GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: יש כאן בקשה של ד"ר סלאח רפאד, מפקח מדע וטכנולוגיה.
<סאלח רפאד: ברשת הארצית סכנין.
משה גפני: אתה משרד המדע?
<סאלח רפאד: לא, אני שייך לרשת, שיש בה יותר מ - - -
אורי מקלב: רשת סכנין, זה בעצם רשת חינוך.
<סאלח רפאד: חלקה שייך למשרד החינוך וחלקה שייך למשרד הכלכלה.
<סאלח רפאד: הרשת באמת היום, אני באמת רוצה לדבר על התרומה שלה לתעשייה.
<סאלח רפאד: היום אתם צריכים לדעת שרוב בוגרינו היום משתלבים בתעשייה במדינת ישראל וגם תעשייה עתירת ידע, למשל כיל, ישקר.
<סאלח רפאד: רק לפני שבוע בשני יישובים כמעט 140 רופאים עברו את המבחן במגזר הערבי, ולכן אני רוצה ואני מבקש מגרשון שבאמת יאשר לנו פתיחת מגמות כמו מערכות רפואיות, ביו טכנולוגיה, שאנחנו מתקשים לפתוח את המערכות האלה.
משה גפני: מול מי אתם עומדים במשרד?
<סאלח רפאד: עומדים מול גרשון כהן ומול משרד הכלכלה, עובדים מול שני משרדים.
משה גפני: לא, אבל במשרד החינוך מול מי?
<סאלח רפאד: במשרד החינוך מול גרשון כהן.
משה גפני: אתם שייכים לאיזה מחוז?
<סאלח רפאד: אנחנו בכל המחוזות, עובדים מהצפון עד הדרום.
משה גפני: זאת אומרת אם אתם צריכים משהו אתם פונים לגרשון כהן, הוא מאשר לכם, לא מאשר.
<סאלח רפאד: נכון, בדיוק.
משה גפני: אתם מבקשים לבקש מגרשון כהן שיאשר לכם את המגמות החדשות של - - -
<סאלח רפאד: את המגמות החדשות - - -
משה גפני: אני מצטרף לבקשה שלו.
<גרשון כהן: לא, היא לא מקובלת.
משה גפני: היא לא מקובלת?
משה גפני: אני רוצה לדבר איתך בארבע עיניים, אולי פרוטקציה.
<גרשון כהן: תבוא, תגיש בקשה, אנחנו לא נעשה את זה - - -
<גרשון כהן: לא, אני רוצה שתבין.
<גרשון כהן: אני אסביר.
<גרשון כהן: פתיחת מגמות היא על פי צרכים אמיתיים של השוק.
<גרשון כהן: הוא דיבר על מגמה של מערכות רפואיות, היום זה אופנה, בכל בית ספר במגזר הערבי פותחים מערכות רפואיות.
<גרשון כהן: זה לא ככה, אנחנו נציף את השוק באנשים חסרי יכולת להתפרנס, לכן אנחנו בודקים את זה.
משה גפני: אני מציע שתיפגש איתו, תשכנע אותו למה זה מקצוע שהמקצוע הזה הוא מקצוע ישים במגזר הערבי.
משה גפני: סתם ללמד תלמידים ובסוף - - -
<גרשון כהן: תאמין לי שאני פותח המון מגמות במגזר הערבי ופיתחתי מאוד מאוד את המגזר הערבי, אין להם שום תלונות.
משה גפני: הוא לא בא אליך בטענות.
<סאלח רפאד: יש מחסור רב במדינת ישראל - - -
<גרשון כהן: אבל מה לעשות, יש דברים שאנחנו, איך אומרים?
<גרשון כהן: כמו שתבוא - - -
משה גפני: בסדר, אני יכול לבקש ממך שתפגוש אותו?
משה גפני: שהוא ישכנע אותך?
<גרשון כהן: כל יום שני וחמישי הוא אצלי במשרד.
משה גפני: תבוא גם ביום שלישי.
<סאלח רפאד: מה לעשות, היהודים היום רוצים היי טק, לא רוצים רפואה, רובם לא הולכים לכיוון הזה, הערבים הולכים.
משה גפני: בסדר, גרשון שמע את בקשתך להיפגש איתו.
<סאלח רפאד: כן, אבל יש עוד דבר אחד, אנחנו למשל לא מקדמים תקציב, תקנת רשתות.
<סאלח רפאד: למשל אורט מקבלת 10 מיליון שקל, עמל מקבלת, אנחנו לא מקבלים, למה אנחנו לא נקבל?
<סאלח רפאד: צריך לשנות את התקנה הזאת.
<גרשון כהן: קודם כל הוא כן מקבל.
<גרשון כהן: הוא מקבל את זה בקול קורא אחר, חילקנו את זה, הוא מקבל את זה.
<סאלח רפאד: אני מדבר על תקנת רשתות.
<קריאה: אבל אתה מקבל בכובע אחר.
<גרשון כהן: אל תנצל את הבמה הזאת ל - - -
משה גפני: רק שנייה, גרשון, אל תבלבל אותי, אני לא יכול להבין את הכול ביחד.
משה גפני: באיזה קול קורא הוא מקבל?
<גרשון כהן: יש תקנת הרשתות - - -
משה גפני: הבנתי, באיזה קול קורא הוא מקבל?
<גרשון כהן: קול קורא כמו כל היהודים, הערבים - - -
<גרשון כהן: יש עכשיו באוויר קול קורא למגמות חדשות ויש קול קורא - - -
משה גפני: זה תוספתי?
<גרשון כהן: כן, כן.
<סאלח רפאד: כן, זה תוספתי, זה אני מקבל.
משה גפני: אבל זה תוספתי?
<גרשון כהן: והוא מקבל, ודאי שהוא מקבל.
משה גפני: אני בהתחלה נבהלתי, אני רציתי להציע להם שהם יהיו ממש חרדים.
משה גפני: אני הבנתי מהמפקח שיש לחרדים משהו תוספתי.
<גרשון כהן: אין בעיה, מצוין.
משה גפני: התברר לי שאין לחרדים תוספתי, יש תוספת פה ותוספת פה ותוספת פה ותוספתי כזה והזנק וכל מיני דברים.
משה גפני: אין לחרדים תוספתי.
<גרשון כהן: תוספות שוויוניות.
<גרשון כהן: שוויוניות.
אורי מקלב: אני חשבתי שרצית להציע להם להיות בסכנין.
משה גפני: אל תעברו לשום מקום, כולם אותו דבר.
<קריאה: אם זה לא היה מצחיק זה היה עצוב.
אורי מקלב: אני רציתי להפוך, שהם יהיו בסכנין.
משה גפני: לא, יש לו בעיות, אני כבר מזהה.
משה גפני: וסיכמנו שהוא ייפגש עם גרשון ביום שלישי.
<גרשון כהן: שלישי?
משה גפני: שלישי, בגלל ששני וחמישי אמרת שהוא אצלך.
<סאלח רפאד: אבל, הרב, בשנה שעברה הפנית את השאלה לגרשון והוא אמר שזו החלטת ממשלה.
<סאלח רפאד: אני דיברתי על המגזר הדרוזי, אני גם נציג המגזר הדרוזי, מה לעשות, לא רק המגזר הערבי ואמרתם שהמגזר הדרוזי, למרות שאתם מדברים על נאמנות, הכול חארטה בארטה, הוא לא מקבל שום דבר.
<סאלח רפאד: אני אביא עכשיו עשרים דוגמאות בחינוך שאנחנו לא מקבלים.
<סאלח רפאד: למשל, על פי קריטריונים מגיע לנו שני בתי ספר למחוננים, לא מקבלים אף אחד, אין לנו.
<סאלח רפאד: מרכז מעבדות בנגב, שאני הבאתי את זה להחלטת ממשלה, פתחו את זה בשני מגזרים ואנחנו לא קיבלנו את זה.
<סאלח רפאד: אני יכול לתת דוגמה גם למשל לא מקבלים - - -
משה גפני: אני קיימתי דיון קשה בשבוע שעבר על הדרוזים עם הסיפור של הפקעת הקרקעות.
משה גפני: אני פותר את הבעיה - - -
<סאלח רפאד: לא רק זה, 90% מהאדמות שלנו, כמו שאמרת, אינן, הצעירים שלנו שמשתחררים - - -
משה גפני: כן, בסדר, אבל אני פותר את זה, אני פותר, וזה לא נושא הדיון.
<סאלח רפאד: ואני רוצה להגיד לכם דבר אחד, בית ספר אחד, יצאו ממנו שלושה טייסים, ואם אתם משקיעים בחינוך הטכנולוגי במגזר הדרוזי יש מחסור רב בכל מה שקשור לצה"ל בהרבה מקצועות.
<גרשון כהן: אנחנו בעד לגמרי.
משה גפני: אני מציע, גרשון, אתה תיקח את הנושא ברצינות - - -
<סאלח רפאד: אני מנצל את הבמה הזאת ואני אומר לכם - - -
משה גפני: גרשון, אני יודע שאתה עושה, אבל אם הוא בא לפה לוועדה והוא מנהל את הרשת הזאת ויש לו את הדברים שהוא אומר כאן, אני חושב שאתה צריך לקרוא לו לשיחה מיוחדת.
<גרשון כהן: אנחנו מטפלים בזה.
<גרשון כהן: מה שהוא בא להגיד לך, יש החלטות ממשלה, החלטות הממשלה קובעות, נניח במגזר הבדואי בדרום, 3708, ה - - - ערביות, 4195, הוא רוצה החלטת ממשלה מיוחדת בשבילו.
משה גפני: אני הבנתי, גרשון.
<סאלח רפאד: אבל מי קובע?
<סאלח רפאד: אנחנו כאן בכנסת.
<סאלח רפאד: מי קובע?
<סאלח רפאד: הוועדה הזאת קובעת?
משה גפני: מאה אחוז, אני מסכים איתך.
<סאלח רפאד: אני יכול להיות שותף לדיון הזה?
<סאלח רפאד: יש הרבה דברים שחסרים לנו.
אורי מקלב: תודה, בני, בסוף יהיו לך הדקות הכי רבות כאן.
<בנימין גמליאל: לא, אני שומע דברים שפשוט מאוד אני - - -
אורי מקלב: לא, עוד לא עכשיו.
משה גפני: לא, אבל אם יש אחרים - - -
אורי מקלב: יש שלמה מויאל, חבר הנהלה ויושב ראש המחלקה לחינוך טכנולוגי בארגון המורים העל יסודיים.
אורי מקלב: בבקשה, שלמה.
<שלמה מויאל: למעשה אני בא לדבר בדיוק בתחום הזה של המורים עצמם.
<שלמה מויאל: כידוע, יש מחסור רב במורים טכנולוגיים במדינת ישראל, אפילו בצה"ל.
<שלמה מויאל: המטרה היא לבקש במקום הזה, וחבל שגרשון כהן יצא, לבקש החרגה.
<שלמה מויאל: אני מבקש החרגה.
<שלמה מויאל: גרשון, נציג משרד החינוך, יצא.
<שלמה מויאל: אם אני לוקח כדוגמה, אני מבקר המון בבתי ספר בארץ בתור חבר ארגון המורים, חבר ההנהלה בחינוך הטכנולוגי, לדוגמה בקרית ארבע, מעלה אדומים, ישנם מורים שמגיעים ממרכז הארץ כדי ללמד והמנהלים מבקשים שאותם מורים יעבדו אפילו מעל משרה, כי אין פשוט להשיג.
<שלמה מויאל: לכן באמת הנושא הזה של החרגה ולתת מענה, בוודאי במגזר החרדי, למורים טכנולוגיים, לאפשר להם לעבוד יותר ממשרה אחת, כי אנחנו יודעים שברפורמות החדשות המשרות מוגבלות עד ל-1.25.
<שלמה מויאל: זאת נקודה אחת.
<שלמה מויאל: נקודה שנייה שאני מזכיר.
<שלמה מויאל: אני גם מכיר את מה שיושב ראש הוועדה אומר, לצערי התקציבים לא מגיעים למקומות הנכונים, למרות שהמדינה כן, לבעלויות למיניהן, לא נותנת לאותם בתי ספר את מה שמגיע להם ולכן אם אפשר - - -
אורי מקלב: זה גם פוגע בשכר המורים?
<שלמה מויאל: בדיוק, זה - - - בקריות לפני מספר שנים, לסמן את המשכורות של המורים.
<שלמה מויאל: המורים היו מקבלים משכורת ב-25 בחודש במקום ב-1 או ב-5 ושם הייתי צריך - - -
אורי מקלב: הרשתות צריכות להקים חשבון בנק נפרד עבור המשכורות של המורים?
אורי מקלב: אני חושב שזה מגיע בשני מסלולים.
<שלמה מויאל: בדיוק, בקריות יש חשבון נפרד - - -
אורי מקלב: שני חשבונות נפרדים.
אורי מקלב: חשבון נפרד למורים, כדי שלא ייפגע, גם אם לרשת יקרה חס וחלילה משהו, שכר המורים.
<שלמה מויאל: רק שראש הרשות לא משחק עם הספקים, קודם כל את השכר של המורים.
אורי מקלב: גרשון, זה אתה.
משה גפני: גרשון, הוא ביקש שמורים בחינוך הטכנולוגי יוכלו לעבוד יותר ממשרה.
<קריאה: יותר ממשרה 25.
<שלמה מויאל: החרגה.
<קריאה: אני תומך - - -
<גרשון כהן: יש חוסר במורים.
<גרשון כהן: אמרתי, ידנו קלה למורים חריגים בגלל החוסר.
<גרשון כהן: הלוואי שהיינו יכולים לגייס עוד מורים.
אורי מקלב: אבל הם רוצים להגדיל - - - חלק מהפתרון זה - - -
<גרשון כהן: ידנו קלה.
<גרשון כהן: ברגע שמורה מבקש פרטני ידנו קלה.
אורי מקלב: יפה, תודה רבה.
<שלמה מויאל: עוד משפט קצר.
<יוכבד פנחסי-אדיב: אפשר לקחת הנדסאים, לעשות להם מסלול להוראה.
<יוכבד פנחסי-אדיב: זה היה פעם, אפשר להחזיר את זה.
<שלמה מויאל: בדיוק, אמת, זה מה שרציתי.
<יוכבד פנחסי-אדיב: לא תהיה שום בעיה - - -
<גרשון כהן: סליחה, אתם מתפרצים לדלת פתוחה.
<גרשון כהן: בגלל הבעיות שהיו במל"ג, אנחנו הגשנו מתווה, המל"ג גם בנה מתווה, לקח הנדסאים, להכשיר אותם לתואר אקדמי, אמור היה לצאת - - -
<יוכבד פנחסי-אדיב: לא קורה שום דבר.
<יוכבד פנחסי-אדיב: אל תתבלבלו ולכן לא יהיו מורים.
<גרשון כהן: מי לא מדבר על זה?
<יוכבד פנחסי-אדיב: זה לא קורה.
<שלמה מויאל: להכשיר הנדסאים להוראה.
<קריאה: אני מצטרף אליו.
<יוכבד פנחסי-אדיב: - - - הנדסאים לתעודת הוראה, תגמרו, תקבלו מרצים.
<יונתן עוזרי: גם במגזר החרדי, במסגרות החרדיות, יש לנו את המסלול הזה.
אורי מקלב: אנחנו נפנה למל"ג בסיכום של הישיבה.
<גרשון כהן: רגע, סליחה, יש חוק עיסוק בהוראה, שהכנסת הזאת מחוקקת חוקים, אנחנו חייבים לכבד את הכנסת, את החוקים.
<גרשון כהן: מדובר בחטיבה עליונה על אנשים בעלי תואר ראשון.
<גרשון כהן: לא אני קבעתי את החוקים האלה, זה כנסת ישראל קבעה אותם.
<יוכבד פנחסי-אדיב: עושים עדכון חוק.
אורי מקלב: אוקיי, אנחנו יכולים לשנות את זה, יכולים להתאים את זה.
משה גפני: אומר יושב ראש הוועדה, אחד מהסיכומים שהוא רוצה לקבל זה לפנות למל"ג לבצע את העניין של ההנדסאים.
משה גפני: אם זה ינגוד את החוק זה לא יהיה.
משה גפני: אם אפשר - - -
<גרשון כהן: אנחנו לא מאפשרים הנדסאים להוראה, זה מה שהם רוצים.
אורי מקלב: אבל יש לך מתווה, גרשון - - -
<גרשון כהן: זה היה פעם.
<גרשון כהן: סליחה, ללמד סייבר עם כל הכבוד וללמד מערכות מידע דיגיטליות וללמד הנדסת תוכנה וללמד ביו טכנולוגיה ואני אתן לך עוד רשימה ארוכה, מה לעשות?
<יוכבד פנחסי-אדיב: במקרה ביו טכנולוגיה, אין שום בעיה להנדסאי, הוא יוצא אפילו ברמה הרבה יותר גבוהה - - -
<גרשון כהן: רק לידיעתך, זה לא הוויכוח, אבל ביו טכנולוגיה בעבר היו צריכים להגיע לתואר שני.
<גרשון כהן: זה רק בשנים האחרונות.
אורי מקלב: אני חושב שאנחנו צריכים לקיים ישיבה מיוחדת בעניין הזה לפתרון של מצוקת ההוראה.
אורי מקלב: זה נמצא לא רק בטכנולוגי, זה נמצא באופן כללי.
<יונתן עוזרי: במגזר החרדי יש לנו גם בעיה עם מורים, אני רוצה רק לציין שבשנה הבאה זה יחריף, בגלל עוז לתמורה.
<יונתן עוזרי: אצלנו מלמדים אחר הצהריים את לימודי החול, זאת אומרת אלה מורים שאם הוא עובד 24 שעות בשנה הבאה נגיד בעמל, אז בשנה הבאה כבר יש לו 40 שעות שבועיות, הוא לא יכול לעבוד עוד רבע משרה או עוד שלושת רבעי משרה במסגרת חרדית אחר הצהריים.
משה גפני: בסדר, מאה אחוז, אנחנו יודעים שקשה להיות חרדי.
<יונתן עוזרי: לא, אני אומר שצריך - - -
משה גפני: בסדר, מדברים על עוז לתמורה, שכן להיכנס לזה.
משה גפני: מה זה קשור עכשיו לדיון?
אורי מקלב: לא, הוא רוצה להגיד שהמורים האלה בעוז לתמורה כבר עובדים היום יותר מ-24 שעות.
משה גפני: למה, נרד מהארץ?
אורי מקלב: עוז לתמורה זה אומר 40 שעות, אתה אומר שטכנית הוא לא יכול - - -
<יונתן עוזרי: הוא לא יכול לעבוד אחר הצהריים.
<קריאה: את המכללות זה לא כולל.
אורי מקלב: אנחנו נקיים על זה דיון, יחד עם עוד מחסור בכוחות.
אורי מקלב: ישבתי עם מנכ"לית אינטל, היא שאלה מה אינטל יכול לתרום עוד לחברה, לעוד בתי ספר טכנולוגיים.
<קריאה: שהם יביאו את האנשים שלהם.
<קריאה: שהם יביאו מורים.
<קריאה: שלא יבואו להרצאות, אלא יעשו.
<קריאה: לא לדבר, אלא לעשות.
אורי מקלב: אנחנו אמרנו שאם באמת היא תדרבן וגם תשפה בהתאם והיא תביא כוחות, יש לה עובדים מוכשרים מאוד, אבל יש להם גם כוחות הוראה.
<קריאה: אנחנו מחר בבוקר נכניס אותם להוראה.
אורי מקלב: רבותיי, אריה אשד, מנכ"ל איגוד המוסכים בישראל.
<אריה אשד: נקודה אחת אני רוצה להאיר, כמי שרואה וצופה פני עתיד בעניין של הכשרה מקצועית בישראל וכמי שמשתף פעולה גם עם משרד החינוך בעניין של הכשרה טכנולוגית.
<אריה אשד: אני חושב, יש פה אנשים ממשרד הכלכלה וגם ממשרד החינוך, אני חושב שאחת הטעויות שהיו בעבר, שהיה פיצול בחינוך הטכנולוגי ולא הכול היה תחת הכפפה של משרד החינוך.
<אריה אשד: הפיצול הזה שאדוני היושב ראש, או חבר הכנסת גפני, דיברתם על פיצול למשרד הכלכלה יצר כאוס, כי בסופו של דבר מי שהוסלל למסלול טכנולוגי יצא בלי תעודת בגרות ובלי תעודה אחרת ולמעשה ההפרדה הזאת בין המשרדים גרמה לאנשים שהלכו למסלול טכנולוגי לצאת בלי כלום.
<אריה אשד: העניין שמשרד החינוך לקח על עצמו שהוא ירכז את כל הנושא הזה, אני מדבר על השלב של התיכון, הוא מבורך, הוא צריך לצאת ממשרד הכלכלה וצריך להוביל אותו, שאנשים שהולכים למסלול הטכנולוגי ויוצאים בסוף מסלול הלימודים יוצאים גם עם תעודת בגרות וגם עם תעודת הכשרה מקצועית ראויה.
אורי מקלב: דרך אגב, בלימודי תעודה במשרד הכלכלה לומדים גם לימודי מוסך ודברים כאלה?
<אריה אשד: כן, אבל אין להם שום משמעות.
<אריה אשד: הם לא יכולים לעשות עם זה אחר כך כמעט כלום, לפחות אם הם רוצים להמשיך ללמוד במסלולי לימודים אחרים מתקדמים יותר.
<קריאה: אתה גם טועה וגם מטעה.
<קריאה: וחבל שכך.
אורי מקלב: אני אתן לכם את האפשרות להגיב.
משה גפני: אדוני היושב ראש, קודם כל אני רוצה לומר שממשלת ישראל לא עושה די בעניין הזה.
משה גפני: זה שאנחנו נמצאים עדיין במצב שיש את משרד החינוך ויש את משרד הכלכלה, אני לא חושב שזה דבר נכון, צריך לקבל החלטה.
משה גפני: אני אמרתי את זה, חלק אני מדבר בהומור, אבל אמרתי דבר רציני, אמר לי ראש הממשלה שבשבועיים הקרובים עומדים למנות שר כלכלה, אני מתכוון לדבר איתו.
משה גפני: אחד מהדברים זה הנושא של החינוך הטכנולוגי, צריך לקבל החלטה, זה צריך להיות במקום אחד, זה כנראה צריך להיות רק במשרד החינוך, אבל צריך שיתוף פעולה עם משרד הכלכלה, אני לא רוצה להביע עמדה בעניין הזה.
משה גפני: אני רק אומר דבר אחד, זה שמגמגמים בעניין, הממשלה מגמגמת בעניין של החינוך הטכנולוגי זה נזק עצום.
משה גפני: צריך לדון גם על הנושא של המורים, שהעלה מר שלמה מויאל, גם הנושאים האלה וגם הדיון הזה, האם הנדסאים יכולים להיות מורים, כן או לא, האם יש מקצועות שהם כן יכולים ללמד.
משה גפני: זה שיש מחסור במורים בחינוך הטכנולוגי, הממשלה צריכה לתת את הדעת על העניין הזה, זה לא דבר שנמצא היום בשוליים.
משה גפני: היום, כפי שאמרתי בתחילת הדברים, הנושא הטכנולוגי נמצא בליבת העניין של מערכת החינוך וצריך לטפל בעניין הזה.
משה גפני: עכשיו אני רוצה לומר לגבי הנושא של החינוך החרדי.
משה גפני: אני לא נותן ציונים לשר לשעבר שי פירון.
משה גפני: לא יודע, יכול להיות שהוא התכוון לטובה, לא יודע, אין לי מושג, אבל יש כבר את מבחן התוצאה.
משה גפני: אני חלקתי על זה אז ואני חולק על זה גם היום.
משה גפני: במבחן התוצאה כל הזמן אומרים לציבור החרדי, תשמע, חינוך טכנולוגי, ללמוד את כל המקצועות ולהיות כמו כולם, פתאום הולכים ומבודדים אותנו, כשהכול היה בסדר.
משה גפני: היה חינוך טכנולוגי, היה גרשון שאחראי על העניין הזה, היה את הצוות שלו במשרד החינוך, הכול היה פשוט והכול היה בסדר.
משה גפני: החינוך הטכנולוגי גדל, גרשון הביא מקצועות שאנחנו יודעים שהדבר הזה התפתח, למה היה צריך לשנות?
משה גפני: הרי אנחנו רוצים להיות כמו כולם.
משה גפני: אל תיתנו לנו תווית של חרדים, לא רוצים את זה, מיותר, ועוד במיוחד שמגיע המפקח ואומר שהחרדים גם מקבלים תקציב תוספתי.
משה גפני: אם יש פה עיתונאי, מחר יש לנו כותרות ראשית, 'כדאי להיות חרדי במדינת ישראל בגלל שמקבלים תוספת', לא חשוב שכולם מקבלים - - -
<גרשון כהן: גם הערבים מקבלים, כל המגזרים.
משה גפני: והיהודים לא מקבלים?
<גרשון כהן: לא קשור.
<קריאה: הרב גפני, אתה מפספס משהו.
משה גפני: אני לא מפספס שום דבר.
<קריאה: אתה מפספס, אתה מסתכל במקורות - - -
אורי מקלב: סליחה, אתה לא ברשות דיבור.
משה גפני: אני ממשיך ואני אומר שאין תקציב תוספתי.
משה גפני: האגף לחינוך טכנולוגי במשרד החינוך לא מפלה לרעה ולא מפלה לטובה אף אחד.
משה גפני: כל דבר הוא פועל באופן מקצועי, על כל אחד אפשר להעביר ביקורת, אין חרדים שמקבלים תוספת לעומת איזה שהוא מקום אחר, בית ספר טכנולוגי של אורט או בית ספר טכנולוגי של אני לא יודע מי או בית ספר במגזר הערבי או הדרוזי.
משה גפני: ידענו את זה תמיד והיה אפשר לחיות עם העניין זה.
משה גפני: להיפך, יש התפתחות בחינוך הטכנולוגי מטבע הדברים במגזר החרדי.
משה גפני: הייתה החלטה של ועדת המדע של הכנסת לאחר דיון ארוך, ביקשנו לא לעשות את השינוי הזה, ביקשנו להשאיר את זה באותו מקום, שאף אחד לא ידאג לנו.
משה גפני: אנחנו אמנם חרדים, אבל לאט לאט אנחנו מתפתחים, לאט לאט אנחנו מתחילים לקבל שכל, אנחנו רוצים להיות כמו כולם, מה הסיבה שאנחנו צריכים להיות שונים?
משה גפני: לא לומדים אצלנו את המקצועות האלה שלומדים באורט או בעמל או ברשת של סכנין?
משה גפני: אם לא לומדים את זה לא יאשרו לנו, אם לומדים את זה למה אנחנו צריכים להיות שונים?
משה גפני: עכשיו אני אומר לכם במבחן התוצאה, איך התוודעתי לעניין הזה?
משה גפני: אני הייתי בטוח שהכול בסדר, התוודעתי כשבאתי לאור משה, אבל זה לא רק אור משה, אחרי זה קיבלתי מכולם את אותה הודעה, מעכבים תקציבים בגלל שצריך שלוש חתימות.
משה גפני: פשוט לגמרי.
משה גפני: אם רוצים לחסל את החינוך הטכנולוגי החרדי צריך להשאיר את המתכונת הנוכחית, לא יחזיקו מעמד.
<קריאה: זה לא יכול, אני חייב לומר.
משה גפני: אתה לא יכול להתערב לי באמצע.
משה גפני: עם כל הכבוד, דבר על התקציב התוספתי של החרדים כדי שתהיה כותרת.
משה גפני: ולכן כל החלק הזה של החינוך הטכנולוגי החרדי, אנחנו לא רוצים טובות, אנחנו לא רוצים פיקוח מיוחד, אנחנו לא רוצים הנהלה מיוחדת.
משה גפני: יושב פה המנהל של הרשת, הוא אומר 'אני לא שייך לשום מחוז, אני שייך לגרשון, אני נפגש איתו כל שני וחמישי', יושבים פה החינוך הטכנולוגי החרדי, חלקם לפחות, אומרים 'לא רוצים מחוז, אנחנו לא רוצים, אנחנו רוצים להיות כמוהו, אנחנו רוצים להיות כמו כל אחד אחר'.
משה גפני: היה טוב לנו שם, התפתחנו, היינו מגיעים היום למגמות הרבה יותר גדולות והרבה יותר חדישות, הרבה יותר מודרניות והרבה יותר עכשוויות, אל תפריעו לנו.
משה גפני: רצה השר לשעבר שי פירון, הוא רצה לעשות אולי יותר טוב, נכשל כישלון מוחלט, מוחלט, לא התקדם שום דבר, לא התפתח שום דבר, נהיו קשיים.
משה גפני: אז אם הכוונה שלו הייתה לעשות קשיים אז הוא הצליח.
משה גפני: אם הכוונה שלו הייתה לפתח את החינוך הטכנולוגי החרדי, הוא נכשל כישלון מוחלט.
משה גפני: יש החלטה של הוועדה, החלטה מלפני שנה וחצי, אני לא מבין איך יש למשרד החינוך את האומץ כך להתעלם לחלוטין מהחלטה של ועדה של הכנסת.
משה גפני: אני לוקח את זה בכל הרצינות, היות שגם הייתי פה היושב ראש, אבל לא רק בגלל זה, הסיפור הזה לא ייגמר בטוב.
משה גפני: אם לא תחליטו מיד ותגידו למנכ"לית שאנחנו מבקשים, לא רוצים טובות, רוצים גרשון כהן.
משה גפני: לא רוצים משהו אחר.
משה גפני: אתם אנשים מאוד נחמדים, שניכם, אנחנו לא רוצים אתכם, אנחנו רוצים אותו.
משה גפני: היה טוב לנו איתו, הכול בסדר, אתם הגעתם, נהיה רע.
משה גפני: למה עושים לנו את זה?
משה גפני: מה חטאנו?
משה גפני: מה פשענו?
משה גפני: נכון, אנחנו מודים בחטא הזה שאנחנו חרדים, אבל לא יותר מזה, הכול בסדר.
משה גפני: אם זה לא יחזור חזרה, אני אומר לכם, אני חבר כנסת, אני גם יושב ראש ועדה, אתם לא תזלזלו בכנסת, לא אתם, לא המנכ"לית שלכם, לא אף אחד.
משה גפני: יש החלטה מקצועית, נכונה.
משה גפני: זה לא יימשך.
משה גפני: פשוט לא יימשך, אתם גם תראו את זה בכל מיני דברים שאתם תצטרכו מהכנסת.
משה גפני: אנחנו רוצים שזה יחזור אליו, לא רוצים את הטובות, לא של השר לשעבר, שי פירון, ולא את הטובות של היום.
משה גפני: זה פגע בחינוך הטכנולוגי החרדי, זה גרם לכך שאי אפשר היה לפתח מקצועות חדשים, בגלל שהיו קשיים כלכליים, אי אפשר היה להביא מורים טכנולוגיים בגלל שלא היה כסף, מה שאצל כל האחרים היה.
משה גפני: יש במשטר דמוקרטי הפרדת רשויות, הכנסת מפקחת על עבודת הממשלה, הכנסת החליטה בפיקוח על עבודת הממשלה החלטה מאוד ברורה, הרשות המבצעת לא קיימה את ההחלטה של הרשות המפקחת, אני מציע לכם לסיים את העניין הזה ועכשיו.
משה גפני: אם זה לא יסתיים, לרשות המפקחת יש גם שיניים.
אורי מקלב: הייתי רוצה לסכם בדברים שלך, אבל יש כמה שביקשו זכות דיבור, אז אני חייב ורוצה לתת להם גם כן.
אורי מקלב: גיא כהן, מהנוער העובד והלומד, בבקשה.
<גיא כהן: שלום רב לכולם, אנחנו מפעילים מדריכים בבתי הספר המקצועיים של משרד הכלכלה ומשמשים כאיגוד המקצועי לנערים עובדים בארץ.
<גיא כהן: רציתי לעשות הפרדה, חשובה בעיניי, בין בתי הספר של משרד הכלכלה ומשרד החינוך, ביחס לדברים שלך, הרב גפני.
<גיא כהן: משרד הכלכלה מאפשר לנערים להתנסות ביום עבודה מעשי אחד או שניים בשבוע, דבר שמאפשר לחניכים טעימה מעולם העבודה, שהיא חשובה בעיניי, היא מקצועית בעיניי, והמעבר למשרד החינוך, אני חושש גם מדברים שראינו בשנה-שנתיים האחרונות, שיבטל את אותו יום.
<גיא כהן: חוק החניכות כיום יושב תחת משרד הכלכלה, לא תחת משרד החינוך, צריך לוודא שבאמת במידה שהמעבר למשרד החינוך מתקיים, אותו יום עבודה או שניים נשמרים, דואגים לשמור עליו, דואגים לפתח אותו, שהוא לא יבוטל, אנחנו מבקשים לקבל התחייבות לדבר הזה, במידה שאפשר, כי יש לזה ערך חינוכי ומעשי עצום.
<גיא כהן: תודה.
אורי מקלב: את דיברת בוועדת הכלכלה הבוקר.
<ענבר אדמון: כן.
אורי מקלב: את רוצה להגיד במשפט אחד?
אורי מקלב: דיברת דברים מאוד לעניין, אז במשפט אחד.
<ענבר אדמון: אני מנהלת קשרי ממשל בעמותת תפוח.
<ענבר אדמון: אנחנו עובדים היום עם 350 עובדים בפריפריה החברתית והגיאוגרפית, כשאחד הדגשים המרכזיים של העשייה שלנו זה ההכשרות המקצועיות.
<ענבר אדמון: דיברתי בעיקר על התכניות להכשרות שלנו לגילאי 18 פלוס, אנחנו עובדים גם בתחום הפורמלי, עיקר העשייה שלנו היא בעבודה מול מחנכים בתחום הפדגוגי וצוותי ההוראה.
<ענבר אדמון: מעבר לכך אנחנו מפעילים את ארגון הנוער הטכנולוגי שלנו, נט"ע, כששם אנחנו מתעסקים ב-1,500 בני נוער מדי שנה.
<ענבר אדמון: זהו, זה הכול.
אורי מקלב: נציגי צה"ל, רוצים להוסיף משהו בעניין?
<יובל גרינברג: לא, אין מה להוסיף.
<רוית צרפתי: אני נציגת משרד הביטחון, נציגת הקרן לקליטת חיילים משוחררים ואני רציתי לומר שהדיון הזה, אנחנו באים בפרק השני, פרק ב' - - -
משה גפני: אישרו עכשיו בוועדת חוץ וביטחון את המורים החיילים.
משה גפני: זה יכול להועיל פה גם.
<רוית צרפתי: מה שאני רוצה לומר זה שאנחנו מטפלים בחיילים אחרי השחרור ואנחנו גם כן משתלבים ונותנים סיוע לחיילים משוחררים בהכשרות מקצועיות בלימודי טכנאים והנדסאים, במימון של 90% שכר לימוד בשנה הראשונה וגם במקצועות ליבה בשנה השנייה.
<רוית צרפתי: אנחנו מדברים על כ-6,000 או 7,000 חיילים משוחררים בשנה שמקבלים סיוע במכללות שלומדים במסלולים המוכרים במה"ט.
<רוית צרפתי: בתחום ההכשרה המקצועית אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם משרד הכלכלה ועם צה"ל וכמובן עם מעסיקים שונים במשק, אנחנו פותחים הכשרות מקצועיות שנדרשות בשוק העבודה.
<רוית צרפתי: אנחנו מאוד מאמינים בשיתוף הפעולה הזה.
<רוית צרפתי: לפני כשבוע חתמנו על אמנה עם משרד הכלכלה, עם צה"ל, עם ראש האגף הטכנולוגי והלוגיסטי, עם התאחדות התעשיינים, במסגרת פרויקט מקצוע לחיים.
<רוית צרפתי: הפרויקט הזה משלב בהכשרות מקצועיות חיילים שעומדים לקראת שחרור ונותן להם איזה שהוא רצף בין השירות לשוק האזרחי.
<רוית צרפתי: עד עכשיו הכשרנו במסגרת הפרויקט משהו כמו 1,000 חיילים משוחררים בשנתיים וחצי האחרונות בתחומים כמו מיזוג, כמו פיתוח תוכנה, בדיקות תוכנה, שגם פה דיברו עליהם, עם התחייבות להשמה של מעסיקים.
<רוית צרפתי: אבל אני חושבת לדבר על עוד נושאים, להשלים איזה שהן פעולות כמו פעולות של אקרדיטציה במקצועות צבאיים, הכרה בנקודות זכות, לתת נקודות זכות בלימודי המשך של טכנאים ובאקדמיה של מקצועות מסוימים.
<קריאה: זה קורה היום, זה כבר לקראת סיום.
<רוית צרפתי: זה לקראת סיום, אז אמרתי להשלים.
<קריאה: מתוך 350 מקצועות 250 כבר הסדרנו.
<רוית צרפתי: אני יודעת שזה קורה, לכן אמרתי השלמה, לכן השתמשתי במילה להשלים.
<רוית צרפתי: אני חושבת שאולי נכון לבחון קיצור של משכי לימוד עיוניים ולהעדיף דווקא משכי לימוד יותר מעשיים, עם שילוב בתעשייה, כי זה מכין אותם בצורה הרבה יותר מדויקת, בוא נגיד, הרבה יותר מותאמת לתעשייה.
<רוית צרפתי: ודבר נוסף שנתקלתי בו בשנתיים וחצי האחרונות, שיש מקצועות צבאיים שהוותק בשירות לא מוכר, כמו לדוגמה פנצ'ר מאכר, מנהלי מוסך, כאלה מקצועות שהוותק של חיילים משוחררים שעשו את המקצוע הזה בשירות לא מוכרים היום כשהם יוצאים לשוק האזרחי.
אורי מקלב: דרך אגב, במקביל, כמו שאמרת פנצ'ר מאכר, אנחנו היום מאפשרים בחקיקה אחרת לגמרי לאפשר ניידות של מוסכים ניידים שמתמחים רק בנושאי תיקון צמיגים.
אורי מקלב: נתפסתי בדברים האחרונים שלך, שתהיה להם את האפשרות, גם החוקית, לפעול בחניונים.
אורי מקלב: לבוא לחניון, נניח של הכנסת, נמצאות ביום יום 200-300 מכוניות של ליסינג, אותה מעבדה ניידת או אותו מוסך נייד שעומדים בכל התקנים יעברו בין המכוניות, תחת האחריות של אותה חברה, והוא יעשה את מה שצריך לעשות, שזה גם נושא בטיחותי והשפעה וגם ייעול של המערכת.
אורי מקלב: כשדיברו על כך והתייחסו גם לפן המקצועי, אנשים שיש להם את ההכשרה לכך, שהם יכולים לעשות את זה בשונה מדברים אחרים.
אורי מקלב: אתה רצית להוסיף קודם בקריאת ביניים, אז אני אאפשר לך עכשיו לא בקריאת ביניים.
אורי מקלב: איך השם שלך?
<אליעזר בלוך: לי קוראים אליעזר בלוך, אני מתנדב בקרן קירש, קרן פילנתרופית, לתמיכה בישיבות טכנולוגיות חרדיות בציוד טכנולוגי.
<אליעזר בלוך: נמצא פה הנציג בארץ, הגיע במיוחד גם הנציג מחו"ל, מארק רוזנברג.
<אליעזר בלוך: רק לפני שמארק ידבר, ברשותך, אני רוצה לדבר על משהו אחד ולשאול שאלה.
<אליעזר בלוך: דיברו מאוד מאוד הרבה על הבעלויות שנתקלות בקשיים, הייתי מאוד שמח, אם יורשה לי, להציג גם את העמדה של המנהלים החינוכיים, כי זה מה שעשיתי בשנה שעברה, סגן מנהל חינוכי, לא עניין אותי מאיפה הכסף מגיע, בעבודת השטח החינוכית בתוך המוסד הטכנולוגי החרדי לנוער נושר.
<אליעזר בלוך: לא הייתה פה התייחסות וחבל.
<אליעזר בלוך: אני חושב שאם כן הייתה התייחסות היו מתגלים פערים לטובה בשיפורים שחלו בהתמודדות עם נוער הנושר המתחדש החרדי.
<אליעזר בלוך: צריך להבין, מה שהיה לפני 20 ו-30 שנה זה לא היום, הנוער החרדי הנושר שונה לגמרי, ההתמודדות איתו צריכה להיעשות בכלים אחרים לגמרי.
<אליעזר בלוך: חבל שלא דובר, אבל אם אפשר להפנות את הבקשה שלך - - -
אורי מקלב: אני לא יודע לאן אתה רוצה לכוון את הדברים האלה.
אורי מקלב: אנחנו התמקדנו בנושא מסוים ולא באנו לפתור את כל הבעיות עכשיו ולא למצוא את כל הפתרונות.
אורי מקלב: יכול להיות שהייתי גם מזמין אנשים אחרים שנמצאים בתחום הזה, יכול להיות שהם היו יכולים לאזן את הדברים שלך ולא להשאיר את הדברים שלך כדעת המומחה היחיד בכל העניין.
אורי מקלב: אם היה מספיק זמן היינו - - -
<אליעזר בלוך: רק מארק הוא הנציג של קרן קירש.
אורי מקלב: הוא הגיע במיוחד, לא לוועדה, אבל לכנסת הגעת במיוחד.
<מארק הרי רוזנברג: היום מלונדון.