GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעל כהן-פארן: הסרטון הוא אנשים מדברים, אז אתה תדבר.
<דורון אברהם ארז: אני תושב עין דור ומרכז את הוועדה לאיכות הסביבה בקיבוץ עין דור.
<דורון אברהם ארז: אנחנו מסתכלים קדימה על איך הולך להיראות הגליל.
<דורון אברהם ארז: זה לא קשור לחצר האחורית שלנו, לא קשור לדברים אחרים, אנחנו רוצים לדעת איך עוד 20 שנה, 30 שנה אנחנו רוצים לראות את הגליל.
<דורון אברהם ארז: אם אנחנו רוצים לראות אותו כתחנת כוח ענקית שמייצרת חשמל בדרכים שונות, החל מתחנות כוח, לידנו עכשיו יש תחנת כוח על גז, מקימים עוד אחת, ובסביבה, ברמות סירין ועוד תכניות שנרקמות הולכות לקום מאות טורבינות מסביב לקיבוץ.
<דורון אברהם ארז: אבל זה לא רק הקיבוץ שלנו, זה כל היישובים בסביבה וכל היישובים בגליל נמצאים תחת מתקפת טורבינות.
<דורון אברהם ארז: לפי החלטת ממשלת ישראל בעצם כל שטח חקלאי שנמצא במדינת ישראל הוא יעד להקמת טורבינת רוח.
<דורון אברהם ארז: מתברר שכרגע קיימות למעלה מ-30 תכניות - - -
יעל כהן-פארן: אם הוא נמצא באזור עם רוח, לא כל הארץ מרובת רוח.
<דורון אברהם ארז: זה נכון, העניין הוא שמדינת ישראל לא התברכה ברוח כפי שמדינות אחרות.
<דורון אברהם ארז: כשאני נוסע לקופנה
<דורון אברהם ארז: גן אני רואה את הטורבינות בלב ים, אני לא רואה אותם בסמוך - - -
יעל כהן-פארן: אבל הם קודם הקימו ביבשה לפני שהם הלכו לים, ואולי לשם צריך ללכת, אתה צודק.
יעל כהן-פארן: תמשיך.
<דורון אברהם ארז: ואז בעצם החקלאים אומרים לי דבר פשוט, מדינת ישראל מעדיפה עגבניות מטורקיה על פני עגבניות מישראל, אנחנו, בשטחים החקלאיים שלנו, נייצר חשמל.
<דורון אברהם ארז: נוצר מצב שיש אינטרס אדיר, וגם קיבוץ עין דור קיבל הצעה מאוד נדיבה, 25 מיליון שקלים, תמורת זה שיציבו על האדמות החקלאיות של קיבוץ עין דור טורבינות רוח.
<דורון אברהם ארז: הבאנו מומחה מהטכניון שבדק ומצא וכינסנו את החברים, החברים ישבו ואחרי ששמעו את המומחה לאקוסטיקה הם הגיעו למסקנה שיש כאן סכנות שהן גדולות מהדברים הטובים.
<דורון אברהם ארז: טורבינת רוח זה לא דבר רע, אני חושב שזה דבר מצוין, העניין הוא שזה טכנולוגיה ישנה מאוד, ולא רק שזו טכנולוגיה ישנה, אלא זו טכנולוגיה שיש לה השפעות סביבתיות מאוד משמעותיות.
<דורון אברהם ארז: כשאנחנו מדברים על ההשפעות על הבריאות של התושבים, זה גם הסביבה.
<דורון אברהם ארז: מחקרים רבים הראו שהסביבה שלנו מאוד משפיעה, על ההתפתחות של הילדים, על ההתנהגות של ההורים - - -
<איתן פרנס: כן, רק חדרה ואשקלון, שם ימשיכו לסבול ואתם תשבו בתוך הירוק.
<דורון אברהם ארז: סליחה, אנחנו לא התפרצנו.
<איתן פרנס: חדרה ואשקלון, ניסע צפונה, תראה שהמים צהובים בגללכם.
יעל כהן-פארן: איתן, אני מבקשת, אני גרה ליד תחנות - - -
<רוני כהן: אז אתה רוצה גם אותנו להכניס לזה?
<איתן פרנס: לא, אבל - - -
<דורון אברהם ארז: נוצר מצב שבעצם הגליל נמצא, ובאזור שלנו, זה מדגם קטן, שכל חקלאי מנסה מול חברה אחרת, שביניהם רימון או חברות אחרות, לקדם פרויקט של טורבינות רוח בסמוך לבתים.
<דורון אברהם ארז: נוצר מצב שתת"ל 76, למשל, זו דוגמה אחת מתוך הרבה מאוד תכניות שכרגע נרקמות, וכפר קיש מקדם תכנית ואגודות חקלאיות אחרות ואנשים עדיין לא יודעים איך ייראה הגליל, מה פני הגליל עוד 20 שנה, לאן מדינת ישראל רוצה לקחת את הגליל?
<דורון אברהם ארז: אני יודע שהרבה מאוד אנשים שאני מדבר איתם והם קולטים את ההיקף, מאות טורבינות, צריך להתייחס לזה שכשאנחנו מדברים על טורבינה אחת בודדת זו השפעה אחרת לגמרי מאשר מאות טורבינות שמרוכזות יחדיו.
<דורון אברהם ארז: ההשפעה הקולקטיבית של כמות גדולה של טורבינות.
<דורון אברהם ארז: אני רוצה לדבר בשתי מילים על מעלה גלבוע ומירב.
<דורון אברהם ארז: יש לי כאן בתוך הדיסק און קי הזה סרטון קצר של אנשים שמספרים, אני ביקשתי להראות אותו היום.
<דורון אברהם ארז: חברים יקרים, מעלה גלבוע זה לא רק סיפור של ציפורים, זה סיפור של אנשים.
<דורון אברהם ארז: תקלטו, אנשים פוגעים באנשים.
<דורון אברהם ארז: תשמעו את האנשים שמדברים כאן, האנשים אומרים דברים קשים על החיים שלהם מהרגע שהקימו את הטורבינות.
<דורון אברהם ארז: הם יושבים במרפסת שלהם ומרגישים כמו בשדה תעופה.
<דורון אברהם ארז: אנחנו שומעים פה בסרטון איך הטורבינות נשמעות בבית של אנשים, רואים איך זה נראה מרחוק ואנחנו רואים את התופעות של ריצוד.
<דורון אברהם ארז: כשהשמש נמצאת על הטורבינה יש תופעה שכמו שאנחנו יושבים במסעדה והמנורה נמצאת מעל המאוורר, אנחנו רואים כל הזמן משהו שמסתובב, צל שמסתובב.
<דורון אברהם ארז: כשנמצאים במסעדה כזאת בורחים.
<דורון אברהם ארז: חברים יקרים, אנשים ינטשו את התושבים וגם אם זו תהיה נטישה חלקית, אנחנו מפסידים את הגליל, אנחנו מפסידים חבל ארץ יפהפה שאנחנו יכולים ליישב אותו בצורה יפה.
<דורון אברהם ארז: צריך לעשות זאת בצורה מושכלת ולחשוב, לפני שמקימים, איך אנחנו רוצים לראות את הגליל מבחינת התיישבות.
<דורון אברהם ארז: האם אנחנו רוצים מדינת תל אביב?
<דורון אברהם ארז: אם זו התשובה, מדינת תל אביב, אין שום בעיה, תכריזו, מדינת תל אביב היא מדינת ישראל, הגליל ואזורי הספר, הפריפריה, אינם חשובים יותר, נהפוך את כל הגליל לתחנת כוח אחת גדולה, על גז, על אנרגיית רוח, כל מיני אנרגיות שנבחר - - -
יעל כהן-פארן: דורון, תודה.
יעל כהן-פארן: אני חייבת לעצור אותך, דורון, כי יש עוד דוברים.
<רוני כהן: יעל, אני רוצה שהוועדה תצא למירב, אני מבקש את זה כי הנוצבו הזה, יהיה לו סוף רע מאוד.
<רוני כהן: יש אנשים שפשוט ישנאו טורבינות, רק בישראל.
<רוני כהן: אז אני מבקש - - - אני רוצה שתצאו לבקר שם.
<איתן פרנס: תשאל את אנשי מירב, הם פה.
<איתן פרנס: בואו, מירב, תדברו.
יעל כהן-פארן: אנשים מדברים מדם ליבם, איתן, ואני מבינה אותך, אבל אנחנו צריכים לראות את הדברים - - -
<איתן פרנס: אני הייתי במירב.
יעל כהן-פארן: אני רוצה לבקש מהמשרד להגנת הסביבה, בני פירסט, אני אשמח לקבל את התייחסותכם, אם אפשר, כי לא נתתי לך זכות דיבור, גם בנושא הקודם, אבל אולי בעיקר בנושאים האלה, עד כמה התחום הזה של קרבה לתושבים, קרבה לבתים, אתם גם מתייחסים אליו בדרישות שלכם, מתייחסים אליו באופן כללי.
יעל כהן-פארן: הרי בסופו של דבר האם אפשר להקים פה טורבינות לא על יישוב, קצת יותר רחוק?
יעל כהן-פארן: אולי זה יצמצם את הכמויות, אבל היום זה נראה, כמו שאני שומעת מהשטח, שהיזמים באים ופשוט מחפשים שטחים וכל מקום מתקבל על הדעת בלי השיקולים האלה.
יעל כהן-פארן: בבקשה, בני.
<בני פירסט: תודה.
<בני פירסט: כבר לפני שנה וחצי עשינו בדיקה מה קורה במדינות מפותחות בעולם, כלומר באירופה וארצות הברית, בהיבטים של איך משרדי סביבה, לא ארגונים וגם לא מדע, כלומר איך הרגולציה עובדת בתחום הזה.
<בני פירסט: מסתבר שבמרבית המדינות אין תקנות רשמיות פורמליות לנושא הזה מכיוון שמדובר בנושא מאוד עמום, הוסבר פה, אני לא ארחיב פה, שיש בו עניין של סובייקטיביות.
<בני פירסט: זאת אומרת מי שרוצה שזה יהיה בעיה, הציפייה מתממשת.
<בני פירסט: בפועל מה שעשינו, עשינו סקירה אמפירית, עבודה חיצונית שנעשתה עבורנו ובדקנו את זה כדי לנסות למצוא איזה שהוא כלי עבודה, כי אנחנו בקשר עם היזמים שבאו ואמרו 'תגידו לנו מה המרחק' - - -
יעל כהן-פארן: תגידו מה כן.
<בני פירסט: בדיוק, כלל אצבע, זה מה שנדרש מאיתנו.
<בני פירסט: היה גם שולחן עגול שעשינו עם היזמים לפני כשנה וחודש, בסופו של דבר ראינו, נאמר פה נכון, המנעד של המרחקים הנדרשים הוא רחב מאוד.
<בני פירסט: יש מקומות שזה 250 מטר, 300 מטר, יש מקומות שזה 3,000 מטר, ואז ראינו שאם משקללים שלושה רכיבים שאותם אנחנו צריכים להכניס לעניין של לקבוע את המרחק, הרכיב של הרעש, האינפרא סאונד, זה לא הרעש הסטנדרטי, ההיבט השני של הריצוד, שהוזכר כאן, שהוא באמת רכיב בעייתי, והרכיב השלישי שהוסבר יפה על ידי משרד הבריאות, מה שנקרא התחושה הכללית, אני לא אפרט כרגע.
<בני פירסט: עשינו חשיבה בתוך המשרד ועבודת מטה וקבענו כלל של 500 מטר.
<בני פירסט: כלומר 500 מטר צריך להישמר בין הטורבינות לבין אזור מגורים, לבין יישוב.
<בני פירסט: חקלאות יכולה להמשיך להתקיים וכן הלאה וכן הלאה.
<בני פירסט: ואז, אתם יודעים איך זה, יש דיאלוג מקצועי.
<בני פירסט: הדעות נשמעות לכאן ולכאן ובדיאלוג שנעשה לאחרונה בין אנשי הרעש במשרד לבין משרד הבריאות נדרש העניין של ההגברה, העלאה של המרחק הזה ל-1,000 מטר, אבל פה חשוב להדגיש דבר אחד, בכל מקרה כל תכנית, מוכן עבורה מסמך או תסקיר השפעה על הסביבה, ובכל מקרה נושא הרעש הסטנדרטי וגם הרעש - - - נבדק שם ממילא.
<בני פירסט: כל דבר כזה, כמו שנאמר קודם, בא לגופו של עניין, מגיע למוסד תכנון לקבל החלטה לגביו.
יעל כהן-פארן: ומה עם היבטים נופיים בעניין קרבה ליישובים?
<בני פירסט: גם ההיבטים הנופיים נדרשים בתוך התסקירים עצמם, הדמיות וגם הדמיות דינמיות שיראו את הדברים האלה.
<בני פירסט: בתסקירים גם הכנסנו, זו פעם ראשונה בישראל, רכיב שלא היה ב-30 השנה האחרונות מעולם בתסקירים וזה סוג של, לא שיתוף ציבור, אלא סקר.
<בני פירסט: סעיף מסוים בפרק ד' בתסקיר דורש מהיזם לבוא לתושבים עצמם ולבצע שם סקר, שאלון של מה דעתם הספציפית.
<בני פירסט: יש עם זה הרבה בעיות, אנחנו לא ניכנס לזה כרגע, אבל זה דבר שהולך ונכנס.
<בני פירסט: בסופו של דבר מוסד תכנון, בסופו של דבר זה יהיה ועדה מחוזית צפון על 12 או 15 תכניות שלה, הדרום עם השתיים והוות"ל עם ארבע התכניות שרצות כרגע, בסופו של דבר ההכרעה תהיה במוסד תכנון.
<בני פירסט: התסקירים, עם כל אוסף המידע, עם קורפוס הנתונים, יצטרכו לקבל החלטה.
<בני פירסט: נכון, בסופו של דבר ההחלטה תהיה סוג של משהו ערכי.
יעל כהן-פארן: אני רוצה שנשמע עכשיו נציגים של אזורים נוספים שמתוכננות לידם טורבינות.
יעל כהן-פארן: חגית, מהר עמשא, בבקשה.
יעל כהן-פארן: או מישהו אחר מהיישוב.
<חגית פרץ: בוקר טוב.
<חגית פרץ: החדשות הטובות זה שמשרד הבריאות - - - ד"ר חגית פרץ מהר עמשא, מרכז המאבק בטורבינות רוח.
<חגית פרץ: הר עמשא היה יישוב של שבע משפחות שדשדש שנים רבות ובשלוש השנים האחרונות אנחנו מעל 40 משפחות עם נטייה להגיע ל-80.
<חגית פרץ: השאלה שמאיימת על הר עמשא מאז 2004, שהתמ"א יצאה לדרך והתחילו עם פרויקט של טורבינות רוח יתיר, היא מה יהיה גורל היישוב הזה, מה יהיה גורל התושבים.
<חגית פרץ: כשקראנו, כמובן כתושבים אמרנו יופי, אנרגיה ירוקה זה נהדר, ואז לחרדתנו התחלנו לקרוא בהתחלה ספרות אפורה ואחר כך מאמרים מדעיים וגילינו שבאמת יש גוף ספרות שמבוסס על ידע מצטבר בעולם מאזורים שבהם יש טורבינות וגילינו שהסכנה היא מוחשית וממשית, לא רק לציפורים ולבעלי הכנף, שיש לנו המון כבוד, באנו לגור לידם מתוך הערכה לטבע, אבל גם באנו לשמור על הטבע ולשמור על פני האזור.
<חגית פרץ: ואז גילינו שהסכנה היא גם לתושבים.
<חגית פרץ: בין אם זה מנגנון כזה או אחר, ויש מחלוקת על המנגנונים, וחגית אולנובסקי עשתה עבודה מבורכת בעניין, אין ויכוח על דבר אחד והוא שהתחלואה עולה ליד טורבינות רוח.
<חגית פרץ: התחלואה, חד משמעית עולה.
<חגית פרץ: תקראו לזה נוצבו, תקראו לזה מה שלא תרצו, כנראה שאנחנו במדע מפגרים מאוד אחרי המה ואיך זה קורה, אבל התחלואה עולה ועל זה אין ויכוח ובשביל זה מספיקים גם מחקרים עם עדויות קליניות ויש גוף מאוד גדול שגם היזמים טוענים שזה קיים וזה נמצא.
<חגית פרץ: מה חסר לנו היום כדי שאנחנו כתושבים נרגיש שאל"ף, התיישבות זה דבר חשוב, ולא רק טורבינות, עם באמת רצון לפתור גם את בעיית האנרגיות החלופיות ואנחנו בוודאי לא נגד, מה שחסר כאן זו רגולציה שבאמת תיתן את הדעת וזה לא ניתן מספיק בתמ"א של טורבינות הרוח וזה לתת את הדעת לאיך מודדים זיהום רעש, לא רק מבחינת מרחק, אלא גם מבחנית תסכית, גם מבחינת כיווני רוח.
<חגית פרץ: אנחנו רואים את מירב סובלים הרבה יותר, למרות שהם רחוקים ב-1,000 מטר, מאשר מעלה גלבוע שיותר קרובים לטורבינות.
<חגית פרץ: אגב, גם יישובים שהם בין היזמים ובתוך העניינים עלולים לסבול גם הם ואנחנו רואים את זה גם במקומות שונים בעולם, כשיישובים תובעים את עצמם ומכים על חטא שהם הסכימו להקים טורבינות במסגרת המקום שבו הם נמצאים.
<חגית פרץ: לסיום, מה שחסר לנו זה רגולציה שתיקח בחשבון ברצינות את בריאות הציבור.
<חגית פרץ: תודה לבני על הצעד הנכון, הוא בכיוון הנכון, הוא לא מספיק, אנחנו רוצים שיגידו ליזמים.
<חגית פרץ: לצערנו היזמים הם אלה שעושים את התסקירים ושומרים על השמנת וגם עושים את הניטור אחר כך במדינה שלנו.
<חגית פרץ: אולי זה לא נכון מלכתחילה, זה פשוט לא נכון, ואני חושבת שהגיע הזמן לשמוע גם את הציבור שלא רק חושב על החצר האחורית שלו אלא חושב על פני הארץ הזו לדורות ורוצה טורבינות, אבל בצורה מושכלת, אחראית ולא חסרת רסן, כמו שזה קיים היום.
<חגית פרץ: תודה.
יעל כהן-פארן: אני ממש אתן תגובה קצרה לנציג מעלה גלבוע, לדובי מירב ממעלה גלבוע, אבל ממש בדקה, כי אנחנו רוצים לשמוע מנציג משרד הביטחון את העמדות של צה"ל בעניין.
<קריאה: יש עוד נציגי ציבור.
יעל כהן-פארן: אני יודעת, אבל זמננו קצר.
יעל כהן-פארן: בבקשה, דובי, בקצרה מאוד.
יעל כהן-פארן: אני אשתדל גם לכם, אני יודעת, באתם מהגליל.
<דב מילר: מאוד בקצרה.
<דב מילר: אל"ף, דיברו על פריפריה, אני חושב שאי אפשר להמעיט בחשיבות של הפרויקטים האלה בפריפריה.
<דב מילר: צריך לקחת בחשבון שמעלה גלבוע - - -
יעל כהן-פארן: הם מחזקים את הפריפריה.
<דב מילר: במעלה גלבוע יש חוות טורבינות, 12 מגה ואט.
<דב מילר: אם היינו רוצים לייצר אותו חשמל בפוטו וולטאי זה למעלה מ-200 דונם.
<דב מילר: אני כבר לא מדבר על כמות התיירים שמגיעים לזה, אנחנו פתחנו מרכז מבקרים, למעלה מ-5,000 איש הגיעו עד היום.
<דב מילר: לגבי הציפורים, הזכרתי כבר קודם.
<דב מילר: לגבי הרעש, אני גר במרחק 700 מטר מהטורבינות, אין לי שום הפרעה.
יעל כהן-פארן: אבל הטורבינות יחסית קטנות, נמוכות, נכון?
<דב מילר: אני אסביר הכול.
<דב מילר: בתוך רפת מעלה גלבוע יש טורבינה.
<דב מילר: מי שמכיר קצת בעלי חיים יודע שברגע שיש הפרעות יש ירידה בתנובת חלב.
<דב מילר: אין שום הפרעה.
<דב מילר: בלול כנ"ל.
<דב מילר: יש במירב, להפתעתנו, החווה במרחק 400 מטר ממעלה גלבוע, וכמו שאמרתי, אין בעיות רעש.
<דב מילר: בין מירב, במקטע מאוד מסוים, במרחק קילומטר יש בשכונה מסוימת בעיות רעש.
<דב מילר: לפי הנחיות המשרד להגנת הסביבה אנחנו קיבלנו הנחיה לעשות ניטור, לסיים אותו עד 1 במרץ.
<דב מילר: השבוע ישבנו עם אנשי מירב והגענו למסקנה שאנחנו מבקשים לדחות מכיוון שכרגע אין רעש, הרעש היחיד שהיה היה בשעות הערב/לילה בתקופה ספציפית בקיץ וצריך לבדוק את זה.
<דב מילר: אין ויכוח, תקן או לא תקן.
<דב מילר: אני רוצה להגיד עוד מילה אחת, התארכות הרגולציה.
<דב מילר: אנחנו עוסקים במעלה גלבוע בטורבינות שיוצרו בעולם לפני 25 שנה.
<דב מילר: הטכנולוגיה של היום, ואנחנו בודקים את זה, היא שונה לחלוטין, כולל מתקנים להקטנת רעש.
יעל כהן-פארן: מאה אחוז, תודה רבה.
יעל כהן-פארן: אני רוצה לבקש עכשיו מנציג משרד הביטחון - - -
<קריאה: אפשר להציג בזמן שמדברים?
<קריאה: ביקשת הדמיות ויש הדמיה.
<קריאה: רק לעשות הדמיה, לא לדבר, תוך כדי שמדברים.
יעל כהן-פארן: אנחנו נגיע לזה.
יעל כהן-פארן: הגיעו לכאן נציגי משרד הביטחון, בבקשה תנו להם מקום לשבת ליד השולחן.
יעל כהן-פארן: הצבא, במשך הרבה שנים שאני הכרתי את הנושא, הוא אחד הגורמים שמטיל הרבה מאוד מגבלות ודרישות ונאמר כאן קודם לגבי גובה הטורבינות, נשמח לדעת במה דברים אמורים כי בסופו של דבר מגיעים לוועדות התכנון והרבה דברים נעצרים, או שאולי היום כבר פחות, בגלל משרד הביטחון.
יעל כהן-פארן: בבקשה, אנא הציגו את עצמכם.
<מיכל אריאל: שלום, אני מיכל אריאל, אני נציגת משרד הביטחון בוועדות תכנון ארציות.
<מיכל אריאל: אני אתן סקירה על הרקע הסטטוטורי, שאנחנו מלווים אותו.
<מיכל אריאל: אנחנו שנים כבר מלווים את התהליך, החל מתמ"א 10/ד/12, התמ"א של הטורבינות.
<מיכל אריאל: במתחמים של הוועדה הבין משרדית אנחנו העברנו סבירויות באמת כדי להיות שקופים ליזמים.
<מיכל אריאל: אני יכולה להגיד בצורה מאוד ודאית, כל טורבינה נבחנת בפינצטה במערכת הביטחון, יש לטורבינות השפעות מאוד מאוד גדולות על המערכת ולכן אנחנו בודקים כל טורבינה וטורבינה.
<מיכל אריאל: אנחנו עושים כל שביכולתנו לאפשר כמה שיותר.
<מיכל אריאל: רק לאחרונה אפשרנו עוד שני מתחמים גדולים בגולן, אחד צפונית לעמק הבכא ואחד דרומית.
<יובל כנען: בוקר טוב, יובל כנען, משרד הביטחון.
<יובל כנען: כמו שמיכל ציינה, אנחנו עושים מאמץ גדול בעשור האחרון לסייע לממשלה להגיע ולעמוד ביעדים שהציבה לעצמה בתחום האנרגיה המתחדשת.
<יובל כנען: זה נכון גם לתחום הפוטו וולטאי וגם לתחום אנרגיית הרוח.
<יובל כנען: מתוקף היותן של הטורבינות מכשולים מאוד משמעותיים במרחב הן מייצרות הפרעה למערכת הביטחון, לצה"ל, זו הפרעה קרקעית והפרעה אווירית.
<יובל כנען: איפה שאנחנו נתקלים בהפרעות שאיתן אנחנו לא יכולים לחיות, הבהרנו את זה ליזמים כבר בשלבים המוקדמים, גם לרשויות התכנון וגם ליזמים, במטרה להימנע מתכנון במקום הזה, אבל עדיין השארנו נתחים מאוד גדולים שבהם כן אפשר להתקדם.
<יובל כנען: מבחינת ההתמודדות עם המכסה הגדולה שהממשלה הציבה אנחנו כבר אישרנו בהתניה למעלה מ-750-800 מגה ואט ברמה הארצית, ככה שאנחנו עומדים במכסה שהוגדרה להקשר הזה.
<יובל כנען: קיים תנאי אחד מאוד משמעותי לקידומן של מרבית הטורבינות בכל חלקי הארץ וזה פיתוח ורכש של אמצעים טכנולוגיים שיאפשרו להתמודד עם הפרעה מאוד משמעותית שהיא מייצרת לצה"ל.
<יובל כנען: מפאת סיווג הדיון והעובדה שאנחנו בפורום פתוח אין לי יכולת להרחיב.
יעל כהן-פארן: אבל השאלה אם אתה אומר שזה פתיר?
יעל כהן-פארן: מתקינים את המערכת הטכנולוגית - - -
<יובל כנען: זה פתיר לחלוטין, זה עניין טכני - - -
יעל כהן-פארן: מה לגבי גובה?
<יובל כנען: זה עניין טכני פתיר לחלוטין, הוא הוצג ליושב ראש המועצה הארצית ולראש מינהל התכנון בפורום סגור ומצומצם, הוא מאפשר את ההקמה של מרבית הטורבינות ברחבי הארץ, אלה שלא מאפשרות כמובן לבטיחות הטיסה בקרבת שדות התעופה וכיוצא בזה.
<יובל כנען: מנכ"ל משרד הביטחון פועל בימים האלה יחד עם משרד האנרגיה להקים צוות בין משרדי במטרה למצוא מנגנון למימון של הדבר הזה.
<יובל כנען: המימון יבוא מחוץ לתקציב מערכת הביטחון, אלה אמצעים שלא דרושים לצה"ל, חשוב להדגיש, ביום יום, צה"ל לא צריך אותם, בתכניות לעשר השנים הקרובות הם לא נמצאים בתכניות הרכש של צה"ל והפיתוח וההצטיידות צפוי לקחת סדר גודל של שלוש שנים.
יעל כהן-פארן: באיזה סדרי גודל של עלויות מדובר?
<יובל כנען: משמעותיים, מאות מיליוני שקלים.
יעל כהן-פארן: ומאיפה יבוא הכסף?
<יובל כנען: זה יצטרך לסכם משרד האנרגיה.
<יובל כנען: בשביל זה הצענו להקים צוות בין משרדי.
יעל כהן-פארן: האם היום כל התכניות שמקודמות ברמה כזו אחרת ממתינות לטכנולוגיה הזאת?
<יובל כנען: זה תלוי בגובה של הטורבינות, זה תלוי בהיקף שלהן.
יעל כהן-פארן: אז זה רלוונטי לטורבינות גבוהות, אני מבינה, ולכן המגבלות וכל התכניות שאנחנו רואים שכבר קמו הן לטורבינות נמוכות יותר.
<יובל כנען: יש טורבינות מסוימות שגם אם הן גבוהות יותר הן מצויות באזורים מסוימים שאנחנו יכולים לחיות איתם.
יעל כהן-פארן: יובל, ממש במשפט, כי אני רוצה לשמוע עוד נציגים של - - -
<יובל זהר: רק להשלים את הנושא של הביטוח הטכנולוגי.
<יובל זהר: אל"ף, זה יפה שמשרד הביטחון הרים את הכפפה הזאת, לפחות עד השלב הזה.
<יובל זהר: בצוות הבין משרדי להסרת חסמים באנרגיות מתחדשות הנושא הזה הוא אחד הנושאים שעל סדר היום ובאמת הוא יותר ברמה התקציבית ולא ברמה הטכנולוגית.
<יובל זהר: זה כרגע הגיע למקצה התקציבי אז הנושא כנראה ייצא לאיזה שהוא - - -
יעל כהן-פארן: זה קצת מזכיר את הגנת שדות הגז, בזעיר אנפין, אבל זה מזכיר ככה את הסיפור, שהמדינה צריכה לקחת אחריות אם יש משהו שהוא אסטרטגי והיא לקחה אחריות בנושא הגז, אז שתיקח אחריות גם באנרגיית הרוח.
<יובל זהר: יש כל מיני חלופות איך לפתור את העניין הזה ברמה התקציבית, אבל זה עדיין לא פתיר.
<יעקב בן דור: סליחה, אפשר אולי להגיב בתור חקלאי מיתיר?
יעל כהן-פארן: בבקשה, רגע, אני עושה פה סדר, כי יש לנו עוד עשר דקות בדיוק וגם יש דברים לומר לסיכום ויש עוד מספר אנשים שדיברו ומאזור הר עמשא ויתיר אני חושבת שקיבלנו - - -
<יעקב בן דור: אנחנו מהצד השני, אני היזם 20 שנה, אני מנסה להתקדם ולא מצליחים.
יעל כהן-פארן: אז אני אנסה להגיע גם אליך, אני מבקשת מירון מאיר, נציג תושבי משגב, בבקשה.
<ירון מאיר: כדי לקצר אני אקרא מן הכתוב, ככה אני אדבר יותר מהר.
<ירון מאיר: אני נציג של תושבים, של בני אדם, אני מכבד ציפורים ועכברים והכול, אבל אנחנו בני אדם.
<ירון מאיר: אני אומר לך, רן דרסלר, שאתה כינסת את כולם חוץ מאותנו.
<ירון מאיר: רק איתנו לא דיברת ואני מבין גם למה, אבל זה לא בסדר שלא קראת לנו.
<ירון מאיר: וכן, אנחנו כן בקשר עם החברה להגנת הטבע ואנחנו גאים בקשר איתם ועם אדם טבע ודין.
<ירון מאיר: אני רוצה לדבר על נושאים שאף אחד עוד לא דיבר פה, כדי לקצר בזמן.
<ירון מאיר: אני רוצה לדבר על שריפות.
<ירון מאיר: עברנו עכשיו גל שריפות נוראי, ישנם פה תושבים שהבתים שלהם כמעט נשרפו, מי שהציל אותנו זה היה המטוסים שהמנהל של חברת כימאוויר, אדון אודי, אמר והוא ביקש שאני אצטט אותו פה, 'אם היו טורבינות אנחנו לא יכולים לצלול ולכבות את האש', אש אפשר לכבות במים או באבקה מגובה של עד 20-30 מטר מעל הלהבות.
<ירון מאיר: שם יש עשן נוראי, הם לא רואים בגלל העשן, ולכן אם היו טורבינות הם לא היו רואים ולא היו יורדים.
<ירון מאיר: אמר, אני לא יודע את דרגתו, אבל הוא בכיר מאוד, מפקד המחוז של מכבי אש, בגליל, בצפון, הוא אמר שאם המטוסים לא היו צוללים ומכבים את האש, מכבי האש הקונבנציונליים לא היו מצליחים להתגבר על האש וחרשים הייתה נשרפת.
<ירון מאיר: אז לפני - - -
יעל כהן-פארן: הנקודה הובנה.
יעל כהן-פארן: אם אתה יכול ממש לסיים, במה מדובר באזור משגב, ב-150 טורבינות?
<ירון מאיר: 150 טורבינות.
יעל כהן-פארן: גדולות?
<ירון מאיר: חלקן גדולות, חלקן בינוניות.
<ירון מאיר: 150 טורבינות, אני אומר לכם ואני אומר גם לך, גברתי, את קודם ציינת עובדה, ככה היא עברה, אבל זה הנקודה הנכונה, ה-go וה-no go.
<ירון מאיר: ה-go וה-no go יהיה על הטווח והיום, עם כל הכבוד למעלה גלבוע, שהם ברפת לא שומעים, אנחנו יודעים למה הם לא שומעים, כי עשינו מחקר, ממירב, אני ישבתי במרפסת, 1,100 מטר, כשנכנסים הביתה הרעש יותר גדול בגלל שהבית מהווה תיבת תהודה, כמו בגיטרה, כמו בכינור, צריכים להבין את זה.
<ירון מאיר: אלה מחקרים רציניים.
<ירון מאיר: הדבר השני זה הבריאות.
<ירון מאיר: כל המומחים למיניהם אומרים שזה חולה וזה כמו חולה.
<ירון מאיר: אנחנו בונים עכשיו בית ספר בלבון, מה נגיד?
<ירון מאיר: תפסיקו לבנות את בית הספר, כי 50% יהיו חולים ו-50% יהיו כמו חולים?
<ירון מאיר: הנקודה האחרונה, אנחנו כן מנסים למצוא פתרונות, יש את הפתרונות של הטורבינות הקטנות, בגודל של דודי שמש, שאפשר להרכיב אותם על הבתים ולייצר הרבה יותר חשמל, הרבה יותר נקי, הרבה יותר מהר, רק מה?
<ירון מאיר: לא האנשים הנכונים ירוויחו.
<ירון מאיר: נקודה אחרונה.
יעל כהן-פארן: לא, אני ממש מתנצלת, אני חייבת לעצור אותך.
<ירון מאיר: אנחנו עושים עכשיו פתרונות.
<ירון מאיר: אנחנו מכינים מסמך שיגדיר קריטריונים ונוציא אותו לכולם.
יעל כהן-פארן: אנחנו נשמח גם לקבל אותו.
יעל כהן-פארן: אני רוצה להגיע לשלבי הסיכום.
יעל כהן-פארן: אני מתנצלת בפני מי - - - השעה שש דקות ל-11 וב-11 אני חייבת להיות במליאה כי אני מעלה שאילתה לשר להגנת הסביבה על זיהום הים מלפני שבוע, הנפט בים.
<עינת ברונשטיין: אפשר שתי מילים?
יעל כהן-פארן: ממש בשתי מילים, בבקשה.
<עינת ברונשטיין: שמי עינת, מקרן קימת לישראל.
<עינת ברונשטיין: מספר מילים, דברים שלא נאמרו.
<עינת ברונשטיין: אני רוצה לחזק את הנושא של השריפות שנאמר פה, יש לנו גם - - -
<איתן פרנס: יש מכבי אש לזה, אני לא מבין מה הסיפור.
<איתן פרנס: תשאלו את מכבי האש.
<עינת ברונשטיין: יש לנו מסמך מסגן אלוף של הטייסת שאומר שלא ניתן לכבות כיבוי אווירי במקומות האלה.
<עינת ברונשטיין: דבר שני, אם אנחנו מדברים על הנוף, לא רק הטורבינות עצמן, אלא הטורבינות עצמן וההקמה שלהן יגרמו גם לכריתה של הרבה עצים והרבה יערות.
<עינת ברונשטיין: זאת אומרת הנוף ישתנה לא רק מזה שיהיו טורבינות בשטח אלא גם מזה שיצטרכו לכרות עצים.
<עינת ברונשטיין: אם אנחנו מדברים על כך שהרבה מהתכניות שיש היום, הטורבינות שמוקמות, הם באזורים חקלאיים, אבל מסביבן יש יערות ובשביל להגיע לשם בדרכים צריך לפרוץ דרכים שהן דרכים יערניות, דרכים שהיום הן דרכים מאוד צרות, שעוברות בפיתולים ומתחשבות בטופוגרפיה.
<עינת ברונשטיין: כזה דבר ישנה את הנוף לגמרי בסביבה ולא רק את - - -
<איתן פרנס: יעל, אני רוצה ש - - - ריסוסים גם.
<עינת ברונשטיין: לא, שנייה - - -
יעל כהן-פארן: עינת, זה היה הרבה יותר משתי מילים.
<עינת ברונשטיין: אני רוצה להגיד לך שאנחנו כן בעד אנרגיה מתחדשת, השאלה היא רק איך עושים את זה.
יעל כהן-פארן: איך עושים את זה ומה המחיר.
<יוסי יהודיין: שלום, שמי יוסי, אני יזם בטורבינות רוח קטנות.
<יוסי יהודיין: יזם, או יזם לשעבר.
יעל כהן-פארן: לא דיברנו היום בכלל.
<יוסי יהודיין: לא דיברתם.
<יוסי יהודיין: העלו את זה מספר פעמים, לפני כשבועיים חוני קבלו ורשות החשמל בעצם הרגו את כל התחום הזה באופן סופי.
יעל כהן-פארן: בגלל התעריף?
<יוסי יהודיין: בגלל שהם קיצצו את כל התעריף בניגוד להבטחות בעל פה.
יעל כהן-פארן: התעריף לא יכול להיות נמוך.
<יוסי יהודיין: בניגוד להבטחות בעל פה שהיו בעבר.
<יוסי יהודיין: משרד הביטחון, האמירות שהוא אומר פה ומדבר על - - - לנו לא אישרו טורבינות של 20 מטר, אז שלא ידברו על זה שבמידה שיקטינו אותם.
יעל כהן-פארן: מבחינת הצבא?
<יוסי יהודיין: אני לא יודעת מבחינת מה - - -
יעל כהן-פארן: לא, הצבא לא אישר לכם?
<יוסי יהודיין: הצבא לא אישר לנו טורבינות של 20 מטר, בלי לתת שום פירוט, בלי לתת מסגרת זמן מתי כן יאושר, מה יקרה, חוסר ודאות מוחלט ובזמן שאנחנו ממתינים לתשובות ממשרד הביטחון הם סוגרים לנו את התעריף.
<קריאה: מישהו עשה סקר כמה אנשים מתים מכל נגע שנפלט מפחמי?
יעל כהן-פארן: אני מצטערת, לא נתתי לך את זכות הדיבור.
יעל כהן-פארן: ואני מתנצלת בפני כל מי שלא קיבל את זכות הדיבור.
יעל כהן-פארן: אני שמחה על הדיון המאוד מאוד ער, הנושא אכן מאוד מעורר והוא חם, כי הוא מאוד רלוונטי כי אנחנו רואים כאן שכולם בעד, לא היה כאן אף אחד שאמר שהוא נגד אנרגיית רוח, אבל, וה'אבל' הזה הוא מאוד מאוד גדול, העסק הזה לא מתקדם עד היום.
יעל כהן-פארן: אין עוררין שצריך גם אנרגיית רוח בישראל, אין על זה עוררין, השאלה היא איך עושים את זה ואיך עושים את זה נכון, בהתחשב בכל הנסיבות, הבריאותיות, האישיות, הנופיות, הפגיעה האפשרית בעטלפים ובציפורים.
יעל כהן-פארן: ייתכן שהמדינה הקדימה קצת להזמין את כל היזמים לפני שהיא ביררה והסבירה את כל ההיבטים.
יעל כהן-פארן: פה, אני חייבת לומר שזה לא מפתיע, כי אנחנו רואים בהליכי תכנון שהרבה פעמים על הדרך לומדים את הנושא.
יעל כהן-פארן: בסדר, אבל השאלה היא מה קורה עכשיו, לא ייתכן שהשקעות יהיו תקועות ולא ייתכן שכל כך הרבה תכניות יהיו עשר שנים בוועדות התכנון ואנחנו רוצים להשיג את היעדים של אנרגיה מתחדשת, זה חלק מהאמירה שלי, זה חלק מהאמירה של המדינה, זה חלק מהאמירה של הכנסת, אבל אנחנו רוצים גם לעשות את זה נכון ובלי פגיעה שיכולה להיות באנשים ובסביבה.
יעל כהן-פארן: כמו שאמרתי בהתחלה, לכל טכנולוגיה יש השלכות ובתור מי שחיה בצל הארובות, באמת בצל הארובות של חדרה, ונושמת אותם יום יום, אז ברור לנו שבפחם יש השלכות אדירות על הבריאות שלנו ועל הבריאות של כל תושבי ישראל, לא רק מי שגר ממש לידם, ואנחנו צריכים לשים את הדברים בשיקול דעת גם בהיבט של הטורבינות, אבל בהינתן המחשבה של מה עומד מנגד.
יעל כהן-פארן: אני מברכת גם על העבודה שנעשית היום ברשות הטבע והגנים מול מינהל התכנון ובאמת לייצר איזה שהם קריטריונים ולייצר בסיס שאליו יש להתייחס בהינתן תסקירי ההשפעה על הסביבה.
יעל כהן-פארן: היום היזמים עורכים תסקירי ציפורים ותסקירי השפעה על הסביבה, אבל לא יודעים איך יתייחסו אליהם, מה הסף שנסכים לעמוד בהרג, למרות שקשה לי לומר את המילים האלה, בתמותה של ציפורים ובתמותה של עטלפים כדי שניתן אור ירוק ל - - -
<קריאה: זה בתחלואה של בני אדם או של - - -
יעל כהן-פארן: אני התייחסתי רגע לרשות הטבע והגנים.
יעל כהן-פארן: בנושא הבריאותי, אני חושבת שאנחנו עדיין לוקים בחסר בתהליכים.