GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<בנימין גמליאל: דבר שני, מפקח כולל בבית ספר חרדי הוא חייב להיות מפקח חרדי, כמו שלא ייכנס מפקח ערבי או מפקח ממלכתי לבית ספר חרדי.
<בנימין גמליאל: זאת אומרת שלמעשה גם מערך הפיקוח בתוך המחוז הוא מערך פיקוח חרדי והוא בא בעין של מחוז חרדי.
<בנימין גמליאל: אותו דבר לגבי הטכנולוגי, דווקא לצד הטכנולוגי יש לנו את המפקח הטכנולוגי לנושא כיתות החרדי טכנולוגי של הבנים, ששם למעשה זה איזה שהיא אמירה שהייתה בשנים האחרונות שהרימה על נס את הצרכים המיוחדים של הנוער החרדי בעיקר, כי אצל הבנות זה יותר מובנה הרבה שנים, אבל לגבי הבנים, שם היה חסך מאוד מאוד גדול, ודווקא אנחנו רואים, במהלך כל השנים, את התפתחות הכיתות ואת מספר התלמידים שהולך וגדל מבחינת ההצטרפות לתכנית הזאת.
<בנימין גמליאל: לכן החיבור של כולנו הוא חיבור מחייב, הוא חיבור למעשה - - -
אורי מקלב: וגם הממלכתי הדתי, יש לו גם את המאפיינים?
<בנימין גמליאל: יש לו את המפקח הכולל, שזה ממ"ר.
אורי מקלב: אבל הוא נמצא בתוך המחוזות.
<בנימין גמליאל: כן, הוא בתוך המחוז, אבל יש לו מפקח טכנולוגי מחוזי.
אורי מקלב: אין שום יתרון בממלכתי דתי שיהיה גם מחוז ממלכתי דתי?
אורי מקלב: לפי הדברים שאתה אמרת.
<בנימין גמליאל: לא, יש להם את החמ"ד, המפקח של החמ"ד, קודם כל.
<בנימין גמליאל: המפקח הכולל.
<בנימין גמליאל: כמו שיש לנו פה מפקח כולל.
<בנימין גמליאל: זו אותה משבצת.
<בנימין גמליאל: יש להם מפקח טכנולוגי במחוז ויש גם את ממונה שח"ר כמוני באותו מחוז.
<בנימין גמליאל: אז גם ממונה שח"ר שולח את נציגיו או שהוא הולך לביקור באותם מוסדות שנמצאים במחוזות, אז הוא מבקר את אותה ביקורת שלי יש.
<בנימין גמליאל: מפקח הממ"ד, של החמ"ד, גם הוא עושה את הביקורת שהמפקח הרגיל החרדי עושה, אותו דבר.
<בנימין גמליאל: כנ"ל לגבי הטכנולוגי.
אורי מקלב: לפני שאני אתן לך, מר עוזרי, דווקא הייתי רוצה לשמוע את המוסדות, את הגופים האחרים, כדי שאתה תוכל לענות על הדברים לפני שתבהיר את הדברים.
אורי מקלב: חבר הכנסת לשעבר, הרב הלפרט, בבקשה.
שמואל הלפרט: החינוך הטכנולוגי במגזר החרדי קיים יותר מ-50 שנה.
שמואל הלפרט: במשך כל השנים היה בטיפול ופיקוח של משרד החינוך, האגף לחינוך טכנולוגי.
שמואל הלפרט: לשבחו של מר גרשון כהן וקודמיו, שהם דאגו לחינוך הטכנולוגי במגזר החרדי בצורה שוויונית מאוד ואפילו עשו את כל המאמצים כדי להרחיב את החינוך.
שמואל הלפרט: לפני שנתיים, שלוש שנים, הוחלט, אני לא יודע על ידי מי, להעביר את המגזר הטכנולוגי החרדי למחוז החרדי, בהתחלה.
שמואל הלפרט: אחר כך הוא עבר לאגף שח"ר.
שמואל הלפרט: אין לי שום התנגדות, לא למגזר החרדי, גם לא לאגף שח"ר, להיפך, אני מאוד מאוד מוקיר ומכבד את האנשים שעוסקים בנושא הזה באגף שח"ר, את מר עוזרי, את מר בני גמליאל, הם עושים את כל המאמצים, אבל המקום הטבעי של החינוך הטכנולוגי, גם אם זה במגזר החרדי, חייב להיות במשרד החינוך, בצורה הפשוטה ביותר, כי להם יש את הכלים, יש להם את הניסיון.
שמואל הלפרט: הם יודעים באיזה צורה לפתח את החינוך הזה בצורה הטובה ביותר.
שמואל הלפרט: אני רוצה לומר שיש פוטנציאל במגזר החרדי של מאות ואלפי תלמידים שרוצים לקבל חינוך טכנולוגי, כמובן בתנאים של הציבור החרדי, משולב עם לימודי קודש, עם לימודים אחרים, בכדי שההורים יסכימו לשלוח אותם לחינוך הזה.
שמואל הלפרט: אגב, כפי שאמר גם יושב ראש ועדת הכספים, הרב גפני, לומדים בבתי הספר הקיימים את כל הלימודים הטכנולוגיים העיוניים וכמובן גם לימודי קודש.
שמואל הלפרט: הפיצול הזה, שדיבר עליו גם היושב ראש, הרב מקלב, שחלק מהחינוך הזה שייך למדע וטכנולוגיה במשרד החינוך וחלק שייך לוועדות מחוזיות וחלק לאגף שח"ר, זה מקשה מאוד על הניהול התקין היומיומי של בתי הספר.
שמואל הלפרט: הנושא הזה חייב להיות תחת כותרת אחת, תחת מסגרת אחת, בעלות אחת שהיא תטפל בכל הבעיות.
שמואל הלפרט: ואני רוצה לומר עוד פעם, אם החינוך הטכנולוגי במגזר החרדי לא מתפתח כמו שהיה יכול להתפתח, לפי פוטנציאל התלמידים שישנו, זה אך ורק בגלל הפיצול הזה.
שמואל הלפרט: ברגע שהחינוך הטכנולוגי, יחד עם האנשים שעוסקים בזה, הרב עוזרי ומר בני גמליאל, ישולבו גם כן באגף למדע וטכנולוגיה במשרד החינוך, שזה המקום הטבעי של חינוך טכנולוגי, אין לי ספק שאפשר להגדיל, להכפיל ולשלש את מספר התלמידים בתקופה לא ארוכה, כי להם יש את הכלים ואת הניסיון.
שמואל הלפרט: ומר גרשון כהן יודע איך להגדיל ולמצוא את הדרכים ואת התקציבים הדרושים בכדי שהחינוך הזה יוכל להתפתח.
שמואל הלפרט: ולכן מה שאנחנו מבקשים, הייתה כבר החלטה לפני שנה וחצי, שחייבים להחזיר את החינוך הטכנולוגי.
שמואל הלפרט: אני חושב שיש ליושב ראש את ההחלטה של הוועדה בשעתו, הרב גפני היה יושב ראש הוועדה, הייתה החלטה פה אחד שמחזירים את החינוך הטכנולוגי החרדי למשרד החינוך.
שמואל הלפרט: אנחנו לא רוצים להיות יוצאי דופן, לא מבקשים הטבות מיוחדות, לא רוצים להינזק, רוצים להיות שווים עם כולם, מה שכלל התלמידים במדינת ישראל מקבלים יקבלו גם התלמידים במגזר החרדי, כמובן בנוסף לצרכים המיוחדים של לימודי קודש וכדומה.
שמואל הלפרט: הייתה החלטה כזאת לפני שנה וחצי, משום מה ההחלטה לא בוצעה.
שמואל הלפרט: מה שאנחנו מבקשים עכשיו, שההחלטה הזאת תבוצע וזה יהיה תועלת גדולה, אני אומר לכם, החינוך הטכנולוגי יוכל להתפתח כמו שמתפתח החינוך הטכנולוגי בכל מיני מגזרים בצורה מאוד מאוד משמעותית.
אורי מקלב: תודה רבה, הרב הלפרט.
אורי מקלב: אני באמת מעלה את השאלה, ממה שדיבר הרב הלפרט, מי מוביל את זה בתוך משרד החינוך?
אורי מקלב: התקציב נמצא אצלכם בשח"ר, זה אני יודע, וגם לאחרונה.
<בנימין גמליאל: קודם כל משרד החינוך הוא למעשה המטרייה גם של שח"ר, גם של החינוך הטכנולוגי, זה לא משהו נפרד, זה משרד החינוך.
<בנימין גמליאל: אז כשאנחנו מדברים אנחנו לא מדברים על שני משרדים שונים, אלא אנחנו מדברים על אותו קודקוד.
<בנימין גמליאל: זה קודם כל שיהיה ברור מבחינת התפיסה.
<בנימין גמליאל: דבר נוסף, לגבי העניין של כיתות שח"ר, עם החינוך הטכנולוגי לבד, זה אומר שלמעשה כיתות שח"ר לא משותפות, זאת אומרת למעשה כל אגף שח"ר לא יהיה שותף למהלך הזה של בתי ספר טכנולוגיים אם האגף הטכנולוגי מקים את זה לבד, בהנחה.
אורי מקלב: אין בתי ספר של האגף - - -
<בנימין גמליאל: אין דבר כזה.
אורי מקלב: שיש לכם שם בפנים שח"ר?
<בנימין גמליאל: לא, אין דבר כזה.
<בנימין גמליאל: כל המוסדות - - -
אורי מקלב: אין בתי ספר טכנולוגיים שנמצאים - - -
<בנימין גמליאל: אני אסביר.
אורי מקלב: אני רוצה להבין, אתה תסביר כשאני אשאל את השאלה.
<גרשון כהן: אין בית ספר טכנולוגי שמה?
<גרשון כהן: מה השאלה שלך?
אורי מקלב: אני שואל אותו ואני גם מפנה אליך, אני מסתכל עליך, בתי ספר שנמצאים בתוך האגף הטכנולוגי, שיש שם כיתות שח"ר או שיש שילוב של - - -
<גרשון כהן: אני אמרתי, אני אחראי על הצד הפדגוגי, לא קשור לאיזה מגזר ולא כתוב לאיזה סוג בית ספר.
משה גפני: אבל השאלה נורא פשוטה, אם יש - - -
<גרשון כהן: סוג האוכלוסייה באגף שח"ר - - -
משה גפני: לא, עזוב את האוכלוסייה, שואל היושב ראש האם יש בית ספר טכנולוגי שיש שם גם כיתות שח"ר?
<גרשון כהן: התשובה היא כן.
אורי מקלב: וזה נמצא אצלך?
שמואל הלפרט: גם עד עכשיו, עד לפני שנתיים, כאשר אנחנו היינו רק באגף המדע והטכנולוגיה של משרד החינוך היינו באגף שח"ר, זה לא משהו חדש.
שמואל הלפרט: משך כל השנים.
<גרשון כהן: אולי יש אי הבנה.
<גרשון כהן: יש בית ספר - - -
משה גפני: אין אי הבנה, אנחנו מבינים את הכול.
שמואל הלפרט: מאז שנוסד אגף שח"ר אנחנו נמצאים - - -
<גרשון כהן: שנייה, אני מנסה להסביר.
<בנימין גמליאל: אני רוצה לומר משפט.
<גרשון כהן: אני מנסה להסביר, מה - - -
אורי מקלב: גרשון, בבקשה, אני שומע.
<גרשון כהן: אני אומר, יש בית ספר, בבית הספר יש מסלולים, מסלול עיוני, מסלול מדעי, מסלול טכנולוגי, בבית ספר יש תלמידים רגילים ויש תלמידים של אגף שח"ר ויש כל מיני סוגים באותו בית ספר.
<גרשון כהן: זה רוב בתי הספר במדינת ישראל, כמעט 800 בתי ספר, אני מדבר על תיכוניים.
<גרשון כהן: יש בתי ספר שמוגדרים כמרכז חינוך שבגלל סוג האוכלוסייה האחריות על בתי הספר של מרכזי חינוך ומפתנים היא של אגף שח"ר, נקודה, זה הכול.
שמואל הלפרט: אבל בתי הספר האלה היו גם באגף שח"ר.
משה גפני: היות שאנחנו לפני פסח אז יש פה כאלה, אני למשל הייתי רוצה לשאול אותך מה השתנה, מה היה לא טוב לפני שנתיים שהיה צריך לשנות.
משה גפני: למה צריך היום שלוש חתימות על כל פעולה שלהם, כשפעם היה מספיק חתימה שלך?
<גרשון כהן: אין לי תשובה.
משה גפני: עבדים היינו, זה בהגדה.
<גרשון כהן: סליחה, אין לי תשובה.
<בנימין גמליאל: אני מבקש לתת את התשובה ואני חושב שקודם כל שלוש החתימות כביכול - - -
משה גפני: לא כביכול.
משה גפני: שבעה חודשים הם לא קיבלו תקציב בגלל שלוש החתימות.
<בנימין גמליאל: לא, סליחה רגע, אני רוצה להסביר.
<בנימין גמליאל: אני לא יכול להסביר את זה במילה אחת, אני רוצה לתת את המעטפת הנכונה.
משה גפני: הייתה החלטה של ועדה, למה משרד החינוך לא חזר לוועדת המדע והוא אמר 'אי אפשר ליישם את ההחלטה הזאת'?
משה גפני: מה, הכנסת פה זה משהו ערטילאי, זה בית הלורדים?
משה גפני: הייתה החלטה בוועדה.
אורי מקלב: תסיים, אבל ממש בקצרה.
<בנימין גמליאל: כן, אני אשתדל לקצר.
<בנימין גמליאל: אני עדיין טוען כך, לגבי כל המוסדות הטכנולוגיים בארץ או כל המוסדות התיכוניים שקיימים בארץ, יש להם את האגף הטכנולוגי.
<בנימין גמליאל: מי שבוחר לעצמו מסלולים טכנולוגיים, הוא מקבל אותם.
<בנימין גמליאל: אנחנו מדברים פה, במקרה שלנו, לפחות בעניין של המקצועי טכנולוגי חרדי לבנים, על מוסדות שהם למעשה ישבו או יושבים תחת המעטפת של כיתות שח"ר.
<בנימין גמליאל: זאת אומרת אם הם היו מסלולים טכנולוגיים רגילים אז יכול להיות שהם היו, מבחינת הפיקוח, רק הפיקוח החרדי, אבל לי לא הייתה שום התערבות כלפיהם כי הם לא שייכים לשח"ר.
<בנימין גמליאל: אבל מאחר שאנחנו מדברים על כל המוסדות של הבנים, לפחות שאנחנו מדברים עליהם היום, על אותם 16 מוסדות נכון להיום - - -
אורי מקלב: אתה אומר שכל הכיתות הם שח"ר, ממילא אין שם משהו אחר.
<בנימין גמליאל: בדיוק, הם כולם כיתות שח"ר - - -
אורי מקלב: אבל זה עדיין - - -
<בנימין גמליאל: והטכנולוגי לא יכול לשבת אם אין כיתת שח"ר.
<בנימין גמליאל: הם חייבים להיות על כיתת שח"ר.
משה גפני: כולם שח"ר?
<בנימין גמליאל: זאת אומרת שח"ר לא ייתן לו אתגר ולא מרכז חינוך אם הוא לא טכנולוגי.
אורי מקלב: אבל אתם בסך הכול בסופו של דבר אתם צריכים לצקת תוכן של שח"ר.
אורי מקלב: אבל הטבעי הוא שיש מסגרת מקצועית פדגוגית, שזה האגף הטכנולוגי, אולי צריך להביא לזה גם שאין שם רק כיתות שח"ר.
<בנימין גמליאל: אז אני מבקש שיונתן, שהוא המפקח על כל המיזם הזה - - -
אורי מקלב: אבל לפני יונתן, אני מבקש מהרב שבקס?
אורי מקלב: יש עוד מישהו מבתי ספר שרוצה לפני שאני עובר אליו?
אורי מקלב: יש לי רשימת דוברים ארוכה.
שמואל הלפרט: אני רוצה לחזור ולומר שהמוסדות האלה היו במסגרת שח"ר כל השנים.
שמואל הלפרט: זה לא משהו חדש, 40 שנה, מאז ששח"ר - - -
אורי מקלב: זאת אומרת היה שח"ר והיה האגף הטכנולוגי ו - - -
שמואל הלפרט: - - - משרד החינוך אגף שח"ר זה בשביל אוכלוסייה חלשה.
אורי מקלב: הרב גפני אמר את המילה האחרונה, בסופו של דבר - - -
<בנימין גמליאל: והיה גם מפקח רגיל, בנוסף לשח"ר, שהיו באים אליכם ובנוסף לזה גם המפקחים הטכנולוגיים.
<בנימין גמליאל: הכול היה.
<בנימין גמליאל: לא השתנה כלום
אורי מקלב: כל הנסיבות המצדיקות - - -
משה גפני: זה בסדר גמור, נחזור ללפני שנתיים.
<בנימין גמליאל: לא, לא השתנה כלום מבחינת שלושה הכובעים שלמעשה מפקחים.
משה גפני: יפה, כל הכבוד, נחזור ללפני שנתיים.
<בנימין גמליאל: אני לא חושב שכדאי.
אורי מקלב: בבקשה, כהן ישראל.
<ישראל כהן רוזובסקי: שלום, חברים.
<ישראל כהן רוזובסקי: סליחה על האיחור, אז אולי פספסתי משהו ואני לא מחדש, אבל אני בטוח שאין בית המדרש בלא חידוש.
<ישראל כהן רוזובסקי: שמי ישראל כהן רוזובסקי, אני הקמתי כשמונה בתי ספר, מי שהכניס את פרויקט עמלנו, את רשת עמל למגזר החרדי, כנ"ל גם את אורט בכמה פרויקטים.
<ישראל כהן רוזובסקי: תמהני למה מדברים רק על אגף שח"ר, ובאמת בנושא של המחוז החרדי אני תמים דעים עם הרב גפני, נעשה פה עוול כי אפשר, כמו שאמר הרב הלפרט, להגיע לאלפים וזה ממש בלי גוזמה, של תלמידים שרוצים להשתלב בחינוך הטכנולוגי.
<ישראל כהן רוזובסקי: אבל יש עוד כתובות, הרב גפני.
<ישראל כהן רוזובסקי: יש במשרד הכלכלה חניכות ונוער, שהיא כבר מיובשת ארבע-חמש שנים, שם יש כלים הרבה יותר טובים לתת מענה, לחדש את בתי הספר הטכנולוגיים של משרד הכלכלה, רבותיי, וישבנו ישיבות אין ספור, עם מיכל צוק, עם שירה ברלינר, עם רוני ברנשטיין.
<ישראל כהן רוזובסקי: שצריכים לעשות שולחן עגול של כל המשרדים, משרד הכלכלה לא יודע מה קורה במשרד החינוך בנושא של נוער, משרד החינוך לא רוצה לדעת מה קורה ב - - - הוא כן יודע מה הוא רוצה במשרד הכלכלה - - -
משה גפני: מה אתה מבקש ממני, שאני אלמד אותם שיידעו?
<ישראל כהן רוזובסקי: השאלה האם בכלל כל הדיון הזה לא צריך להיות, אנחנו פה מחמיצים משהו מאוד חשוב, המחוז החרדי בעיה אחת, אבל צריך לקום שולחן עגול בראשותך, או בראשות מי שאתם תחליטו, היושב ראש לא נמצא פה, ועדת המדע, להקים מחוז טכנולוגי חרדי כמענה לצורך אמיתי, לא לתת את זה לאנשים אחרים לנהל את זה.
משה גפני: אנחנו מחכים שראש הממשלה ימנה שר למשרד הכלכלה, זה כנראה יקרה בעוד שבועיים, אז בסדר, נדבר עם השר.
משה גפני: היום אין עם מי לדבר.
משה גפני: זו הצעה טובה, אבל זה לא רלוונטי עכשיו, עשיו מה שרלוונטי זה דיון אחר.
משה גפני: אני אומר, כשיהיה שר כלכלה אני אדבר איתו, ברגע שימונה.
משה גפני: אני דיברתי עם ראש הממשלה, דיברתי איתו על דברים שקשורים למשרד הכלכלה אז הוא התחיל לדבר איתי על מדיניות חוץ וביטחון.
משה גפני: שזה גם חשוב, דרך אגב, שלא תהיה טעות.
<ישראל כהן רוזובסקי: אם אנחנו כן נשארים באגף שח"ר, סליחה שאני אומר את זה, הכלים שאגף שח"ר היום דן, עם כל הכבוד, יש לנו הרבה היכרות עם מר גרשון כהן, המענה לצורך אמיתי לנוער חרדי היום זה לא מה שאגף שח"ר מציע.
<ישראל כהן רוזובסקי: סליחה, אנחנו נמצאים בעידן אחר ואם מכינים את הנערים למשהו אחר צריכים לעשות ישיבה בנושא הזה.
<ישראל כהן רוזובסקי: אנחנו נמצאים פה בפער של שנות אור לגבי מה שהחינוך הטכנולוגי מציע היום כמענים לצרכים אמיתיים שהנוער הזה צריך לקבל.
משה גפני: אני לא חולק על מה שאתה אומר, אני רק אומר לך שזה לא נושא הדיון.
משה גפני: אתה מדבר על חזון מאוד מסוים.
<ישראל כהן רוזובסקי: אוקיי, אני הרגשתי הזדמנות לבוא ולומר את זה.
אורי מקלב: אתה יכול להביא דוגמה, שאני אבין למה יש פער גדול בין מה ש - - -
<ישראל כהן רוזובסקי: כי אם פעם דיברו על נגרות ועל מכונאות רכב ועל כל מיני דברים כאלה, היום אנחנו כבר מדברים על מחשבים ועל סייבר ועל מדעים טכנולוגיים.
משה גפני: הוא לא מדבר על זה?
<גרשון כהן: רגע, סליחה, אתה דיברת על עתידנו, בעתידנו אנחנו הקמנו מגמת תקשוב ותחזוקת מחשבים, זה לא בעלי מקצוע?
<ישראל כהן רוזובסקי: אני היום לא מייצג אף אחד, למרות שאני הכנסתי את עמל ואת רשת עתיד, צריכה לקום רשת - - -
<גרשון כהן: אני מכיר אותך לא מהיום ואני יודע בדיוק מה הולך.
<ישראל כהן רוזובסקי: גרשון, חלילה.
<גרשון כהן: זה שאתה לא מלמד נגרות, נניח ולא מלמד נגרות, אז מלמדים מקצועות אחרים שמאפשרים פרנסה בכבוד של אנשים.
משה גפני: גרשון, זה לא נושא הדיון.
משה גפני: זה בסדר, הוא העלה את הדבר הזה, משרד הכלכלה צריך להיות בעניין.
<קריאה: גם משרד המדע.
משה גפני: לא, אתה הולך רחוק מדי.
<בנימין גמליאל: אני מבקש לומר רק נקודה אחת.
אורי מקלב: רוב התלמידים לומדים בתקשוב.
<גרשון כהן: אנחנו צריכים לענות לצרכי המשק ולהכשיר אנשים שאין להם פרנסה, לא להכשיר אנשים בשביל להכשיר אנשים.
<גרשון כהן: אז היום זקוקים לתקשוב ובעוד שנה-שנתיים נשנה את המגמות.
משה גפני: אבל, גרשון, זה לא נושא הדיון, אף אחד - - -
<גרשון כהן: לא, כי הוא אמר רוב האנשים.
<בנימין גמליאל: אני אומר, לגבי התוספת של כיתות שח"ר, ואני עונה לרב ששאל, למי שלא יודע, אם התקצוב שלך בבית ספר רגיל היה 1.45 במקרה הטוב ש"ש לתלמיד, אנחנו מדברים על כיתות אתגר 3.04, זה פי שניים, וכיתות מרכז חינוך זה 3.87.
<בנימין גמליאל: אם זה לא נותן מענה מבחינת שעות התערבות לטובת התלמידים אני לא יודע מה הוא מענה.
אורי מקלב: אם אני עכשיו רוצה להפנות את השאלה למה בתי הספר האלה מספטמבר לא קיבלו תקציב, למי אני צריך להפנות, אליך?
<יונתן עוזרי: כן.
<יונתן עוזרי: אם יורשה לי גם להגיב על הדברים שנאמרו קודם.
<יונתן עוזרי: החינוך הטכנולוגי הוקם ביוזמתו של גרשון - - -
אורי מקלב: אולי אם אחרים לא יודעים, תציג מה התפקיד שלך.
<יונתן עוזרי: שמי יונתן עוזרי, אני מפקח על החינוך הטכנולוגי במחוז החרדי, אני ארבע שנים במשרד בתחום הזה של החינוך הטכנולוגי.
<יונתן עוזרי: קודם לכן הייתי מנחה של קידום נוער, היל"ה, למגזר החרדי במחוז ירושלים ובמחוז מרכז, כך שתחום ההתמחות שלי זה נוער בסיכון חרדי.
אורי מקלב: אתה מקביל למפקח הארצי של ממלכתי דתי?
אורי מקלב: יש לך אותן סמכויות, אותם תפקידים, או שיש לך יותר ממנו?
<יונתן עוזרי: אני לא מכיר את המפקח של הממלכתי דתי, אני מכיר לדוגמה את המפקח, שזה מאוד זהה, של החינוך ההתיישבותי, ששם יש מפקח ממונה על החינוך הטכנולוגי בחינוך ההתיישבותי ולמעשה הוא עובד במשולש, כלומר יש מפקח כולל - - -
אורי מקלב: הוא גם זה שמאשר לבית הספר את כל - - -
<יונתן עוזרי: אני אסביר, נגיע לכול.
<יונתן עוזרי: הוא מפקח על החינוך הטכנולוגי בחינוך ההתיישבותי, לצדו יש את המפקח הכולל של החינוך ההתיישבותי ולצדו יש את ממונה שח"ר של החינוך ההתיישבותי.
<קריאה: ומה גרשון?
<קריאה: אתה כפוף לו?
<יונתן עוזרי: אני כפוף באיזה שהוא אופן גם למינהל מדע וטכנולוגיה, זאת אומרת מי שבחר בי - - -
אורי מקלב: הוא לא כפוף.
<גרשון כהן: הוא לא כפוף.
<יונתן עוזרי: אני אסביר.
<יונתן עוזרי: מי שבחר אותי במכרז של החינוך הטכנולוגי היה ד"ר עופר רימון, מנהל מינהל מדע וטכנולוגיה.
<גרשון כהן: אתה לא מופיע אצלנו.
<יונתן עוזרי: כמו שגם שח"ר לא מופיע אצלו, שח"ר יושב במחוז החרדי, אבל הוא זרוע, שלד של אגף שח"ר באותה מידה.
אורי מקלב: יש הבדל, הבנתי, בין המפקח, אפילו לטענתך, המקביל במחוז ההתיישבותי, שהוא כן כפוף לגרשון, מה שאתה לא כפוף.
<גרשון כהן: אני אחראי על כל לימודי הטכנולוגיה, יש לי מפמ"רים מרכזי מקצוע, אנשי המקצוע נמצאים אצלי, לא אנשי הארגון.
משה גפני: חוץ מהמחוז החרדי.
<גרשון כהן: אנשי המקצוע - - -
<יונתן עוזרי: לא, זה לא נכון.
<יונתן עוזרי: לא נכון.
<יונתן עוזרי: אתם עושים ערבוב.
משה גפני: אלא אם כן גרשון אומר דבר לא נכון.
<בנימין גמליאל: כאשר רוצים להוסיף מגמות או לשנות מגמות, זה לא גחמה פרטית שלנו, זה בד בבד יחד עם גרשון כהן.
משה גפני: אבל אומר גרשון - - -
<יונתן עוזרי: יש לנו קשר.
משה גפני: יש לכם קשר, אתם גם הולכים לבריתות אחד לשני, בסדר, אבל הוא לא כפוף לגרשון.
משה גפני: אתה יכול להסביר, אבל אתה לא כפוף, קודם כל העובדות.
משה גפני: אני מכיר את גרשון שהוא אומר דברים אמיתיים.
<גרשון כהן: משתדל.
<יונתן עוזרי: רק רגע, אין בעיה, בסדר גמור.
<יונתן עוזרי: אני התחלתי לומר ואני אמשיך.
<יונתן עוזרי: גם אם אני לוקח לדוגמה את המפקח הממונה של החינוך הטכנולוגי בעליית הנוער, בחינוך ההתיישבותי, הוא לא מפקח מקצועי בתחומי הדעת הטכנולוגיים, במגמות.
משה גפני: איזה תחומים?
<יונתן עוזרי: בתחומי הדעת.
<יונתן עוזרי: כלומר אם בית ספר מסוים, אם לדוגמה בפנימייה כלשהי של עליית הנוער, יש מגמת חשמל, מי שעומד מול בית הספר, מול הפנימייה, בנושא מגמת חשמל זה לא המפקח הטכנולוגי של החינוך ההתיישבותי כמו שזה לא אני, זה המפמ"ר שכפוף לגרשון כהן שהוא מומחה לחשמל והוא בודק את תכנית העבודה ואת הבגרויות של חשמל ומאשר את המגמה, ואם הוא רואה באגים אז הוא מתעכב עליהם.
<יונתן עוזרי: מפקח החינוך הטכנולוגי הוא בעצם מתכלל את זה, בדיוק כמו שבחינוך ההתיישבותי המפקח על החינוך הטכנולוגי לא יורד לרזולוציות של תקשוב, של חשמל, של אלקטרוניקה, הוא מתכלל את זה.
משה גפני: מה היה לא טוב?
משה גפני: זה הרי מה שחשוב לנו.
<יונתן עוזרי: אני אסביר הכול.
משה גפני: אתה לא שמעת את השאלה?
משה גפני: מה היה לא טוב לפני שנתיים, שלוש, ארבע, שכתוצאה מזה היה צריך להוסיף אתכם לעניין של גרשון.
<יונתן עוזרי: אני אסביר את זה.
משה גפני: לא אומרים סודות בחברה.
משה גפני: תגיד מה היה לא טוב ונבין - - -
<יונתן עוזרי: בתכנית הזאת של החינוך ה - - -
משה גפני: רגע, אני לא יודע מה זה מחוז חרדי, אני לא בארץ.
משה גפני: אני שואל שאלה, יש מצב לא טוב, כשיש מצב לא טוב יושב משרד החינוך, כמו כל משרד אחר, זה תפקידו, לשבת למצוא פתרונות לדברים הלא טובים, ואז מביאים אנשים חדשים שעוסקים בעניין הזה ומוסיפים מחוז ומורידים מחוז, זה בסדר.
משה גפני: כדי להסביר לנו שהיה צריך את השינוי הזה תגיד מה היה לא טוב קודם.
משה גפני: מה לא היה טוב תחת גרשון, לא לימדו מקצועות טובים, מה היה לא טוב?
<יונתן עוזרי: אני אשיב.
<יונתן עוזרי: קודם כל הכול היה טוב - - -
משה גפני: אז למה שינוי?
<יונתן עוזרי: והמטרה היא לעשות את הכול עוד יותר טוב.
משה גפני: אוי באמת.
משה גפני: באמת, שבעה חודשים לא לשלם את התקצוב.
<יונתן עוזרי: רק רגע.
משה גפני: זה מה שנהיה יותר טוב.
<יונתן עוזרי: בתכנית הזו של החינוך הטכנולוגי החרדי, בשונה מכל המדינה, אני מדגיש, בשונה מכל המדינה, ורק בגלל שמדובר באוכלוסייה חרדית, בנוסף לכיתות שח"ר, שזה משאב בפני עצמו, יש משאב נוסף שנקרא תקציב תוספתי.
<יונתן עוזרי: כלומר, בשונה מילד חילוני הילד החרדי נשען על שני - - -
משה גפני: - - - תקציב תוספתי?
<קריאה: לפני חמש שנים גם כן הוא קיבל - - -
<יונתן עוזרי: אם יורשה לי רק לסיים, כי קריאות הביניים האלה מאוד מפריעות.
<יונתן עוזרי: הילד החרדי מקבל שתי רגליים מהמדינה, רגל אחת, תקציב של כיתות שח"ר - - -
<בנימין גמליאל: היה רק טכנולוגי.
<יונתן עוזרי: ילד חרדי מקבל - - -
משה גפני: קיבל או לא קיבל?
<יונתן עוזרי: רק רגע, סליחה, דקה, תנו לסיים משפט.
משה גפני: לא קיבל.
משה גפני: אז שלא יקבל.
משה גפני: מה שהיה קודם, שלא יקבל.
<יונתן עוזרי: תנו לי לסיים משפט.
<יונתן עוזרי: ילד חרדי מקבל כיתת שח"ר, זה משאב אחד, והוא מקבל דבר נוסף שלא קיים לאף אחד אחר, תקציב תוספתי.
משה גפני: הוא קיבל את זה קודם?
<יונתן עוזרי: עבור התקציב התוספתי הזה צריך להיות גורם מפקח שמבקר אחר הניצול של המשאב הזה.
<יונתן עוזרי: קודם לכן, בתחילת הפרויקט, התקציב התוספתי ישב במינהל מדע וטכנולוגיה.
<יונתן עוזרי: המצב היה שהיה קושי למנהלים, זיהינו קושי למנהלים, שמנהל צריך לעמוד מול שלושה גורמים, הוא צריך לעמוד, בהקשר התוספתי, מול התקציבנית של מינהל מדע וטכנולוגיה, וזה בנוסף לפיקוח הפדגוגי של המפמ"רים במינהל מדע וטכנולוגיה במגמות השונים, זה אחת, הוא היה צריך לעמוד מול אגף שח"ר בהקשר של כיתות שח"ר והוא היה צריך לעמוד מול המחוז החרדי מול הפיקוח הכולל.
<יונתן עוזרי: אנחנו באנו וצמצמנו את זה, למעשה התקציב, בהוראת המנכ"לית, לא שלי - - -
<יונתן עוזרי: המנכ"לית הנוכחית.
<יונתן עוזרי: בשנה שעברה.
<יונתן עוזרי: בשנה שעברה המנכ"לית קיבלה החלטה.
<יונתן עוזרי: היה דיון עם גרשון כהן ועם אגף שח"ר והיא קיבלה החלטה להעביר את התקנה התקציבית - - -
משה גפני: מי היה השר בתקופה ההיא?
<יונתן עוזרי: לא יודע, יכול להיות שהיה השר פירון.
<יונתן עוזרי: אני חושב.
משה גפני: לא, אם לא אז בסדר, סתם אינפורמציה.
<יונתן עוזרי: אני חושב שפירון.
<יונתן עוזרי: אבל מבחינתי - - -
<קריאה: אתה צריך לדעת.
משה גפני: לא השר הנוכחי?
<יונתן עוזרי: לא השר הנוכחי.
משה גפני: אז תגיד, סתם אינפורמציה, שנדע,
<יונתן עוזרי: לא, אבל, הרב גפני, בוא נראה רגע את הצד החיובי שבדבר ואם יש ביקורת - - -
משה גפני: אני כל הזמן רואה את הצד החיובי.
<יונתן עוזרי: אז יפה, הצד החיובי הוא כזה - - -
משה גפני: אני רואה לרגע צד אחר.
אורי מקלב: התקציב הוא דבר חיובי, גם היה קודם, הוא קיבל מעטפת ובעלות שלכם, אבל תתמקד במה שאנחנו רוצים להבין.
אורי מקלב: אתה אומר 'אם אני אתן תקציב אני אצטרך גם לפקח'.
<יונתן עוזרי: נכון.
אורי מקלב: שח"ר נותן גם תקציב והוא גם צריך לפקח.
אורי מקלב: יש דברים שאתם חושבים שיש לכם דברים מקבילים בפיקוח שלכם?
<יונתן עוזרי: יפה, אני רוצה להגיע לזה.
<יונתן עוזרי: במקום שמנהל בית ספר יצטרך לעמוד מול מינהל מדע וטכנולוגיה בהקשר של התקציב התוספתי ובנפרד מול אגף שח"ר בהקשר של המשאבים של שח"ר איחדנו את זה ולמעשה התקנה התקציבית וכיתות שח"ר יושבות באותו בית, באגף שח"ר.
<יונתן עוזרי: חסכנו את הטרטור מהמנהל, חסכנו את הטרטור הזה.
אורי מקלב: והפיקוח?
אורי מקלב: מי מוביל?
אורי מקלב: גם בזה יש גורם אחד שמפקח.
<יונתן עוזרי: בפיקוח - - -
אורי מקלב: למה דברים אחרים צריך שלושה גורמים?
<בנימין גמליאל: כמו בכל מחוז.
<יונתן עוזרי: כמו בכל מחוז, היות שזה כיתות שח"ר אגף שח"ר חייב להיכנס לשם כי יש פה משאב של שח"ר וצריכים לעמוד לפי הסטנדרטים של שח"ר, לכן יש את ממונה שח"ר שנמצא בסיפור הזה.
<יונתן עוזרי: אני למעשה, התפקיד שלי הוא לרכז את זה וגם לעשות איגום משאבים ולחשוב על ההמשך של מסלולים של טכנאים הנדסאים וכן הלאה.
<יונתן עוזרי: אני בעצם מביא את התפיסה החרדית, את ההתאמה למגזר החרדי, לאוכלוסייה החרדית, כי האוכלוסייה הזאת צריכה התאמה כמו שציינת בהתחלה, שיש לה מאפיינים ייחודיים.
<יונתן עוזרי: אני וממונה שח"ר למעשה צמצמנו את הטרטור הזה למנהלים.
אורי מקלב: מה הסיבות שאנחנו נמצאים בחודש מרץ ולא קיבלו תקציבים מספטמבר?
אורי מקלב: אולי משם, אולי מהסוף נגיע ל - - -
<יונתן עוזרי: הסיבה היא כזאת, קודם כל לצערי הרב אני מבין שבתקנות תקציביות אין מושג של מקדמות, לצערי.
<יונתן עוזרי: בתי הספר, רק בסוף חודש - - -
אורי מקלב: אחרי רבעון הם יכולים לקבל תקציב.
<יונתן עוזרי: יפה, רק אחרי רבעון, רק אחרי שלושה חודשים, הם נדרשו להגיש דוחות ביצוע.
אורי מקלב: בעצם בדצמבר כבר היו צריכים לקבל - - -
<יונתן עוזרי: מדצמבר הם היו צריכים לקבל כסף.
<יונתן עוזרי: הבעיה שבתי הספר, במעבר הזה, בתקנה, היות שהיא עברה ממינהל מדע וטכנולוגיה לאגף שח"ר ולאגף שח"ר יש את שיטת העבודה שלו איך לקרוא דוחות ביצוע נוצר פער, המנהלים לא כל כך ידעו להעביר את הדוחות בצורה מסודרת.
<יונתן עוזרי: למשל, הם הגישו דוחות ביצוע שנותנים את הביצוע של שאר בית הספר, לאו דווקא של הכיתות של הקול קורא.
<יונתן עוזרי: היה את ה'לך ושוב' הזה ועכשיו הם אמורים לקבל את הכסף.
<יונתן עוזרי: אני מניח שבדוחות ביצוע הבאים הם כבר יידעו יותר טוב איך לעשות את זה, אבל זה עניין של מינהל תקין, זאת אומרת זה נפל על מינהל תקין, לא על שום דבר אחר.
אורי מקלב: עד שיצופו דברים חדשים ואז יהיו עוד עיכובים.
<יונתן עוזרי: לא, זה לא עיכובים, אבל כשבית ספר מגיש הזנה והסעות עבור כל בית הספר ולא עבור הכיתות הספציפיות של הקול קורא אני לא יכול לשלם לו, עם כל הכבוד.
<יונתן עוזרי: אז הוא צריך לדעת איך להגיש את דוחות הביצוע.
אורי מקלב: אוקיי, מבחן התוצאה זה כישלון.
אורי מקלב: במבחן התוצאה, כשמוסד לא מקבל ולא משנה קודם כל רבעון ואחרי זה לא הנחו אותו, לא ידע טוב להגיש, כשמסבירים טוב גם יודעים איך להגיש.
אורי מקלב: לא מדובר באנשים שלא יודעים לנהל מוסדות.
אורי מקלב: לנהל מוסדות הם יודעים, במשך עשרות שנים - - -
<בנימין גמליאל: אפשר רק לומר איזה שהיא הערה?
אורי מקלב: לא, רק שנייה.
אורי מקלב: בסופו של דבר מבחן התוצאה הוא הקובע.
אורי מקלב: מבחן התוצאה שאנחנו היום נמצאים מול מוסדות חינוך, שאנחנו חושבים שיש להם באמת את הצורך שהם יגדלו והרצון שאנשים שייקחו על עצמם להרחיב את המוסדות שלהם, להרחיב את הכיתות כפי שיש צורך לאומי - - -
<יונתן עוזרי: לגבי העניין הזה אני רוצה לציין - - -
אורי מקלב: מוסד שלא מקבל תקציב במשך תקופה כל כך ארוכה, פעם בגלל סיבה שהוא סובל מעודף רגולציה, מכפל פיקוח, ואני מניח, תיכף נשמע אותם, שכל אחד נותן הוראה אחרת בנושאים האלה, בממשקים שיש, זאת המציאות, זה חייב להיות, בסופו של דבר אנחנו מקבלים תוצאה כזאת.
אורי מקלב: אנחנו באים כאן, מעבר לכך שרצינו וחשבנו לקדם את זה, לראות איך אנחנו משפרים את הדברים אנחנו נמצאים שני צעדים אחורה, וזו המציאות.
אורי מקלב: אי אפשר לקחת את זה בשוויון נפש.
<יונתן עוזרי: המציאות היא לא זו.
אורי מקלב: או להגיד שמה לעשות שלא יודעים להגיש ועכשיו 'הם צריכים להגיש, אנחנו נבדוק את זה'.
אורי מקלב: אנחנו נמצאים היום במרץ.
<בנימין גמליאל: סליחה, קודם כל זאת לא המציאות - - -
אורי מקלב: אני אתן לך לענות, אני רוצה להוסיף אחרים, שתוכל לענות על כמה דברים ביחד.