GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: אני אחזור עכשיו הביתה ואגיד לאשתי, מה שאת כל הזמן רוצה שאני אקנה, צמח מרפא, את צודקת, כי אני אומר לה 'תפסיקי עם השטויות האלה, זה לא עושה שום דבר'.
אורי מקלב: זאת אומרת יש משהו מאחורי ה - - -
<יורם קפולניק: יש כאלה שכן ויש כאלה שלא.
<חיננית קולטאי: אנחנו בודקים את זה באופן מדעי.
אורי מקלב: אבל יש לזה סמל, חותמת?
אורי מקלב: מה עבר אצלכם או שהכול במדף?
אורי מקלב: כי אני תמיד אומר לה 'חבל על הכסף, חבל על הזמן'.
<איילת חאקמיאן: חותמת של מכון התקנים, שאם זה עבר אצלכם - - -
<יורם קפולניק: יש כאלה דברים, אבל כרגע בנושא של התרופות עוד אין לנו כזה דבר.
אורי מקלב: אפילו לא כתרופה, אבל כצמח שעבר את הבדיקה שלכם.
<יורם קפולניק: זה כן.
אורי מקלב: משהו שעבר וזה לא סתם שרלטנות שהוא אוסף משהו ואומר - - -
<איילת חאקמיאן: כמו בצומת, שהם שמים את הדברים - - -
אורי מקלב: הכשר.
<איילת חאקמיאן: זה מתחלק לשניים.
<איילת חאקמיאן: קודם כל מי מחליט איזה צמח אתם יודעים שיש לו יתרונות מסוימים, מי מחליט מה לבדוק, והחלק השני של השאלה הוא, מכיוון שאני גרה בצפון ירושלים ויש עכשיו את כל הנושא של הלישמניה, שושנת יריחו, שזה תוקף בנווה יעקב, פסגת זאב, וזה איום ונורא, הבנתי שיש צמח - - -
חיים ילין: אני יכול להגיד לך כראש רשות, זה התחיל בכלל מגבול מצרים.
<איילת חאקמיאן: אבל עכשיו זה התפתח, בגלל כל המסלעות שם, וזה פשוט נורא.
<איילת חאקמיאן: ילדים בעיקר, בגלל שהיתוש הזה עף נמוך ילדים בעיקר נפגעים מזה והבנתי שלבדואים יש איזה שהוא צמח שעוזר כי הרפואה לא עוזרת.
<חיננית קולטאי: זה מעניין מאוד, אז בדיוק מהנקודות האלה אנחנו עושים, מתוך הידע הפולקלוריסטי, אבל אנחנו נותנים לזה רגליים מדעיות.
<חיננית קולטאי: אנחנו בודקים הכול באופן מדעי ויש דברים שהם נופלים בדרך כי אנחנו לא רואים להם פעילויות, אבל יש דברים שמראים פעילויות ניכרות ו - - -
<איילת חאקמיאן: אבל אתם בשיתוף פעולה עם משרד הבריאות?
<איילת חאקמיאן: כי הרפואה הקונבנציונלית לא מצאה לזה פתרון.
<חיננית קולטאי: לגמרי.
<חיננית קולטאי: אנחנו עובדים עם בתי חולים ויחד איתם אנחנו מפתחים את הדברים האלה.
<חיננית קולטאי: אנחנו לגמרי עם משרד הבריאות.
<חיננית קולטאי: ורק עוד דבר להגיד, ניסויים שאנחנו צריכים להם את הפלומבה אנחנו מוציאים - - -
אורי מקלב: יש הרבה קיבעונות בנושא של הרפואה כאן, כמו שאמר חיים.
<איילת חאקמיאן: אבל ללישמניה אתם עוד לא התחלתם?
<חיננית קולטאי: לא.
<חיננית קולטאי: זה מאוד מעניין מה שאת אומרת.
אורי מקלב: הבירוקרטיה, הקיבעונות המחשבתית, מקבעת אותנו הרבה.
אורי מקלב: היה אפשר הרבה יותר לפתח.
<איילת חאקמיאן: זה בעשרות אחוזים ה - - -
<יורם קפולניק: אתה רואה את הצמח ההוא שהיה בודד?
<יורם קפולניק: עכשיו אתה רואה אותו בערוגות, הוא כבר גדל ברמת הנגב, החבר'ה כבר מפתחים אותו כגידול חדש.
אורי מקלב: אבל צמח כזה, שעכשיו עובר לצמחי מרפא, אם הוא באמת עבר את כל המחקרים שלכם, חשוב לציבור לדעת את זה.
אורי מקלב: הנכד שלי הגיע בליל שבת עם עקיצות ברגל, אני אפילו לא ידעתי איך לגעת בו, הוא רק הוריד את הנעל, כואב לי, הוא מראה לי, נפיחות, כל הרגל נפוחה.
אורי מקלב: יכול להיות שאם יש דברים טבעיים שיכולים לרפא ולהקל, אז הציבור לדעת את זה.
אורי מקלב: אבל יש איזה דימוי לחלק גדול מהציבור שזה שרלטנות, אתה לא יודע מה כן ומה לא.
אורי מקלב: לכן היה כדאי לעשות איזה מסלולים, משהו שעבר בקרה שלכם, גם אם אתם לא אומרים שזו תרופה, אבל שאתם בדקתם אותו.
<נירית ברנשטיין: תוצרים, למשל כשאנחנו רואים חלב מועשר באומגה 3, זה אומגה 3 שמיוצרת על ידי צמחים, פיתוח שלנו.
<נירית ברנשטיין: אז למרות שאנחנו בעניין של המסחור של הלוגו, שתיכף יורם ידבר עליו, זה עוד לא הגיע, אבל זה נכנס דרך - - -
אורי מקלב: נכון, אבל זה תלוי כמה זה נכון.
אורי מקלב: גם אחרי שיש - - -
<נירית ברנשטיין: זה עם הסברים למוצרים, אבל הלוגו שלנו - - -
<חיננית קולטאי: עוד דוגמה אחת זה חומרים שהם חומרים אנטי סרטניים.
<חיננית קולטאי: המודל שלנו זה סרטן השד במקרה הזה והראינו לגבי חומרים מהצומח שיש להם פעילות אנטי סרטנית פשוט מדהימה, חומרים טבעיים וגם חומרים מסונתזים.
<חיננית קולטאי: אתם יכולים לראות פה שני סוגים של תאי סרטן השד וכיצד נראים אלה שמטופלים.
<חיננית קולטאי: ממש תוצאות דרסטיות.
<חיננית קולטאי: לא רק זה, אבל עשינו ניסויים בעכברים.
<קריאה: הם מטופלים - - -
<חיננית קולטאי: זה פיתוח שלנו.
<חיננית קולטאי: טבעי.
אורי מקלב: עד איזה שלב הגעתם בהכרה של זה?
<חיננית קולטאי: אנחנו עשינו הרבה מאוד מבחינת ה-pre clinical tests, עשינו ניסויים בעכברים, מבוקרים, גם בגופים חיצוניים - - -
אורי מקלב: וחברות התרופות כבר מתעניינות בזה?
<חיננית קולטאי: אנחנו מאוד מנסים למצוא עכשיו, לעניין חברת תרופות, כי עכשיו זה צריך לעבור ל - - -
אורי מקלב: זה עבר כבר שלב - - -
<חיננית קולטאי: פייז 1, ולזה צריך הרבה מאוד כסף.
<חיננית קולטאי: אבל מדובר פה על תרופה אנטי סרטנית עם פעילות שיכולנו להראות אותה כבר על גידולים.
<יורם קפולניק: אז קודם כל יש הבדל בין האדום לכחול, אתם רואים יפה מאוד שהאדום, שהצלחנו לדחוס אותו, אבל הדבר היפה של המחקר הוא, טקסול זה חומר שאנשים שיש להם סרטן שד מקבלים אותו וזה עושה תופעות לוואי איומות ולכן אנחנו חושבים שאם אנחנו נוריד את הריכוז של הטקסול וניתן את החומר הטבעי הזה, זה ייתן לנו פחות תופעות לוואי אצל האנשים.
<יורם קפולניק: זאת אומרת לא רק כתרופה אלא גם כתוסף.
אורי מקלב: איך גיליתם שזה יכול לעזור?
<יורם קפולניק: אתה לא רוצה לשמוע.
חיים ילין: בלי כוונה קורים דברים.
חיים ילין: לא הכול מתוכנן בחיים.
אורי מקלב: זה סוג צמח?
<יורם קפולניק: הכול התחיל מעגבנייה.
<יורם קפולניק: הפקנו חומר מעגבנייה שמצאנו שהתא שמתחלק מתחלק בקצב מסוים, פתאום שמנו לב שאם אנחנו לוקחים מעגבנייה את החומר הזה ואנחנו שמים את זה אז הוא מאט את קצב החלוקה, אז אמרנו איפה עוד יצטרכו הקטנה של קצב החלוקה, ככה הגענו לזה.
<יורם קפולניק: זה התחיל מעגבנייה ועכשיו זה כבר - - -
<קריאה: אז קודם כל תמליצו לאכול הרבה עגבניות.
<יורם קפולניק: לא, זה בשורשים של העגבנייה.
חיים ילין: יש בעגבניות חומר.
<יורם קפולניק: ליקופן.
חיים ילין: כן, שזה חומר שהוא משתן, שהוא מאוד עוזר למי שיש לו בעיות כליות.
חיים ילין: גם בסברסים.
<חיננית קולטאי: חשבתי שעכשיו אולי נעיף מבט בכמה צמחי מרפא - - -
אורי מקלב: רק שאלה אחת.
אורי מקלב: צמחים וסמים, איך אתם בעניין הזה במחקר?
<יורם קפולניק: אתה כאילו קורא את המחשבות.
<יורם קפולניק: עכשיו, מ-10:00 עד 11:00 יצקנו אבן פינה למרכז של קנביס לשימוש רפואי.
<יורם קפולניק: אנחנו יחד עם משרד הבריאות עושים מתקן לגידול קנביס לצרכים רפואיים.
<יורם קפולניק: זאת אומרת אם מישהו רוצה לעשות מחקר בארץ הוא לא יוכל לעשות את זה באיזה שהוא מקום אחר, הוא יצטרך לעבוד במתקן, זה מתקן מורשה על ידי מדינת ישראל.
אורי מקלב: אני הבנתי שאם חקלאי אליכם 'תעשו עכשיו מחקר', אתם לא נותנים, כל זמן שזה לא מאושר, כל זמן שזה לא תחת ביקורת?
<חיננית קולטאי: בוודאי.
אורי מקלב: אבל יש גם צמחים שהם - - - בדואים ואחרים, שיש שם גם סמים.
<חיננית קולטאי: אנחנו עובדים ביחד עם משרד הבריאות, יחידת המחקר ויחידות נוספות בכדי לטפל בכל הנושא הזה באופן אחראי ונכון.
אורי מקלב: מה את רוצה להראות על הצמחים?
<חיננית קולטאי: מבט קצר על הצמחים.
<חיננית קולטאי: (המשך הסיור)
<יורם קפולניק: הוא המטפח של התאנים.
<משה פלישמן: אני מטפח של תאנים ושל תפוחי עץ שאתם רואים פה ושל אגסים שאתם רואים פה.
יעל כהן-פארן: איזה סוג של תפוחי עץ?
<משה פלישמן: אנחנו נמצאים בסיטואציה די מעניינת בעולם, העולם מתחמם ואנחנו מרגישים את זה והפירות הנשירים במיוחד הם הסובלים העיקריים, אנחנו במדינה שבסוג של עונת מעבר נמצאים במצב ש - - -
אורי מקלב: יש לנו ועדה משנה מיוחדת על ההתחממות ויעל מנהלת אותה.
אורי מקלב: זו ועדה שהוקמה לקראת סוף המושב האחרון של הכנסת בנושאים האלה.
אורי מקלב: אנחנו לומדים ממנה, אבל שמנו על זה דגש מיוחד.
<משה פלישמן: אז בדיוק באותו דגש אנחנו כבר נערכים לדגש המיוחד שאת מטפלת בו ובעצם מה שאנחנו יוצרים, אנחנו יוצרים פה את פירות העתיד שיוכלו להיות עמידים כנגד ההתחממות.
<משה פלישמן: מה שאנחנו רואים פה, אנחנו רואים חלקת תפוחים.
<משה פלישמן: כמו שאתם זוכרים, תפוחים גדלים בדרך כלל בצפון הארץ אבל מזמן כבר יש תפוח ענה שטופח בישראל והוא התפוח שמגדלים במדינות חמות ואנחנו מייצרים את הילדים ואת הנכדים של אותו ענה כדי לייצר את הזנים הבאים.
<משה פלישמן: יש לנו את זן פינק ליידי, כולנו מאוד נהנים ממנו ואנחנו בעצם עושים פה איזה שהוא ענה פינק ליידי.
יעל כהן-פארן: רציתי לשאול אם אפשר שענה יהיה פינק ליידי כי ענה לא תופס אצלי.
<משה פלישמן: בדיוק ככה.
<משה פלישמן: מה שנקרא אנחנו בדרך, בשנים הקרובות זה יהיה וזה אפילו ייצא החוצה.
<משה פלישמן: התהליך הזה - - -
<איילת חאקמיאן: ואת הזנים האחרים נצטרך לייבא?
<משה פלישמן: לא, אנחנו הכול מגדלים בצפון.
יעל כהן-פארן: ומה התהליך, התהליך הוא הנדסה?
<משה פלישמן: לא.
<משה פלישמן: ממש לא.
<משה פלישמן: אנחנו עושים את הכול בהכלאות, כי הנדסה גנטית לא ניתן לשווק, זה לא פתיר.
<משה פלישמן: אנחנו לא נכנסים לקטע הזה.
<משה פלישמן: במעבדות אנחנו עושים את זה, כתהליך לימודי, אבל בתכל'ס זו היא החממה כמו שיורם אמר, חממת השדה ליצירת התפוחים החדשים.
<משה פלישמן: כאן יש אזור שהוא יצירת אגסים, בהמשך אתם רואים את ה- - - זה בעצם אותו אור, או הצאצאים של האור, שאלת עליהם - - -
אורי מקלב: את המחקר הזה תוכל לעשות בצפון?
<משה פלישמן: לא, את המחקר הזה אני לא אוכל, המיקום והכלים של הצפון - - -
אורי מקלב: לכן אני שואל על הצפון, הצפון לא יכול לבד.
אורי מקלב: תמיד אפשר לעשות גם פה, רק אני אומר שהקרבה היא - - - אנחנו רואים כמה שלתחום הגיאוגרפי יש חשיבות מאוד גדולה.
<משה פלישמן: כאן יש את אחד הדברים הנפלאים שכבר נמצא בשטח בעולם.
<משה פלישמן: כאן יש מטפח שהוא במקרה גם המדען הראשי של משרד החקלאות, קוראים לו אבי פרל, בזמנו הפנוי הוא עוסק בטיפוח.
<משה פלישמן: לא בזמנו הפנוי, כל הזמן הוא נמצא פה ולו היה חזון.
<משה פלישמן: לפני 15 שנה הוא החליט שהענבים שאנחנו והילדים שלנו נאכל אלה יהיו ענבים חסרי חרצנים.
<משה פלישמן: את החזון הזה הוא המשיך ויש פה את זני הענבים חסרי החרצנים הטובים בעולם שכבר משווקים בעולם.
<משה פלישמן: אנחנו מדברים פה על דברים שיהיו ופה אנחנו מדברים על דברים שקיימים.
<יורם קפולניק: הענבים של מכון וולקני 1.4 מיליון דולר.
<משה פלישמן: מהענבים.
אורי מקלב: זה דווקא רעיון שתפוח יהיה בלי - - -
<משה פלישמן: בתפוח יחסית זה לא מפריע, אבל אנחנו יוצרים תהליכים אחרים בתפוח.
<משה פלישמן: מעבר לטעם גם משנים לו את הצבעים.
אורי מקלב: הזרעים בתוך התפוח הם קבועים?
אורי מקלב: הם חמישה?
<משה פלישמן: הם יכולים להגיע עד שמונה, תלוי באיכות ההפריה שתהיה, כמות פעילות הדבורים שתהיה.
אורי מקלב: פעם מישהו הסביר למה אוכלים תפוח בדבש, מה יש בתפוח בדבש?
אורי מקלב: אנחנו בראש השנה אוכלים דווקא תפוח.
אורי מקלב: אז באמת זה שילוב טעים.
אורי מקלב: היו כמה הסברים לתפוח, יש משהו גם במושג הקבלי.
אורי מקלב: בתפוח יש את שם ה', י-ק-ו-ק, הגבעול זה כמו ה-ו, לקצה של התפוח יש מספר, לחרצנים יש מספר ובסופו של דבר זה יוצא מספר של י-ק-ו-ק.
אורי מקלב: אז הזירעונים, יש שמונה זירעונים.
<משה פלישמן: זה האיכות של הדבורים.
אורי מקלב: והפרח שנמצא בקצה, הגבעולים בקצה התפוח.
<משה פלישמן: עלי הכותרת.
אורי מקלב: הם גם תמיד חמישה?
<משה פלישמן: כן.
אורי מקלב: אז יש בזה משהו.
<יורם קפולניק: זה מוריד את מספר הדבורים וגם את החוזק שלהן.
<איילת חאקמיאן: אבל הייתה תקופה שהם ממש נעלמו?
<יורם קפולניק: הם עכשיו בתהליך שהם כל הזמן נעלמים.
<יורם קפולניק: החבר'ה האלה הם למעשה מוצאים פתרונות איך להחזיר את המספר.
אורי מקלב: היום מצאתם את הסיבה?
<יורם קפולניק: אני אתן איזה שהיא הקדמה.
<יורם קפולניק: לפני קום המדינה הייתה דבורה ישראלית.
<יורם קפולניק: הדבורה הישראלית הייתה עצבנית, קטנה, ממזרה, אבל אי אפשר היה להרוג אותה, כל פעם שבאת להוציא אותה, לטפל בה, היו חוטפים עקיצות ואז התחילו לטפח דבורה יותר סובלנית, לפלפית.
אורי מקלב: אפשר להעביר את זה לבני אדם.
<יורם קפולניק: כל ריסוס של משהו גומר אותה.
<יורם קפולניק: אז אנחנו עכשיו בתנועה החוצה מהדבר הזה.
<יורם קפולניק: כשהבנו שזה מזל שיש לנו כאן - - -
אורי מקלב: חלשה בכול, חלשה באופי היא גם חלשה ב - - -
<יוסי קמר: לא, החומרים נעשו יותר אגרסיביים.
<יוסי קמר: החומרים שמשתמשים בהם בחקלאות, חומרי ההדברה נגד חרקים הם מאוד אגרסיביים והם פוגעים בדבורה.
אורי מקלב: והיום אתם מחזירים אותה חזרה ל - - -
<יורם קפולניק: אז אנחנו עושים גנטיקה של הדבורה.
<יורם קפולניק: כמו שאמרנו, גנטיקה של הפרות אז גנטיקה של הדבורה.
<יורם קפולניק: בינתיים כל הפעילות הזאת, אתה צריך להחזיק מכוורת.
<יוסי קמר: יש לנו 500 כוורות במינהל המחקר החקלאי.
<יוסי קמר: המכוורת לא סתם נמצאת פה במרכז הארץ, כי היא משרתת גם את הגליל העליון וגם את הנגב.
<יוסי קמר: לידיעתכם, בנגב יש יותר דבש מאשר בגליל, במיוחד השנה, שברמת הגולן ובגליל העליון ירד פחות גשם.
<יוסי קמר: אז בנגב יש המון כוורות ואנחנו משרתים את כל הארץ.
<יוסי קמר: לדבורה יש חשיבות גדולה מאוד בהאבקת גידולים חקלאיים.
<יוסי קמר: לא הייתי פה 20 שנה, מאז שגירשו אותי, פה עבדו 40 כוורות, כשהקימו את הכרם גירשו אותי, אבל לפני שנתיים שמתי פה כוורת להאבקת תפוחים והיא נשארה.
<יוסי קמר: אתם רואים את כל התפוחים?
<יוסי קמר: בלי הכוורת, שלום, אין.
<יוסי קמר: אותו דבר נשירים, כל הנשירים, אפרסקים, שזיפים, משמשים, אותו הדבר הדלועיים, הקישואים והמלון והאבטיח.
<יוסי קמר: לדבורה יש חשיבות גדולה מאוד מעבר לדבש ולצנצנת שאנחנו אוכלים.
<יוסי קמר: הדבורה ניזונה מהדבש, זה מזון אנרגטי שלה, היא גם ניזונה מאוד מהצמח, קוראים לו אבקת פרחים, פולן.
<יוסי קמר: הפולן זה תאי המין הזכריים של הצמח, היא אוספת אותו כמזון חלבוני, לשימושה, תמורת זה היא יוצרת האבקה בפרח.
<יוסי קמר: חלק מהגרגרים האלה, כשהיא באה לאסוף אותם נופלים על הצלקת, גורמים להפריה ויש לנו פרי יותר איכותי, יותר טוב, פחות מעובד ובכמות יותר גדולה.
<יוסי קמר: הנה, רואים את התפוחים.
<יוסי קמר: נוסף לזה יש לנו עוד מוצרים שהמכוורת מייצרת.
<יוסי קמר: זה הדונג.
<יוסי קמר: חלק מהדונג אנחנו ממחזרים לצרכי המכוורת עצמה וחלק הולך לתעשייה, קוסמטיקה וכל מיני דברים אחרים.
<יוסי קמר: לדבורה יש המון המון מזיקים.
<יוסי קמר: בזמן האחרון כמות גדולה מאוד של מזיקים, זה הודות לשיטות הממשק וההתערבות האגרסיבית שלנו כמגדלי דבורים בחיים של הדבורה והכנסת חומרים כימיים לתוך הכוורת, דבר שמחליש אותן וגורם להתפרצויות של וירוסים.
<יוסי קמר: יש לנו חוקר במכון, פרופ' דב צ'חנובסקי, שעובד על וירוסים והוא בפריצת דרך.
<יוסי קמר: אני לא יודע מה פריצת הדרך, אבל יש פריצת דרך לחומרים נגד וירוסים במכוורת.
<יוסי קמר: אנחנו במכוורת שלנו מטפחים דבורים לתנובה יותר גבוהה, לעמידות נגד מחלות, לייצור יותר דבש ולהאבקה יותר טובה.
<יוסי קמר: אנחנו מספקים חומר רבייה למגדלי דבורים בכל הארץ.
<יוסי קמר: הודות להכלאות ולהזרעה המלאכותית אנחנו לוקחים זכרים, חולבים מהם זרע, מזריעים מלחות במכשיר במעבדה ומספקות את המלחות המוזרעות האלה שקיבלו גנטיקה טובה מצד האמא ומצד האבא למשקים שבהם מגדלים דבורים וזה מעשיר את החומר הגנטי בארץ.
אורי מקלב: הם נשארים בארץ?
<יוסי קמר: לא, אסור לייצא, כי יש לנו מחלות ואי אפשר להעביר דבורים ממדינה למדינה.
אורי מקלב: כשאומרים ההזמנה של משרד החקלאות, אתם עושים הכול בשיתוף משרד החקלאות?
<יוסי קמר: אנחנו עושים את זה בשביל מגדלי הדבורים בארץ, בשביל החקלאים.
אורי מקלב: המשקים קונים את זה מכם?
<יוסי קמר: כן, הם קונים, הם משלמים 450 שקל למלכה והם קונים את זה.
<יוסי קמר: זה מאוד חשוב לעזור למגדלי הדבורים, כי בלעדיהם יש בעיה במזון בכלל, כי לא יהיה - - -
אורי מקלב: בעיה בחקלאות.
יעל כהן-פארן: כמה אחוז מההאבקה היא באמצעות דבורים שמגודלות לדבש, לעומת טבעי?
<יוסי קמר: אז מדברים על 60% מהכוורות שהולכות להאבקה.
<יוסי קמר: נכון, כשהם מאביקים הדבורה תלך למי שמשלם לה יותר.
<יוסי קמר: אם יש לי חמנייה, בדיוק עכשיו אם תיסעו בשדות אתם תראו את החמנייה, יפה, פורחת, ויש כוורות בשדה.
<יוסי קמר: החקלאי מזמין את הדבוראים להביא לו כוורות להאבקה.
<יוסי קמר: הדבורים יעבדו על החמנייה, אבל אם יש כמה עצי איקליפטוס שמשלמים יותר, הם יילכו לשם.
יעל כהן-פארן: יותר כיף להם באיקליפטוס.
<יוסי קמר: לא, פשוט משלמים להם יותר.
<יוסי קמר: משלמים להם יותר בזה בצוף, בכמות גדולה של צוף ובצוף בריכוז סוכר יותר גבוה.
<יורם קפולניק: גם הדבורה עושה את הכלכלה שלה.
<יוסי קמר: חשבונות.
אורי מקלב: אז איך אתה מנווט אותה לכיוון החמנייה?
<יוסי קמר: אני לא יכול לעזור בזה.
<יוסי קמר: אני יכול לשים יותר כוורות בשטח, זה כן.
אורי מקלב: זה שוב פעם ביקוש מול היצע.
<יוסי קמר: כן.
<יוסי קמר: (המשך הסיור)
<רון פורת: אנחנו המחלקה לאחסון, מכון וולקני.
<רון פורת: אנחנו 12 חוקרים, עוד מספר דומה של טכנאים ומהנדסים ועוד כ-25-30 סטודנטים לתואר שני, שלישי ופוסט דוקטורנטים מהארץ ומחו"ל שעובדים פה, סך הכול 50-60 איש.
<רון פורת: אנחנו עוסקים באיך לשמר פירות וירקות לאורך זמן.
<רון פורת: הנושא הזה הוא אחד הנושאים החשובים היום בממשלות, זה נושא שנקרא food security או אבטחת מזון.
<רון פורת: הממשלות דואגות, במיוחד לעתיד, שיש פחד שיש מחסור במזון, איך לדאוג שיהיה מזון לתושבים שלהם.
<רון פורת: יש גידולי חממה שאפשר לגדל כל השנה, אבל להרבה פירות וירקות יש עונה מסוימת ואנחנו מאריכים את העונה כמה שאפשר.
אורי מקלב: שבבית יהיה אפשר ל - - -
<רון פורת: כן, שבבית יהיה אפשר כמה שיותר.
אורי מקלב: שאורך המדף שלו יהיה ארוך יותר.
<רון פורת: כן.
<רון פורת: אנחנו עוסקים גם בלהאריך את העונה.
<רון פורת: תפוחי אדמה, עכשיו העונה של תפוחי האדמה.
<רון פורת: מי שהולך עכשיו לסופר תפוחי האדמה יפהפיים, נהדרים, אנחנו יודעים לאחסן אותם שמונה-תשעה חודשים שיהיה לנו כמעט כל השנה תפוחי אדמה.
<רון פורת: בצל, עיקר האיסוף של הבצל הוא בקיץ, אנחנו שומרים בצל, וכך הלאה.
<רון פורת: תפוחים, באוגוסט אנחנו מאחסנים כמעט לכל השנה ואז אפשר להבטיח אספקה לתושבי ישראל.
<רון פורת: וגם יש יצוא חקלאי, אנחנו שולחים היום באוניות גם לאירופה וגם לארצות הברית, יפן, סין.
<רון פורת: זאת אומרת שאנחנו קוטפים תוצרת וצריך למכור אותה שהיא תהיה באיכות מצוינת בעוד ארבעה או שישה שבועות והכול זה טכנולוגיות שאנחנו מפתחים, של איזה זנים, מתי לקטוף, מדדים, איך לטפל בהם, איך לקרר, טיפולי בית אריזה שונים והכול.
<רון פורת: כמו שאמרת, הנושא של אובדן מזון.
<רון פורת: גם על זה היה דיון בוועדת הכנסת לא מזמן, יצא גם דוח מבקר המדינה ואנחנו עושים המון מחקרים היום בנושא של איך לשמר מזון, גם בבית, אצל הצרכנים, ברשתות השיווק ופעילות הצרכנים ואריזות וכל מיני טכנולוגיות של איך להפחית את איבוד המזון גם בבית הצרכן.
אורי מקלב: ובסוף אני אבקש ממך להסביר את המלפפון, איך מאחסנים אותו במקרר.
יעל כהן-פארן: איך הוא לא נהיה - - -
אורי מקלב: הייתה תקופה של שקית.
אורי מקלב: היום אשתי שמה שקית ניילון, בתקופה האחרונה זה היה לעטוף אותו בנייר סופג.
<רון פורת: בתוך המקרר?
אורי מקלב: בתוך המקרר.
<רון פורת: ביום חמישי היה פה יום פתוח, מאוד גדול, עשינו עמדה שהיה כתוב 'מניעת אובדן מזון' ושם גם חילקנו פלאיירים ומגנטים לאזרחים והסברנו והנחינו.
<יורם קפולניק: אתה תצא עם הוראות מפה.
<רון פורת: לא, הוא צודק.
<רון פורת: באמת מלפפונים, זה נושא שהכי רגיש לכל הציבור וגם הראינו דוגמאות בדיוק של איך לשמור מלפפונים.
<רון פורת: אנחנו מפתחים היום אריזות מסחריות שימכרו מלפפונים, במקום סתם בתפזורת, בתוך אריזות מסוימות ששומרות על המלפפון.
<רון פורת: חילקנו פלאיירים עם הנחיות ונחלק לכם את זה.
אורי מקלב: תלמדו אותנו מה עושים.
אורי מקלב: הסלט מאבד מהצורה של העגבנייה והמלפפון ביחד, כשמכינים לפני הסעודה, חותכים את המלפפון, בתוך קערה, אבל בנפרד, ואז רק מערבבים אותו וזה משהו אחר.
אורי מקלב: אדם אחד שאל למה אתה קורא לזה סלט?
אורי מקלב: למה אתה לא קורא לזה מלפפון ועגבנייה חתוכים?
אורי מקלב: נתנו לאחד מההורים שלי, לעת זקנתו הכינו לו סלט, והוא אמר לו, זה סלט?
אורי מקלב: זה מלפפון ועגבנייה, בשביל סלט צריך להכניס בזה עוד כמה דברים.
<רון פורת: עכשיו משרד החקלאות יוצא במסע פרסום להגביר צריכה של פירות וירקות.
<יורם קפולניק: נראה לאזרח הפשוט שזה נורא טריוויאלי.
<יורם קפולניק: אתה רואה, בננה כזאת אתה לא רוצה, בננה כזאת אתה כן רוצה.
<יורם קפולניק: יש לנו מכשירי מדידה שבודקים בדיוק את הצבע של הצהוב הזה ואתה מקבל מספר, זה 80, זה 73.
אורי מקלב: כמו ביהלום.
<יורם קפולניק: ממש אתה מקבל נתונים, לפי זה אנחנו קובעים את הפרמטרים.
<יורם קפולניק: הדבר השני, שאתם לא כל כך רואים אותו פה, אני אשאל אתכם שאלה, כמה פעמים נוגעים בעגבנייה ישראלית בסופר לפני שמכניסים אותה לשקית?
<קריאה: יותר טוב שלא נדע.
<יורם קפולניק: שמונה פעמים, וכל אחד לוחץ טיפה.
<יורם קפולניק: אז יש לנו כאן מכשיר שמודד את הקושי של הלחיצה, איזה נזק יהיה.
<יורם קפולניק: יש לנו זנים, של מנגו למשל, שאתה נותן לחיצה וזה נשאר, כמו אנשים שיש להם עור רגיש כזה, אתה עושה להם משהו נשאר כחול.
<יורם קפולניק: אנחנו צריכים לדעת את זה לפני כן.
<יורם קפולניק: המעבדה הזאת נותנת - - - בדבר הזה, בפעם האחרונה שהייתי פה שמו ענבים.
<יורם קפולניק: כל ענב, יש כאן מחט שבודקת את הקושי.
<יורם קפולניק: אנחנו גם אוהבים ענב שהוא יהיה קצת קשה כשאנחנו מכניסים אותו לפה, כמה קשה?
<יורם קפולניק: אנחנו יכולים לעשות את זה בצורה מדעית, לא סתם שמחזיקים את זה, אלא יש כאן מספרים ש - - -
אורי מקלב: זה כבר שאלה של טעם, כל אחד עם הטעם שלו.
אורי מקלב: אבל אתה אומר שיש משהו אוניברסאלי.
<יורם קפולניק: הוא כבר מגולם בזן שמופיע בסופרמרקט.
<יורם קפולניק: אני לא יכול להעביר את זה לציבור.
<רון פורת: החוקרים שלנו מתמחים בבדיקות איכות של תוצרות.
<יורם קפולניק: הנה פה אני רואה תות שדה, אני לא יודע ממתי התות שדה, אבל אתם יודעים שעכשיו זה כבר לא העונה של התות שדה.
יעל כהן-פארן: זה מחו"ל או שזה מעכשיו?
<יורם קפולניק: לא, שלנו.
<רון פורת: זה מלפני שלושה שבועות.
<רון פורת: יש לנו כבר בחוץ.
אורי מקלב: תפוח העץ הוא אחד המוצרים - - -
<רון פורת: שאפשר לשמור שנה שלמה.
<רון פורת: (המשך הסיור)
<רון פורת: זו רק דוגמה.
<רון פורת: אנחנו מנסים לפתח טיפולים למנוע ריקבון.
<רון פורת: זו דוגמה של ניסויים, חוצים את הפרי, מאלחים אותו, ופה יש דוגמה שלמחרת הוא נטבל בחומר מסוים, במקרה הזה חומר הדברה.
<רון פורת: אנחנו מנסים לפתח ככה חומרי הדברה.
<רון פורת: 100% הדבקה לעומת 100% עמידות.
<רון פורת: אנחנו מנסים לפתח טיפולים ידידותיים, שיטות הדברה ביולוגיות, שיטות ידידותיות.
<רון פורת: רק דוגמה, הבעיה העיקרית זה עובש.
<רון פורת: לאחרונה יש לנו בעיה קשה של ריקבונות עוקץ.
<רון פורת: אני מראה את זה.
<רון פורת: זה חשוב למחקר הציבורי, כי פתאום יש בעיה חדשה בענף ההדרים, ענף של 200,000 דונם, כמעט שלא היה בשנים האחרונות, אז פה אנחנו לומדים את כל הטכנולוגיה, באיזה אזורים זה בא, איך זה מתפתח, טיפולים בפרדס, טיפולים אחרי קטיף, הטיפולים נגד העובשים לא יעילים נגד ריקבונות עוקץ.
<רון פורת: זו דוגמה למחקר ציבורי שפותר בעיה חקלאית מאוד רצינית.
<רון פורת: שאלתם על אובדן מזון בבית.
<רון פורת: זו דוגמה שהתחלנו לעבוד עליה.
<רון פורת: למשל בננות.
<רון פורת: יש כל מיני אריזות שמאטות את ההבשלה.
<רון פורת: מה שקורה בבננה, זה גידול מאוד בעייתי כי תופסים אותו ירוק, מטפלים בו שיגרום לו להבשיל ואז הוא מבשיל נורא מהר.
<רון פורת: אז אפשר לארוז אותו והכוונה שימכרו בתוך שקית כזאת ואז הוא מבשיל, אבל מבשיל יותר לאט.
אורי מקלב: הרעיון הבא שתעשה זה שזה גם יהיה בחלקים, שיהיה מודולרי.
<רון פורת: - - - נושמת, ואז החמצן יורד ו-CO2 מצטבר.
<רון פורת: יש פה חימום מאוד מסוים שאנחנו עושים את הניסויים לאיזה רמת CO2 החמצן מספיק להגיע ולפי זה עובדים.
אורי מקלב: אנחנו קונים את הבננות בשביל הנכדים, חלק בשביל היום הזה, חלק למחר.
אורי מקלב: אנחנו צריכים כל יום שקיות שממהרות את הבישול.
אורי מקלב: זה הצעות פרקטיות.
<רון פורת: זה חילקנו עכשיו ביום הפתוח, חילקנו פלאיירים ומגנטים.
<רון פורת: (בישיבה)
<יורם קפולניק: חברים, קודם כל תודה רבה שוב לכולם כאן סביב השולחן.
<יורם קפולניק: מה שאנחנו רוצים לעשות בשיחת הסיכום הזאת, להעלות נקודות שאולי עולות לאור הסיור עצמו, איזה שהן בקשות, כל מיני דברים שכבר בסיור עצמו ראינו, כל מיני דברים שאולי יכולים לעזור.
<יורם קפולניק: כמו שאמרת לי, כל הסיפור של פירות וירקות לחירום, או משהו כזה, אנחנו נשמח לדבר על זה.
<יורם קפולניק: אני רוצה לסכם את הסיור עצמו.
<יורם קפולניק: אנחנו התחלנו בסיור - - -
<שלמה בן אליהו: רק שנייה.
<שלמה בן אליהו: נמצאים איתי פרופ' עבד גרא, תציג את עצמך.
<עבדאללה עבד גרא: אני עבד גרא, מנהל השירותים להגנת הצומח ולביקורת והתבקשתי על ידי המנכ"ל והשר למלא את מקומו של יורם עד שייבחר ראש מינהל חדש.
<עבדאללה עבד גרא: במקצועי אני פיתופתולוג, עבדתי במכון להגנת הצומח במכון וולקני, אני נמצא פה 40 שנה.
<עבדאללה עבד גרא: כמובן הושם על הכתפיים שלי עול כבד, אני צריך לנהל את שני הגופים האלה, אני מקווה שאני אוכל לשמור על המקום הזה כפי שהוא נשמר עד הרגע הזה.
אורי מקלב: אתה מקווה ואנחנו מברכים אותך ומאחלים לך שתוכל לעשות את זה.
<יורם קפולניק: אני רוצה לנצל את ההזדמנות, בואו נעשה היכרות.
<יורם קפולניק: (סבב נוכחות).
<יורם קפולניק: תודה רבה לכולם.
<יורם קפולניק: שוב אני חוזר פעם נוספת ואני אומר תודה לוועדה שהחליטה לבוא ולראות את העניינים מקרוב, מה מכון וולקני עושה, איך נראה מכון וולקני, מה הפעילות שלו.
<יורם קפולניק: כמו ששמתם לב, אפשר כאן ללכת בחצר של מכון וולקני הרבה שעות ולראות נושאים שונים, מאוד מגוונים, כולם או רובם סמוכים על שולחן החקלאות, או שיש להם איזה שהוא קשר לנושא של החקלאות.
<יורם קפולניק: אנחנו התחלנו את הסיור שלנו היום, ראינו מתקן לאומי שנקרא בנק הגנים, המתקן הזה משרת את כל עם ישראל, אנחנו דיברנו על זה שאולי דרך הוועדה ננסה לקבל איזה שהוא אישור כמתקן לאומי.
<יורם קפולניק: עד עכשיו הוא יחידה בתוך מכון וולקני ומנהלת בנק הגנים לקחה על עצמה, היא תהיה בקשר איתכם, לראות איך אנחנו יכולים להפוך את בנק הגנים למתקן לאומי.
<יורם קפולניק: משם נכנסנו לראות קצת טכנולוגיות חדשות, איך אפשר להסתכל בתוך הצמח בלי לפצוע אותו, בלי לפגוע בו, בלי לחתוך אותו עם סכין גילוח, ויותר חשוב מזה זו הסיטואציה שהמכשיר הזה נמצא רק במכון וולקני, הוא לא נמצא במקום אחר, כל הזמן אני, גם בוועדה שהייתה, ישבתי ואמרתי שאנחנו משתמשים במכשור של מוסדות אחרים, אבל הנה לכם דוגמה שמוסדות אחרים משתמשים במכשור שלנו וזה איזה שהוא פסיפס באקדמיה הישראלית, עובדים ככה הרבה שנים, אני חושב שמאז הימים של ספיר, ששם היה באמת דחיפה לאקדמיה, לא הייתה דחיפה לגבי המכשור.
<יורם קפולניק: אנחנו צריכים לאט לאט לזחול, אין כאן איזה שהוא מגה מאני, לפעמים יש כאן מרכזים לאומיים, כמו מרכז הננו טכנולוגיה שקיים בבר אילן, שהמדינה הכניסה מאות מיליונים של דולרים בשביל ליצור תשתית.
<יורם קפולניק: בניין שלם, צף כולו, כדי שלא יהיו תנודות וננו טכנולוגיה זו אחת השיטות שאנחנו עכשיו נכנסים יותר ויותר.
<יורם קפולניק: בהלימה הזאת, או לפחות האינטראקציה שיש לנו עם המוסדות האחרים זה למעשה החמצן של המדע כאן.
<יורם קפולניק: משם עברנו לראות פעילות של חוקרת שלמעשה מנסה להגדיל את סל הגידולים לחקלאי, גידולים חדשים, גידולים רווחיים יותר, על ידי כך שהגידולים האלה אולי ייתנו מענה לשוק התרופות.
<יורם קפולניק: תרופה כזאת, תרופה אחרת, ראיתם שיש הרבה ניסיונות בשטח.
<יורם קפולניק: משם עברנו, אני לא יודע אם כולם שמעו, אבל אצלי ברכב שמעו קצת על הרפת של מכון וולקני, שזו אחת משלוש הרפתות בעולם שאפשר לעשות ניסויים פרטניים על פרות, לעשות להן דיאטות.
<יורם קפולניק: זה לא סוד שרוב האוכל שאנחנו נותנים לפרות שלנו זה אוכל מיובא מחו"ל ואנחנו רוצים למקסם את ההוצאה הזאת, כי זה עולה למשק המדינה דולרים ומצד שני אנחנו לא רוצים לתת לפרה לאכול קש כי אחרת לא תהיה לנו תנובה של חלב.