמצוא נקודת שיווי משקל מאוד נוחה בין היתרונות לבין החסרונות.
<משה פרל: אני הסתכלתי על מה שקורה בעולם ואני רוצה להדגים לכם, ממש ברמה העובדתית.
<משה פרל: מחקרים של הבנק האירופאי מראים שבאירופה ככלל יש ירידה של למעלה מ-7% במספר הסניפים, בארצות הברית ירידה של למעלה מ-6% במספר הסניפים.
<משה פרל: כשלוקחים מדינות בסדר גודל דומה לזה של ישראל, לקחתי שתי דוגמאות, הולנד, כמעט רבע מהסניפים שם נסגרו, בדנמרק 15%.
<משה פרל: בישראל עד היום, באותה תקופה רלוונטית, כן, נכון, יש ירידה במספר הסניפים, אבל ירידה של 2.6%, כלומר אנחנו עושים את זה באופן מתון יותר, הדרגתי יותר, ופה אני מזכיר את מה שכבר אמרה המפקחת לפניי, זה גם נעשה בגם סוג של גרף מספריים כזה, כלומר בערים גדולות במרכז יש מיזוג של סניפים וירידה, אבל במקביל, כפי שראינו בגרף שלה, יש עלייה במספר הסניפים במגזרים שונים, ביישובי פריפריה, גם ביישובים שמאופיינים באוכלוסיות ערביות.
אורי מקלב: איזה שיקולים, וולונטריים או כלכליים?
<משה פרל: לא, השיקולים הם כלכליים, אבל זה תומך.
<משה פרל: אני מנסה להביא את החדר הזה למסקנה שהשינויים הטכנולוגיים בסופו של דבר היתרונות שלהם באופן מובהק לחלוטין ודרמטי יהיו הרבה יותר מהחסרונות.
<משה פרל: יש אתגרים, אגב, שהם לא רק בתחום הסינוף, צריך לראות איך מתמודדים עם איומי סייבר, צריך לראות איך מתמודדים עם הון שחור שפתאום יכול למצוא את דרכו למערכת.
<משה פרל: זה לא פשוט לנו, התהליך הזה, אבל אנחנו מאוד קשובים לדברים האלה.
<משה פרל: ומילה אחרונה לעניין הנגישות.
<משה פרל: כל הערוצים הישירים, אני אומר את זה באופן מוסמך, של המערכת הבנקאית בישראל יונגשו לציבור על פי תקנות חוק הנגישות ואני חושב שחברתי שיושבת פה מימיני אפילו תוכל להעיד שאנחנו עושים את זה בקצב משביע רצון, ואני אומר את זה בצניעות, ביחס למגזרים אחרים, לא רק במגזר הציבורי, אלא גם במגזר הפרטי.
<משה פרל: כלומר יש קשב אמיתי לנהל את התהליך הזה בצורה שתיתן תשואה חיובית ויתרונות לציבור.
<משה פרל: הדוגמה של קניה, שהיא לא מוכרת לי, היא מדהימה, כלומר ברור לחלוטין שבפריפריה הטכנולוגיה תאפשר הרבה יותר נגישות.
<משה פרל: לכן אני חושב שבסופו של דבר התהליך הזה מאוזן.
אורי מקלב: משפט אחד תרחיב בנושא הסייבר, אני חושב שזה דבר שמדאיג את הציבור.
אורי מקלב: ברור לחלוטין שבאופן דיגיטלי יש לזה משמעויות, עד איזה רמות אתם יכולים להגיד מילה לציבור?
<משה פרל: יש השקעות עתק היום במערכת הבנקאית, כדי ליצור הגנות ומנגנונים - - -
אורי מקלב: מי שמנחה אתכם, אתם בעצמכם מומחים, או שיש לכם גם - - -
<משה פרל: לא, הצוות הזה שיושב פה, קודם כל אנחנו תחת הנחיה מאוד קפדנית - - -
אורי מקלב: אני שואל האם המדינה גם מעורבת - - -
חדוה בר: אני אולי אוסיף משפט.
חדוה בר: קודם כל בהחלט אני מודה למשה פרל שהעלה את הנושא הזה, אבל - - -
אורי מקלב: אם הוא לא היה מעלה, מנהלת הוועדה כבר כתבה לי שלושה פתקים בעניין, זה על סדר יומנו.
חדוה בר: בהחלט זה נושא שיש גם סיכונים בטכנולוגיה, הנושא של התקפות סייבר, גניבות מידע, אנחנו רואים כל מיני אירועים בעולם שקורים.
חדוה בר: יש לנו דרישות מהבנקים בנושא ניהול סיכוני הסייבר מאוד מחמירות, ברמה עולמית, אבל עדיין המלחמה הזאת היא לא טריוויאלית.
חדוה בר: אנחנו מאוד מקדמים, כפיקוח על הבנקים, מיזם משותף עם מטה הסייבר הלאומי.
חדוה בר: אני מאוד מקווה שאנחנו נצליח בשיתוף פעולה מלא של מטה הסייבר הלאומי כמוביל, הבנקים, איגוד הבנקים והפיקוח על הבנקים, להוביל לכך שתהיה שכבת הגנה נוספת במדינת ישראל שתהיה השכבה של מרכז סייבר לאומי פיננסי שבעצם ייתן הגנה נוספת מעבר למה שהבנקים עושים היום, שיש להם באמת מומחי סייבר ומערכות והם כל הזמן משתכללים.
חדוה בר: אבל בהחלט בדברים האלה יש גם סיכונים שצריך ל - - -
אורי מקלב: חדוה, אני גם מבקש, אבל בדגש לא רק על הונאת הבנקים ופגיעה במערכת הפיננסית, אלא גם במידע האישי ש - - -
<משה פרל: היינו הך.
אורי מקלב: נכון שזה היינו הך, אבל יש לזה גם משמעות אישית.
<משה פרל: עושים השקעות עתק בתחום הזה.
אורי מקלב: משה, לפני שאני אתן גם לרן, אנחנו מקבלים את הנושא הזה שאולי לא מדובר במגמה ספציפית של סגירת סניפים, האם יש לכם נתונים בהפיכת הבנקים או הטלרים, שאתם מפסיקים את שירות הטלרים ומעבירים את זה למידע בעמדות, מה הנתונים?
אורי מקלב: באיזה סדר גודל?
אורי מקלב: בגלל שיש מהפכה בעניין הזה.
אורי מקלב: מה התשובה שאתה נותן לאנשים שאין להם כרטיסים, הם לא מחזיקים כרטיסים חכמים או כרטיסי אשראי ומה קורה לאנשים שנתקלים, אני מבין שיש כל מיני מקרים, לאנשים אבד הכרטיס, אז באותם שבועיים עד שהוא מקבל את הכרטיס הוא מנוע מלקבל כל שירות?
אורי מקלב: איזה הוא מענה?
אורי מקלב: ביותר ויותר סניפים אנחנו מגלים, גם בתוך הערים, לא בפריפריה, שאתה מגיע ואין סניף בנק, יש מבואה, מבואה גדולה, שאתה עומד וכל שירות הטלרים, לא אחד, נמצאים בעמדות האלה.
<משה פרל: לי חשוב לשרטט פה תמונה מערכתית, ואגב המהפכה הטכנולוגית שהוצגה על ידי המפקחת מייצרת גם הגדלה בתחרות.
<משה פרל: יש בנקים שמנצלים למשל את התהליך הזה על מנת לשווק את עצמם יותר כבנקאות אנושית, לכל אחד יש את הפרופיל שלו, לכל אחד יש את הקהל שלו, אבל ככלל תהליך הצמצום של השירותים הפיזיים הוא בהחלט מביא בחשבון גם מגבלות של לקוחות, חלק עושים את זה באמצעות דיילים, חלק עושים את זה באמצעות הדרכות.
אורי מקלב: דיילים זה רק להתחלה, זה לא - - -
חדוה בר: לא, בינתיים הם - - -
<משה פרל: אני אהיה גלוי איתך, אין לי נתוני מערכת בתשובה ישירה לשאלתך, כמה עמדות טלר או כמה קופות נסגרו, אבל אני בהחלט אומר בצורה מוסמכת שבין אם בנק הלך על כיוון שיווקי אחד ובין אם הלך לשיווק אחר, אף אחד לא רוצה לאבד את הלקוחות שלו ולכן מערכות התמיכה הן מאוד משמעותיות ונעשות עם השקעה כספית גדולה.
<משה פרל: אגב, אנקדוטה, הסתכלתי על מחקרים בעולם ודווקא אצל האוכלוסייה המבוגרת, מעל גיל 65, לא גיל 60, מחקרים בעולם מראים שהשינוי בהרגלי הצריכה שלהם והמעבר לצריכה של בנקאות דיגיטלית הוא בקצב הכי גדול.
<משה פרל: זה לא שחלקם גדול, באמת שם הקושי הגדול, אבל גם הם יודעים לשנות את ההרגלים שלהם.
אורי מקלב: הוצגה גם מצגת, שמעל 50%, אבל יש כניסות יותר, אחרי שאדם למד הוא נכנס יותר, הוא עוקב יותר אחרי החשבון.
אורי מקלב: מטבע הדברים הגיל עושה את שלו.
<רן מלמד: ראשית אני אתנצל, אני אצטרך לעזוב אחרי, אנחנו מנסים להקים מחשבון זכויות ממשלתי, שכל אחד יוכל להקיש תעודת זהות ולדעת את כל הזכויות שלו בכל משרדי הממשלה.
<רן מלמד: אני רוצה להגיד שלושה דברים, ברשותכם.
<רן מלמד: יש היום מתאם די גדול בין האוכלוסייה של מודרי אשראי או אוכלוסיות בסיכון בתוך הבנקים, אוכלוסייה שמתקרבת למיליון איש, לבין הקושי הטכנולוגי או הקושי להשתמש כראוי בכלים טכנולוגיים.
<רן מלמד: זאת אומרת זה לא שאין להם טלפונים חכמים, יש טלפונים חכמים, יש מחשבים בבית, היכולת להשתמש בהם היא הרבה פעמים נמוכה, היא כזו שבלי הסבר, בלי ליווי, בלי סיוע של מישהו, הם לא יוכלו להשתמש בכלים.
<רן מלמד: ברגע שסוגרים להם סניפים או מפחיתים או מורידים טלרים, כמו שיושב ראש הוועדה אמר, או מפחיתים כלים אחרים ולא נותנים את הליווי בצד השני, האנשים האלה נשארים מנותקים.
<רן מלמד: ואני מאוד מבקש שתיעשה איזה שהיא תכנית, ותיכף אני אפרט, זה הדבר השני, שתוכל להנגיש להם את השימוש בכלים מתוך תפיסת עולם שהטכנולוגיה חייבת להתקדם והיא חייבת להיכנס.
<רן מלמד: אני רוצה בנושא הזה להציע משהו שאמור להגיע לשולחנך, לדעתי היום או מחר, אנחנו בבנייה של איזה שהוא מודל בשיתוף עם חברת המתנ"סים, יש פריסה של חברת המתנ"סים של 200 מתנ"סים ברחבי הארץ, להקים מעין מרכזים פיננסיים קהילתיים בתוך מתנ"סים.
<רן מלמד: זה אומר שבנקים יוכלו לשכור חדר אחד עם עמדה או שתיים וטלר אחד שיוכל לעמוד שם ולהפעיל סיוע לאנשים שלא יכולים לעשות את העבודה בבית שלהם באמצעות המחשב או באמצעות הטלפון הסלולרי.
<רן מלמד: אני חושב שזה מסוג הדברים שצריך לחשוב על איך מעבירים אותו.
<רן מלמד: אני חושב שהוא לא מפריע להתייעלות של הבנקים, הוא לא יפגע בהכרח בפעילות של הבנקים, ברצון שלהם לעשות כל פעילות אחרת, והוא כן לאט לאט יוכל להכשיר את האוכלוסיות המודרות ואחרות, אגב גם מבוגרים ולא כל המבוגרים יכולים להשתמש בצורה נוחה וקלה, כדי שיוכלו לעשות את הדבר הזה.
<רן מלמד: הדבר השלישי שאני רוצה להגיד זה שחייבים לעשות את פעולות הסגירה של סניפים או התייעלות בהתאמה לדברים החדשים שנכנסים.
<רן מלמד: אי אפשר לקחת שירות ושלא יהיה לו תחליף.
<רן מלמד: אני רוצה להגיד לכם שיש בעיה מאוד גדולה במגזר הערבי.
<רן מלמד: אני יודע שהבנקים טוענים שנפתחו יותר סניפי בנק במגזר הערבי מאשר בכל מקום אחר, אבל גם סוגרים, ואיפה שסוגרים או איפה שעושים תחליפים, התחליפים הם בעייתיים מבחינה תרבותית, הם בעייתיים מבחינה שפתית, הטכנולוגיה היום לא מאפשרת את הנושא התרבותי והשפתי ועד שלא יינתנו לו פתרונות קשה מאוד יהיה לקבל אותם.
<רן מלמד: אז מסמך שלנו בדרך אלייך, אני מניח שהוא ינחת על שולחנך היום, אני מאוד אשמח לעזור ולקדם את זה, עוד פעם, מתוך הכוונה שטכנולוגיה חייבת להתקדם.
חדוה בר: אני רוצה להגיד מילה אחת על העניין הזה של מודרי אשראי.
חדוה בר: בישראל כל לקוח, כל אזרח, יכול לפתוח חשבון, יש לנו הוראות מאוד ברורות לגבי הנושא הזה ואנחנו אוכפים אותן, כשיש אלינו פניות שהדברים לא נעשים כך.
חדוה בר: בשונה ממדינות אחרות, כמו שתיארתי בקניה, שיש לקוחות שאין להם חשבון, ככלל בישראל אין דבר כזה.
חדוה בר: מי שלא מקבל אשראי, שאתה קורא לו מודר אשראי, אני לא מקבלת את הטענה הזאת כי יש אנשים שהיכולת שלהם להחזיר אשראי היא מוגבלת ולכן לא טוב להם שהם יקבלו אשראי.
חדוה בר: הביטוי מודר אשראי הוא ביטוי שמעורר קונוטציה שלילית, אבל אני לא מקבלת את זה, אנחנו לא רוצים לראות מצב שאנשים שאין להם יכולת יקבלו אשראי ואחר כך זה יסבך אותם.
<רן מלמד: גברתי, אני חלוק עלייך, יש מאות אלפים לקוחות של הבנקים שבגלל תקלה כלכלית בעברם, לפני 10, 15 ו-20 שנה מסומנים בכוכבית המפורסמת על ידי הבנק וגם אם היום מצבם הכלכלי השתפר עד מאוד והם יכולים לעמוד בהחזרים של הלוואות, הם פשוט לא מקבלים אותן.
<רן מלמד: זה נקרא אדם שהוא מודר אשראי.
אורי מקלב: אנחנו קיימנו ישיבה עוד בוועדה לפניות ציבור בעניין הזה, לא ידעתי שהדברים לא השתנו.
<רן מלמד: לא, יש התקדמות, הבנקים מתחילים לאט לאט להסיר את אותן כוכביות, אבל עדיין התופעה קיימת והיא גדולה מאוד.
אורי מקלב: פרופ' תמר ציגלר.
<תמר ציגלר: האמת שזה אולי היה יותר מתאים לשאלות של קודם.
<ענת לוי: רק תציגי את עצמך ואת תפקידך.
<תמר ציגלר: אני פרופ' תמר ציגלר, פרופסור למתמטיקה באוניברסיטה העברית וחברת האקדמיה הצעירה.
<תמר ציגלר: הגעתי בתור אזרח מודאג, הנושא שרציתי לדבר עליו הוא הנושא של הבטיחות.
<תמר ציגלר: בשבועיים האחרונים נתקלתי בבעיית בטיחות בפעילות באינטרנט באחד הבנקים הגדולים, מה שלי נראה כבעיית בטיחות, וההנחה שלי זה שאם היא קיימת באחד הבנקים הגדולים, אז אולי גם בבנקים קטנים, והיא הבעיה של שחזור סיסמה.
<תמר ציגלר: בבנק, כדי לשחזר את הסיסמה כל מה שהייתי צריכה זה את הקוד המזהה של החשבון שהוא גלוי, כלומר אם אני מקלידה אותו במחשב כל מי שעומד מאחורי יכול לראות אותו במקום ציבורי, הוא לא מוצפן בכוכביות וחסוי ופרטים מזהים יחסית מעט, תעודת זהות או כרטיס אשראי, אבל דברים שאנשים מוסרים בצורה חופשית וכך הצלחתי לקבל סיסמה חדשה לחשבון האינטרנט שלי בבנק, כלומר כל מי שיכול להיכנס יכול לחסום לי אותו.
<תמר ציגלר: לשם השוואה רציתי להגיד שבמקומות אחרים שיש בעיות בטיחות, גם בבנק אחר או עם בעיית שחזור סיסמה של חשבון אלקטרוני בחשבון גוגל, יש תהליך שנקרא two steps verification שדורש שיהיו שני דברים, גם טלפון וגם מחשב, או גם חשבון אי-מייל או חשבון אי-מייל אחר, ורציתי לדעת אם יש איזה שהיא רגולציה לגבי דרישות מינימום לבעיות של זיהוי משתמש בשחזור סיסמה.
אורי מקלב: אני מבין שהם הבינו את השאלה, אז אולי יש להם כבר תשובה בעניין.
חדוה בר: יש לנו מדיניות של ניהול סיכונים שדורשת מהבנקים שככל שהסיכון בפעולה הוא יותר גבוה אז ההזדהות צריכה להיות הרבה יותר חזקה, זה חלק מהמדיניות החדשה שהוצאנו במרץ, ולכן אם זה קבלת מידע זה סוג אחד של הזדהות, אם זה ביצוע פעולות בסיכון נמוך יותר, זה סוג אחר, ואם זה העברות כספיות גדולות וכך הלאה, אז ההזדהות היא יותר חזקה ויש תהליך מוסדר.
חדוה בר: יש ניהול סיכונים שאנחנו דורשים, ואם יש איזה שהוא מקרה שנראה לך תמוה אני אשמח לטפל בו, אבל ככלל הבנקים עומדים במדיניות ניהול הסיכונים שלנו, וזה אינטרס גם של הבנק וגם של הלקוחות.
חדוה בר: אני אשמח לשמוע על המקרה הפרטני, אבל ככלל זו המדיניות שאנחנו דורשים מהבנקים.