GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: במסגרות אחרות, בדיוני הוועדה העליתם כאן גם את הנושא של צילום בתוך הרכב, שהיום חברות הסעת תלמידים, אתם בלא מעט רשויות ומועצות עובדים גם הרבה עם מצלמות כדי לראות מה נעשה ברכב ובקרה על הנהג.
אורי מקלב: זו לא הטכנולוגיה היחידה שאתם מנסים היום להטמיע בתחבורה הציבורית כדי לשפר את הבטיחות, כדי להגביר את הבטיחות, כדי באמת לשמור על שלום הנוסע ובטיחות הנוסעים והילדים.
<שמריהו ארביסמן: יש לנו שליטה מלאה והמנכ"ל שלנו, שוקי שדה, הוא בעברו היה איש משרד התחבורה.
אורי מקלב: אז הוא יודע את זה משני הכיוונים.
<דרור הראל: אמנם כמעט בסוף, למרות שאין לי מצגת, כי אנחנו לקראת הסוף.
<דרור הראל: אני אומר דבר כזה, שמענו הרבה פתרונות וזה אחלה, באמת אחלה פתרונות, אחלה יישומים, אחלה רעיונות.
<דרור הראל: אני התבקשתי מבטרם להגיע לפה ולהציג את ה - - - זה אפילו לא אפליקציה, כתפיסה איך אפשר לפתור את הבעיה.
<דרור הראל: לא המצאתי אפליקציה, לא המצאתי שום דבר, אני באתי לפני בערך חמש שנים, חשבתי אחרי כל המקרים, כמו כולכם ששמעתם וראיתם ואמרתי שחייבים לעשות משהו.
<דרור הראל: חשבתי מה אפשר לעשות, איך אפשר לשנות את התפיסה, חשבתי על הרעיון, ניגשתי עם זה גם למשרד החינוך, בזמנו הייתה המנכ"לית שם דלית שטראובר, עם היועצים שלה, עם הקב"סים שלה, עם העיריות, ובאתי עם רעיון.
<דרור הראל: אמרתי חבר'ה, אנחנו את הכול תולים על מה ברכב, איך ברכב, למה ברכב וזה נכון, זה בסדר, אבל בואו נחשוב על פתרון פשוט.
<דרור הראל: לא אפליקציה של אף אחד, לא בעל הבית של אף אחד, בואו נעשה משהו שבכל מקום עבודה יש.
<דרור הראל: בכל מקום עבודה אנחנו מגיעים לעבודה, מעבירים כרטיס, גמרנו.
<דרור הראל: נעשה את הדבר, נשים שעון, לא צריך אפליקציה מיוחדת, לא צריך שעון מיוחד, השעון הכי פשוט, הדבר הכי זול, נשים שעון בכל גן, נעביר צ'יפ כמו במכון כושר ואת ההתראה איך שאנחנו רוצים.
<דרור הראל: אחד הדברים שהחבר'ה פה הציגו, לגבי הגננת שצריכה לדווח, משרד החינוך בא ואמר 'אחלה פתרון, איך לא חשבנו עליו?
<דרור הראל: פתרון פשוט, בוא ניישם אותו, רק תן לנו לבדוק מה משרד המשפטים אומר על העניין, כי יש פה אחריות, אנחנו לא רוצים שהגננת תהיה אחראית'.
<דרור הראל: במשרד החינוך באו ואמרו, אני מדבר על 2012, יש פה גם כתובים, אימיילים, על העניין, אחלה רעיון, מאוד פשוט, גם מאוד זול.
אורי מקלב: זה אפיק אחד, אבל בסופו של דבר לא הכול נעשה בגן ילדים, לפעמים זה יכול להיות גם בדרך חזור מגן הילדים ובדרך לקניות.
<דרור הראל: יפה, אז החשיבה הזאת - - -
אורי מקלב: אם אנחנו עושים סטטיסטיקה, כמה פתרונות לכל - - -
<דרור הראל: ברור שאין פתרון לכול, אבל הסטטיסטיקה, בדרך כלל מה שקורה לילדים, כשאנחנו מביאים אותם לגן, אבות, הורים, סבא, סבתא - - -
אורי מקלב: חוק מרפי אומר שאם עד עכשיו זה חס וחלילה קרה בדרך לגן ואנחנו נפתור את הגן, אז יקרו עכשיו מקרים בדרך מהגן.
<דרור הראל: אז התשובה לעניין, דרך אגב, הם התלהבו מהעניין, 'יופי, עכשיו יהיה לנו דוח נוכחות של הגן' - - -
אורי מקלב: אבל מי יעשה את זה?
אורי מקלב: ההורה יעשה את זה בגן?
אורי מקלב: ההורה הרי לא יורד, הוא מוריד את הילד מהרכב, ילד בן 5, הוא יורד לבד והוא נכנס, האבא לא מכניס אותו לתוך ה - - - השומר פותח ו - - -
<דרור הראל: בוא נחליט, אני חושב שהאחריות היא של ההורים.
אורי מקלב: אני מבין, זו אפליקציה של גני הילדים זה משהו יותר פשוט וזה יכול להשתלב בדברים.
<דרור הראל: לא.
אורי מקלב: זק"א, חיים וינגרטן.
<חיים וינגרטן: שלום, שמי חיים וינגרטן, ראש אגף מבצעים בזק"א.
<חיים וינגרטן: אני שמעתי פה רעיונות נפלאים, אני רק רוצה להגיד דבר אחד, מתנדבי זק"א לא יכולים לקחת את הילדים האלה, לא מסוגלים לטפל במקרים האלה.
<חיים וינגרטן: חלקם ללא רוח חיים, חלקם במצב קשה, זה דבר בלתי נסבל.
<חיים וינגרטן: עד שייצאו כל הרעיונות האלה מתברר שיש בעיה של הסח הדעת, אנחנו רוצים לפנות יותר לציבור שעוברים בכביש, הילד היה כמה שעות ברכב, אנשים עברו ולא שמו לב.
<חיים וינגרטן: אין ברירה כרגע, גם בפרסום לציבור הכללי, אתם הולכים ברחוב, תסתכלו, אין ברירה.
אורי מקלב: אתה מבקש את עזרת הציבור עד הפתרונות כדי למנוע את הדברים האלה, ואנחנו גם בהזדמנות הזאת מעריכים את עבודת הקודש שאתם עושים ופועלים.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שזה לא קל, בסופו של דבר, לטפל, בכל המקרים וגם במקרים האלה, וכל פטירה של ילד מכל סוג שהוא, ואתם עושים את זה במסירות הראויה להערכה.
<עמית לוזון: אני עמית מחברת איתוראן.
<עמית לוזון: אנחנו הוצאנו פתרון שעובד כבר יותר משנתיים.
<עמית לוזון: דיברו פה על פתרונות דומים, אבל הוא בעצם הפתרון היחיד שעבר תקינה, על בסיסו בנו את תקן 6400, מיוחד לחברות ההסעה.
<עמית לוזון: הוא מחייב את הנהג, שהוא החיישן הטוב ביותר, לבצע סריקה אחורה.
<עמית לוזון: ברגע שהוא מכבה את המנוע, יש לו תזכורת, הוא הולך אחורה, מבצע סריקה, מוודא שבאמת אין אף ילד ברכב.
<עמית לוזון: בעזרת מפתח אישי, חד ערכי, הוא חייב לנטרל את המערכת.
<עמית לוזון: אם תוך דקה או שתי דקות הוא לא ביצע את זה גם המערכת מצפצפת - - -
אורי מקלב: בכמה מקומות זה מותקן היום?
<עמית לוזון: בסביבות 5,000 אוטובוסים.
אורי מקלב: יש גם אלטרנטיבה לחברה שלכם, או שיש עוד חברות?
<עמית לוזון: יש גם אלטרנטיבות, כן.
אורי מקלב: שהן גם פועלות?
<עמית לוזון: גם פועלות בתחום הזה.
אורי מקלב: ברכב הפרטי, אנחנו לא יודעים עוד איך זה מיושם.
<עמית לוזון: ברכב הפרטי זה קצת יותר מורכב.
<קריאה: ברגע שתהיה רגולציה כמו בהיסעים זה יקרה.
<אילן גולדשטיין: שמי אילן, אני מנכ"ל פוינטר ישראל.
<אילן גולדשטיין: אנחנו בתחום הזה כבר חמש שנים, התחלנו עם ד"ר אביקם, הגענו להרבה מאוד פתרונות עם רגשים במכוניות.
<אילן גולדשטיין: אני אסרתי על שיווק מוצר שלא הגיע ל-100% אמינות.
<אילן גולדשטיין: אי אפשר לשחק פה במוצרים שהם 95%, 98% אמינות.
<אילן גולדשטיין: ל-100% לא הגענו עם כל מיני רגשים שקיימים בארץ עד שפגשנו את גיל.
<אילן גולדשטיין: אני מקווה שממנו תצא הבשורה.
<אילן גולדשטיין: הבעיה שכרגע אם מתעסקים רק עם ה - - - ולא עם האפטר מרקט, אבל במידה שיהיה להם מוצר לאפטר מרקט לדעתי אנחנו נשמח להתקין אותו.
<אילן גולדשטיין: כמובן שאנחנו גם מספקים מוקד 24/7 שיודע לתת גיבוי לכל ההתראות שהתקבלו מהרכב ולא תולים את זה רק בהורים עצמם.
<אילן גולדשטיין: יניב היום מקדם אצלי פרויקט עם ביקון, ששמים משהו פשוט ברכב, אפליקציה, ההורה מתרחק מהרכב והוא יקבל את ההתראות.
<אילן גולדשטיין: מה שאני בא להגיד, פתרונות קיימים, רגולציה צריכה להיות על מנת שלחברות תהיה אפשרות - - - אנחנו ניסינו לשווק פעם מוצר דרך חברת שילב וכמובן שזוג צעיר שבא לקנות ציוד לתינוק הקטן, המוכרת לא תדבר איתו על שכחת ילד ברכב.
<אילן גולדשטיין: זה לא הולך ביחד.
אורי מקלב: אתה יודע שאני מנסה לקדם כבר הרבה זמן הצעת חוק, שי מכיר את זה כבר כמה שנים, עוד בכובע הקודם שלו, שמדבר על התקנה של חיישני רוורס.
אורי מקלב: כפי שידוע, 15 ילדים בשנה, בשנה שעברה הייתה הפחתה ברוך ה', במיוחד במגזר הערבי, אבל זה קיים בכל המגזרים, רק לאחרונה היה עוד מקרה שאבא דרס את הילד שלו בנסיעה לאחור.
אורי מקלב: דיברנו על חיישני רוורס ולא הצלחנו לשווק את זה כמוצר מדף, אנשים לא התקינו את זה.
אורי מקלב: על אף שיש מקומות, יש אוכלוסיות, ששם זה מאוד אקוטי.
אורי מקלב: אנשים עם רכבי שטח כאלה או אחרים, נמצאים בתוך בתים וחצרות פתוחות וילדים מסתובבים בתוך החצר, בתוך מגרש החניה, זה קורה, לא הצלחנו לשווק את זה.
אורי מקלב: דבר ראשון שעשו, כשהנחתי את החוק, בדקו אם יש לי קשר לחברות שמתקינות את המוצר הזה.
אורי מקלב: יש עיתונאי אחד שעושה תחקיר איזה קשר יש לי עם חברה, בסופו של דבר הוא לא מצא, אז הוא אמר שאולי הוא יתחקר אותי וימצא ממני איזה קשר, אמרתי לו 'אדוני, בסדר גמור, אני מאוד מעריך את העבודה שלך כעיתונאי, אבל אני מדבר על רכבים חדשים'.
אורי מקלב: הצעת החוק שלי מדברת על התקנת חיישנים כאלה ברכבים שהיצרן מייצר אותם.
אורי מקלב: דרך אגב, החקיקה לא מתקדמת בגלל שלא מצאנו עדיין תקינה.
אורי מקלב: תיכף נגיע למכון התקנים, עוד לא מצאו תקינה לרכב הזה.
אורי מקלב: אז שאלתי, אז עדיף שזה לא יהיה תקין 100% בתקינה מושלמת, אבל בינתיים בכל שנה יש לנו אסונות גדולים מאוד בעניין הזה, 'לא, אבל אם אנחנו נעשה מכשיר כזה ונחייב אותו ברגולציה כזו או אחרת אז האחריות תהיה עלינו, מישהו יתבע אותנו שהוא לא ראה, זה היה בזווית והוא לא ראה ואולי המכשיר לא נותן את ה-100% מענה'.
אורי מקלב: ככה זה עובד פה.
אורי מקלב: עם כל הכבוד, כשזה מגיע לרגולציה עם שיקול דעת אז כל אחד מסתכל מהמבט שלו ומהמחויבות שלו ומצמצמים את העניין.
<אילן גולדשטיין: אני אתן עוד דוגמה קטנה להצלת חיי אדם, מה שאירופה הולכת.
<אילן גולדשטיין: אירופה הולכת ל-e-call, e-callזה משדר גם גלאי תאונה בזמן אמת, בניסויים שלהם זה מקטין את זמן התגובה ב-50% של כוחות ההצלה, מחוץ לעיר זה מקטין 60% מהזמן, בתוך העיר בסביבות 40%.
<אילן גולדשטיין: זה הולך להיכנס כתקנה מחייבת באירופה, כל אוטו יהיה עם משדר, עם גלאי תאוצה, שברגע שתהיה תאונה או ייכנס בעץ, בקיר, מיד מוקד יקבל התראה.
<אילן גולדשטיין: רגולציה.
<אילן גולדשטיין: ברגע שתהיה רגולציה כל אוטו באירופה ייסע עם המערכת, יקטינו ב-50% את זמן ההגעה לכלי הרכב.
אורי מקלב: בארץ אין בעיה של גלאי, יש מגן דוד.
אורי מקלב: ברוך ה' בזה אנחנו - - -
<אילן גולדשטיין: כל עוד זה לא יהיה חוק.
<אילן גולדשטיין: אז יש יבואן אחד שעשה את זה כג'סטה ללקוחות שלו והיום הם מתקינים את זה באופן גורף בכל כלי הרכב של יבואן מסוים.
<זיוה שלו: אגב התקינה, רציתי להגיד שהכנו שתי קבוצות תקנים, שתיהן במימון ובהזמנה של משרד התחבורה, אחת לרכב הסעות, קבוצה אחת של שלושה תקנים בנוגע למערכות התראה של השארת ילדים ברכב הסעות.
<זיוה שלו: אלה מערכות שמופעלות לפי התקנות של משרד התחבורה שאומרות שהנהג חייב לסרוק את כל הרכב, להגיע לקצה אזור הנוסעים וללחוץ על כפתור, אחרת מופעלות התראות כאשר כל ההתראות מופעלות רק ברכב, כי תקן זה דרישות מינימום.
אורי מקלב: והוא צריך גם להסתכל אם הילד לא נרדם, החליק למטה ומתחבא לו שם וחשוך בלילה והוא לא רואה כל כך טוב.
אורי מקלב: זה עוד משהו, אבל זה עדיין לא נותן פתרון מלא לפי מקרים שהיו.
אורי מקלב: אני זוכר באופקים, חזרו מחתונה מאוחר בלילה וילד אחד נרדם, השתחל בזווית כזו שלא ראו שהוא שם.
<זיוה שלו: התקן דורש שיחצו את כל - - -
אורי מקלב: הוא יחצה.
אורי מקלב: הוא חצה והוא לא ראה אותו.
<זיוה שלו: זו כבר אחריות של הנהג.
<זיוה שלו: חוץ מזה עשינו גם תקן ל - - -
אורי מקלב: הוא יכול לחצות ולהסתכל בהודעות שהוא קיבל, להגיע לשם, ללחוץ וללכת.
אורי מקלב: זה גם יכול לקרות.
אורי מקלב: אם נהג יכול תוך כדי נסיעה - - -
<קריאה: זה חייב להיות מקודד, כדי שלא יגיד לילד מאחורה שילחץ בשבילו.
אורי מקלב: אוה, על זה לא חשבתי.
אורי מקלב: זה עוד משהו.
אורי מקלב: יהיה לו מסטיק לחלק למי שעושה לו את זה.
אורי מקלב: היו הרבה מוצרים שבאו אליכם כדי לקבל תקינה?
אורי מקלב: לא לרכב ציבורי.
<זיוה שלו: לרכב פרטי הכנו תקן.
<זיוה שלו: ראינו המון המון המון מוצרים, המון מוצרים טובים, העניין הוא שתקן הוא מוגבל ובמסגרת המגבלות עשינו רק - - - כלומר התקן דן רק במערכות שמותקנות בתוך הרכב או על כיסא הבטיחות או מותקנות על מושבי הרכב.
אורי מקלב: אבל איך אתם יודעים היום לתת תקינה אם אתם לא יודעים מה הדרישה.
אורי מקלב: רכב ציבורי, זה משהו נפרד ועל זה הם צריכים לתת תקינה, אבל דברים של - - - את החלק הזה צריך להשלים במכון התקנים.
אורי מקלב: בסדר, אתם החלק הסופי של המוצר, של הפיתוח, שאתם תיתנו על זה את החותמת שלכם.
אורי מקלב: אבל אנחנו עדיין אוחזים בשלב, חוץ מהרכבים הציבוריים, שאנחנו לא יודעים מה המפרט שאנחנו מבקשים, אם זה יהיה במה שקשור לרגולציה, אבל אני שואל על דברים שלא קשורים לרגולציה.
אורי מקלב: יש מפתחים שביקשו מכם תקינה על מוצרי מדף שלהם?
<זיוה שלו: לפי דעתי ניגשו למעבדה אצלנו, כלומר אנחנו הכנו תקן בסיס שמטפל רק בחלק מהמערכות, כי יש כל כך הרבה מערכות שאנחנו רק בשלב שמטפל בחלק ו - - -
אורי מקלב: אני חושב שהורים שיראו שיש הסמכה של מכון התקנים, בדברים האלה שקשורים לחיי אדם אני אמרתי שאם אני פעם אוסיף, אני כבר מוציא, אני בוודאי ארצה משהו שיש לו תקינה.
אורי מקלב: לא שאחד שאני לא מכיר, גם אם הוא מפרסם, גם אם יש לו אתר, כך אני חושב, שהדבר הזה חשוב מאוד.
אורי מקלב: ברשותכם, המועצה לשלום הילד, גב' ורד וידמן, המנכ"לית החדשה.
אורי מקלב: קודם כל אני מאחל לך בהצלחה.
<ורד וינדמן: אני רוצה ברשותך להרחיב טיפה את היריעה.
<ורד וינדמן: אני יודעת שאנחנו ועדת המדע ומדברים על פתרונות טכנולוגיים, אני חושבת שהפתרונות הטכנולוגיים יכולים להועיל, אבל הם לא חזות הכול.
<ורד וינדמן: אני רוצה להגיד שני דברים משמעותיים.
<ורד וינדמן: דיברת, אדוני יושב הראש, על כך שאתה חושב שיש מודעות.
<ורד וינדמן: הנתונים מלמדים על היעדר מודעות.
<ורד וינדמן: כשמסתכלים על הנתונים של השארת ילדים ברכב, אני לא מדברת רק על שכחה, על השארת ילדים ברכב - - -
אורי מקלב: את מדברת על קפיצה ולהשאיר את הילד למספר דקות.
<ורד וינדמן: קודם כל לא חלה ירידה בהיקף התופעה.
<ורד וינדמן: מבחינת הנתונים יש ילדים, כפי שאמרת, אדוני, שמושארים ברכב.
<ורד וינדמן: כן, אומרים, 'אני אשאיר את המזגן דולק, אני אפתח את החלון טיפה, אני אשאיר אותו לרגע' ולעניין הזה ללא ספק אין מספיק מודעות ולכן כשקמפיינים תקשורתיים, והם מועילים מאוד, הקמפיינים, אבל כשהם יתייחסו גם לנושא של השארת ילדים.
<ורד וינדמן: רבים לא יודעים, וזו הזדמנות גם להזכיר את זה פה, שמדובר בעבירה פלילית.
<ורד וינדמן: זו עבירה שלמועצה לשלום הילד היה חלק משמעותי בקידום של העבירה הזו כדי ליצור נורמה מחייבת.
<ורד וינדמן: למרבה הצער, ולו במקרים של השארה מכוונת ברכב, אין העמדות לדין בכלל, או כמעט בכלל, בשנים האחרונות וזו הזדמנות להעלות את הנושא הזה למודעות.
<ורד וינדמן: מבחינת מה ניתן לעשות.
<ורד וינדמן: יש דחיפות, בכל קיץ יש מקרים שמסתיימים באסון טרגי.
<ורד וינדמן: בעניין הזה אני קוראת למשרד התחבורה לכל הפחות ליצור איזה שהם תמריצים כדי שבאמת ישתמשו בפתרונות הטכנולוגיים האלה ובינתיים לציבור, שכל אחד יודע, ונדמה לי שאדוני אמר את זה, כל אחד יש משהו שיכול לעזור לו להיזכר, אם זה להשאיר סלולרי במושב האחורי, או תיק במושב האחורי, כל דבר שעשוי לעזור לאדם הספציפי ולא לומר 'לי זה לא יקרה', אלא להיעזר בפתרונות נגישים.
אורי מקלב: זה בשלב הביניים.
<ורד וינדמן: וכמובן לציבור.
אורי מקלב: אנחנו גם מאחלים לך הצלחה, אבל אני דווקא הייתי מכוון אתכם, כמועצה שמאוד מכבדים אותה ומחשיבים אותה בכנסת ובמשרדים ממשלתיים, דווקא בחלק הזה של גני הילדים, המעונות, בחלק של האפליקציות, אתם יכולים - - - גם אם אנחנו נעשה תקינה, אבל כל דבר שמוסיף על זה וסוגר את זה אני חושב שזה חשוב.
אורי מקלב: אני חושב שאתם באמת יכולים להיות הזרז של קידום משרד החינוך בפתרונות מעבר למה שמשרד התחבורה עושה.
<ורד וינדמן: זאת המלצה שבהחלט קראנו לה בזמן האחרון, לגננות ולמטפלות, לגלות יוזמה וליצור קשר עם הורים כשהילד לא מגיע לגן.
אורי מקלב: הרשות לבטיחות בדרכים, לא שכחתי אתכם.
<מרב רפאלי: אני אגיד בקצרה וזה מתחבר בסך הכול לדברים שנאמרו פה עכשיו.
<מרב רפאלי: קודם כל הרשות בדקה אם ניתן למצוא איזה שהם מאפיינים שמגדילים את הסיכוי לאירוע כזה של שכחה.
<מרב רפאלי: בקצרה, זה בעצם יכול לקרות.
<מרב רפאלי: זאת אומרת אנחנו מדברים על מאפיינים ברורים ובצירוף נסיבות שגרתיות באמת יש מצב.
<מרב רפאלי: יש לנו כמה המלצות, שזה באמת לאכוף את האיסור של השארת ילדים במכונית, לנעול את המכונית ולוודא שאין אנשים.
<מרב רפאלי: אנחנו נמשיך בפעולות ההסברה שאנחנו בכל קיץ מעלים וכמובן הפתרונות הטכנולוגיים, רק לזכור שעדיין הטכנולוגיות לא מפותחות, הן עדיין - - -
אורי מקלב: זו הזדמנות להעריך את כל מה שאתם עושים בכל הנושא של מניעת תאונות דרכים, אנחנו פוגשים אתכם בעוד ועדות.
אורי מקלב: אני מנסה, בזהירות, כשאתם בחלק הזה, פעם ניסיתם לפתח תקינה בעניין הזה בנפרד?
אורי מקלב: לא על החלק המקצועי אני מדבר, כפי שהיינו בחיישני רוורס, שאתם ניסיתם לעשות משהו שיעמוד בתקינה.
אורי מקלב: בגלל הנתונים, גם אם אין מאפיין, אבל משהו שהוא איזה המלצה שלכם, מתוך כל הדברים שהעלו פה, מה הייתם חושבים שזה בדרגה ראשונה, אני רוצה להגיע לכך שהמסקנה של החלק המקצועי, מכיוון ששמענו כאן מגוון של פתרונות, בסופו של דבר יהיו שניים, שלושה, אבל משהו שכן יאפיין, לאו דווקא שכחה, כפי שנאמר על ההשארה של הילדים, שגם ייתן מענה שאני רואה כבעיה עתידית, ההשארה של הילד ולא בשכחה של הילד.
אורי מקלב: וגם משהו, אם אתם תאפיינו את זה, שיוכל לתת גם בתקינה, שייתן גם פתרון.
אורי מקלב: נניח נהג משאיר את הרכב ויוצא מהרכב וגם בכיסא הבטיחות יש נוסעים, זה יכול לתת איזה התראה מסוימת, צפצוף, שיהיה בפני אדם משהו שיתריע בפניו.
אורי מקלב: אתם אחד או ביחד?
אורי מקלב: אתם ביחד, אז אחד מכם ידבר, ויש לנו את המשרד לבטחון פנים ועם משרד התחבורה אנחנו מסיימים.
<ניצן כהן: נעים מאוד.
<ניצן כהן: אני ניצן כהן וזה אבישי שמחוני, אנחנו מאיי פייז פרויקטים.
<ניצן כהן: ראשית באמת אנחנו מצטרפים לכולם ומשתתפים בצער המשפחות פה.
<ניצן כהן: אנחנו פיתחנו מערכת שגדלה למעשה עם הבן שלי.
<ניצן כהן: הבן שלי היום בן 4 כמעט, אבל מהמקרה הראשון או השני שראיתי בטלוויזיה אמרתי לעצמי איך אפשר למנוע את זה, למה שלי זה לא יקרה?
<ניצן כהן: אז נפגשנו, ישבנו, דיברנו ופיתחנו מערכת הכי בסיסית שיכולה להיות, בלי כל הטכנולוגיות המפוארות, בלי אפליקציות, בלי סוללות שצריך להחליף, לא על שלט, כן על שלט, שום דבר.
<ניצן כהן: המערכת עובדת בצורה נורא פשוטה.
<ניצן כהן: ברגע שחגרת את הילד המערכת קודם כל מצפצפת.
<ניצן כהן: זו בקרה שהמערכת עובדת.
<ניצן כהן: נכנסת לאוטו, פתחת את הסוויץ' המערכת נרגעת ומתחילה להטעין את עצמה.
<ניצן כהן: עשית את הנסיעה שלך, הגעת לאן שהגעת, ברגע שעצרת אתה צריך לכבות את האוטו, ברגע שנסגר הסוויץ' ישר היא מצפצפת.
אורי מקלב: זה יכול להיות מצפצף בגלל שהשארת אורות, בגלל שלא שמת על פרקינג.
<ניצן כהן: לא, צפצוף ספציפי של המערכת.
אורי מקלב: היום המערכת שלי מצפצפת על כך שהשארתי בדרייב, במקרה שלי שאין מפתח זו לחיצה.
<ניצן כהן: יש מגוון צפצופים, אנחנו כרגע - - -
אורי מקלב: מי היום יודע לזהות על מה הוא מתריע, אם על האור שהשארתי, על החגורה?
<ניצן כהן: לא, אני אסביר.
<ניצן כהן: זה צפצוף שיזכיר לך משהו, באותה מידה - - -
אורי מקלב: אבל אתה נוסע ברכב חדיש, כבר אתה תראה - - -
<ניצן כהן: באותה מידה זה גם יכול לדבר אליך, 'אבא, אני מאחורה'.
אורי מקלב: וההתקנה?
אורי מקלב: היא דורשת התקנה של מישהו מקצועי?
<ניצן כהן: לא, ממש לא.
<ניצן כהן: היא מתחברת לשקע המצת, זה מגיע עם מפצל, יש לך את כל סוגי המחברים שקיימים היום לשקע.
אורי מקלב: איך הסוויץ' של הרכב מזהה שהכנסת למצת?
<ניצן כהן: יש מעגל באוטו.
<ניצן כהן: ברגע שאתה פותח מעגל, שקע הטעינה מקבל מתח, ברגע שהוא מקבל מתח - - -
אורי מקלב: זה במסגרת רעיון או שזה כבר - - -
<ניצן כהן: זו מערכת שגדלה עם הבן שלי, היא התחילה בסל קל, היום היא כבר בכיסא הבטיחות ועוד מעט היא תעבור לבוסטר.
<ניצן כהן: כל זה מחבר, שאתה פשוט מחליף את המחבר, הערכה מגיעה עם כל שלושת המצבים.
אורי מקלב: פיתחת רק אב מודל אחד?
<ניצן כהן: יש לי ילד אחד.
<ניצן כהן: אנחנו יוצאים לייצור, אבל חיכינו המון זמן להזדמנות לדבר, וזה יכול לדבר לכולם.
אורי מקלב: אז הנה.
אורי מקלב: לצערי, זה בעקבות מקרה, אני בטוח שייתנו לכם הזדמנות להציג את זה בצורה רחבה יותר.
אורי מקלב: המשרד לבטחון פנים ירצה להוסיף משהו בעניין הזה?
אורי מקלב: אלעזר היה כאן, ראיתי קודם.
אורי מקלב: אורנה?
אורי מקלב: אז אנחנו מגיעים עכשיו למשרד התחבורה.
אורי מקלב: ראיתי שרשמת לעצמך דברים, בוודאי יש לך מה להוסיף בעניין.
אורי מקלב: שי סופר, המדען של משרד התחבורה.
<שי סופר: קודם כל, אדוני היושב ראש, אני מברך על עצם קיום הדיון.
<שי סופר: אני משתתף בצער המשפחות.
<שי סופר: אני חושב שזה אחד הנושאים הכאובים ביותר שאני טיפלתי בהם, הטעונים והבעייתיים ביותר.
<שי סופר: אנחנו חשבנו למעשה איך אנחנו יכולים כמשרד, כרגולטור, לטפל בבעיה באמת המאוד מאוד כאובה הזאת.
<שי סופר: למעשה שהייה של ילד ברכב סגור במשך שעות אחדות ביום חם יוצרת איזה שהוא אפקט מאוד מאוד חזק של חום, הטמפרטורות מגיעות ל-50 מעלות ואפילו יותר וגורמות לילד להתייבשות ולמכת חום.
<שי סופר: כשחשבנו איך לעשות את הדברים בצורה הכי נכונה והכי מסודרת, החלטנו באמת לפנות למכון התקנים.
<שי סופר: פנינו למכון התקנים, נוסד תקן ישראלי, 6400, כשהתקן הזה מכיל שני חלקים שהם מאוד מאוד חשובים, אחד זה רכב הסעות, שגם שם, לצערי, ראינו שהיו קורבנות, ורכב פרטי, שכמובן לצערנו ראינו בעיות בהיבט הזה.
<שי סופר: במקרה של רכב הסעות, והציגו את זה החבר'ה מהחברות הטכנולוגיות, מדובר על מערכת שמונעת הסחה קוגניטיבית, מונעת הסחת דעת של הנהג, מחייבת אותו לסריקה מקיפה ומחייבת אותו כמובן להגיע לירכתי האוטובוס.
<שי סופר: במקרה הזה אם הנהג לא ביצע סריקה תוך זמן מוגדר מכיבוי הרכב המערכת מפעילה התרעה וזה תואר בצורה יפה על ידי מנכ"ל פוינטר.
אורי מקלב: זה מהחודשיים האחרונים.
אורי מקלב: זה נכנס לתוקף בתקנות מה-1.3?
<שי סופר: התקנה הזאת עוד לא נכנסה לתוקף.
<שי סופר: זאת התקנה, תקנה 83א.
<שי סופר: אנחנו מבקשים ממשרד המשפטים להוסיף את סעיף קטן א(2), 'לא ינהג אדם ברכב להסעת תלמידים אלא אם כן הותקנה בו מערכת התרעה על השארת ילדים ברכב שעומדת בדרישות התקן הישראלי 6400 חלקים 1 ו-2'.
<שי סופר: לגבי התחולה, התחולה התארכה, היא לא תהיה מ-1.1 משום שהתאריך עבר, אנחנו תלויים במשרד המשפטים בנושא הזה.
<שי סופר: אני מקווה שזה באמת יעבור כמה שיותר מהר.
<שי סופר: מדובר בדיני נפשות.
אורי מקלב: זה צריך לעבור בכנסת - - -
<שי סופר: ברור, בוועדת הכלכלה.
<שי סופר: אני מעריך שזה גם יעבור, אני חושב שכולם תמימי דעים סביב הנושא הזה.
אורי מקלב: מכוונים לתקינה אחת, למפרט אחד?
<שי סופר: מכון התקנים ישב על המדוכה, ישב צוות מומחים, ועדה טכנית.
אורי מקלב: ויש פה רק דבר אחד?
<שי סופר: לא, היא פתוחה, עובדה שיש מספר חברות שעומדות בתקן.
אורי מקלב: כל מי שעשה את זה עד עכשיו עשה את זה במסגרת וולונטרית של עצמו, כל החברות שכן התקינו, איתוראן אומר ש - - -
<שי סופר: אבל הוא עומד בתקן, איתוראן ופוינטר עומדים בתקן.
<שי סופר: זאת אומרת אין חברה אחת שזו תכליתה, אלא יש מספר חברות שעומדות בתקן והתקנה 83א', שהיא תקנת תעבורה, מפנה לתקן.
<שי סופר: בהיבט הזה אני מעריך שאנחנו חולטים בצורה טובה את ההיבט של כלי רכב שמשמשים להסעת ילדים ואני מקווה מאוד שבהיבט הזה לא יהיו לנו יותר קורבנות.
אורי מקלב: ל-24,000 רכבים כאלה - - -
<שי סופר: כן, כבר היום זה מעודכן ב-5,000, מדובר על עוד 19,000.
<שי סופר: המערכת עצמה לא יקרה, סדר גודל של 1,000 שקלים, מדובר על רכב הסעות שעולה סביב ה-700,000 או מיליון ₪, אי אפשר להגיד שמדובר בסכום גבוה ומדובר פה בהצלת חיים, נקודה.
אורי מקלב: הסבסוד של משרד התחבורה על רכבים ציבוריים ואוטובוסים הוא גם על אביזרים?
<שי סופר: הוא יכלול את המערכת הזאת.
<שי סופר: מבחינתנו זה כסף קטן, אם בקרן הצטיידות אני מממן אוטובוס שעולה מיליון ₪, להוסיף עוד 1,000 ₪ זה לא סיפור כזה גדול, מה שנקרא, והמערכת מצילה חיים.
<שי סופר: זאת אומרת אנחנו ראינו ולפחות מהניסיון שלנו - - -
אורי מקלב: מי שהתקין לא קרה - - -
<שי סופר: ברוך ה' לא קרה ולא היו לנו בעיות, לא היה מצב שנהג שכח ילד.
<קריאה: היה מצב לפני שנה בחברת היסעים של פוינטר, ילדה נשכחה באוטובוס ובזכות המערכת הזאת החזירו את הנהג לאוטובוס והוא מצא אותה.
<קריאה: הוא פשוט לא הלך לסוף האוטובוס.
<קריאה: הוא מצא את הילדה, היא נרדמה על הכיסא.
<שי סופר: זו דוגמה מצוינת למצב שבו המערכת פעלה והצילה חיים.
<קריאה: כן, אסור לנו לפרסם כי זה לקוח שלנו, אבל מקרה אמיתי מלפני כמה חודשים.
<שי סופר: אני כרגולטור הרבה יותר קל לי עם כלי רכב שמפוקחים, כמו כלי רכב להסעות, וכאן הפתרון היה מהיר ומיידי ונתנו את המענה.
אורי מקלב: אני מטפל בחקיקה בדבר הזה, חקיקה פרטית שידרשו ממשרד התחבורה.
אורי מקלב: קשה לי להאמין שמשרד התחבורה יעשה את החוק לדרישה ברכבים פרטיים.
<שי סופר: אז בוא ניגע בכלי רכב פרטיים.
<שי סופר: כמו שזיוה, נציגת מכון התקנים, אמרה, אנחנו כן התעקשנו על תקינה לרכב פרטי.
<שי סופר: היה לנו חשוב שלציבור יהיו מערכות שהן מערכות עמידות טכנולוגית, זאת אומרת אדם שיקנה מערכת, שיידע שהיא עברה את בדיקת מכון התקנים.
<שי סופר: אבל כאן נשאלת השאלה הגדולה, יש לנו משהו כמו 3.5 מיליון כלי רכב, האם לחייב בכולם, את מי לחייב ובמה לחייב.
<שי סופר: שמענו כאן סביב השולחן ערב רב של רעיונות וערב רב של טכנולוגיות, מהטכנולוגיות הפשוטות ביותר כמו שרוך ועד טכנולוגיות שמחייבות מערכות RFID ומערכות חישה כאלה ואחרות.
<שי סופר: כאן נשאלת השאלה, ואני חושב שזה יגיע בסופו של יום לפתחה של הכנסת, אני חושב שבעיקר לפתחה של ועדת הכלכלה, האם להפוך את זה חובה מיידית לכל בעל רכב, לכל הורה, או שנעשה את זה כפי שזה היום, וולונטרי בצירוף של תמריצים.
<שי סופר: הייתה גם בעבר הצעה לתת איזה שהוא תמריץ למערכת כזאת לכל מי שעוזב את חדר יולדות.
<שי סופר: זאת אומרת כל מי שעוזב עם סל קל או כיסא בטיחות מקבל גם מערכת כזאת.
<שי סופר: צריך לחשוב על הדברים.
<שי סופר: יכול להיות שזו תהיה גזרה קשה מדי לחייב את כל בעלי הרכב.
אורי מקלב: לא כל בעל רכב, אבל מי שמסיע ילד בגיל מסוים, נניח בהצמדה לנושא של מחויבות לכיסא בטיחות הוא גם יחויב ב - - - כמו שאתה הבנת שבכיסא בטיחות מחייבים את כולם אז גם אותם חיישנים, אותה מערכת עזר, יהיה צמוד או לא צמוד, או בצורה אחרת, למי שרוצה להסיע ילדים.
אורי מקלב: בסופו של דבר, אני כן מקבל את זה, אני מדבר על עצמי ואני אומר את זה בגילוי נאות, ואני בטוח שגם אחרים, מחכים שמשהו יחייב אותם.
אורי מקלב: אדם, עד שלא מחייבים אותו לא עושה את זה ואנחנו לפעמים מחכים - - - אחת ההרצאות הראשונות ששמעתי כשהייתי חבר בעיריית ירושלים, הייתה לנו הרצאה על בני נוער ודיבר שם פסיכולוג שנראה מאוד פתוח, איך הוא הגדיר את עצמו?
אורי מקלב: יש לו ילד בן 16, צעיר, שהוא חבר שלו, מתירני מאוד, והוא אומר, בסופו של דבר המסקנה שכולם, גם בני הנוער, כאילו המתמרדים, מחפשים גבולות, מחפשים שיחייבו אותנו.
אורי מקלב: אנחנו נשארים כולנו בני נוער וכולנו מחפשים שיכריחו אותנו, שיחייבו אותנו, 500 שקל, 400 שקל, עד שלא מחייבים אותנו, עד שאין איזה רגולציה שאומרת לך שצריך לעשות את זה לא עושים את זה.
אורי מקלב: שי, מאוד חשוב לי מה שאתה אמרת עכשיו, הכנסת תיצור איזה חוק בעניין הזה.
אורי מקלב: התקינה שלכם, ההמלצה שלכם בעניין הזה, יושב כאן, כמו שאמרת, המקצועיים, יש כאן מגוון של דברים, אולי שילוב של הדברים.
אורי מקלב: איפה השולחן העגול המקצועי שייקח את גם את החלק של המאפיינים בהתנהגות שלנו מול התשובות הטכנולוגיות או הפתרונות היישומיים שיש לנו - - -
<שי סופר: אז מה שאני מציע, אדוני היושב ראש, קודם כל לגבי כלי רכב שמשמשים להסעות הנושא חלוט.
<שי סופר: לגבי כלי רכב פרטיים, המשרד ומכון התקנים ערוכים, יש לנו את תקן 6400 חלק 2, הוא עוסק בכלי רכב פרטיים.
<שי סופר: כל הצעה שתבוא למכון התקנים, ואני מדבר גם עם מנכ"ל המכון, כל הצעה שתגיע למכון התקנים תיבחן על ידם, יש ועדת מומחים שלהם.
<שי סופר: אם תבוא הכנסת, ועדת הכלכלה או הצעה פרטית, ותחייב את המשרד לתקן תקנה כזאת, בוא נגיד ככה, המשרד ערוך.
<שי סופר: המשרד ערוך מבחינה רגולטורית ו - - -
אורי מקלב: רגולטורית וגם מקצועית.
<שי סופר: נכון, מקצועית לגמרי.
אורי מקלב: לפחות המקצועית לגמרי, אתם יודעים גם לתכלל מקצועית.
אורי מקלב: שי, אנחנו מאוד מודים לך בעניין הזה.
אורי מקלב: בדברי הסיכום שלי במילה אחת אני אגיד את המסקנה בעניין הזה, גם חקיקה ועד החקיקה.
<אלכס שפרלינג: אני אלכס שפרלינג ממשרד החינוך, רציתי להרחיב על מה ששי דיבר, בקשר לרכבי הסעות תלמידים.
<אלכס שפרלינג: החל מהשנה הקרובה, שנת הלימודים 2017, תשע"ז, היא הופכת להיות דרישת סף, חובה לכל קבלני ההסעות שניגשים למכרזים.
אורי מקלב: זו אמירה חשובה מאוד, שתגדיל את צי הרכבים, שאם תעדכן את זה לצי גדול מאוד.
<שי סופר: וכמובן שעומדים בתקן 6400.
<אלכס שפרלינג: כן, התקן הופך להיות חובה.
אורי מקלב: אמרת שאתה מברך אותנו, לפני שאני מסיים.
<יצחק ויינגוט: אפשר להגיד משהו?
אורי מקלב: כן, אבל אני אתן קודם לרב לייכטר.
<ישראל לייכטר: אני באתי בשבילו.