GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: אנחנו מעריכים כל תרומה שמגיעה ומחזקת את החינוך ודאי, זה דבר חשוב, ואת הנושאים האלה, הבנתי שגם במעבדות, אתה תורם מעבדות לבתי הספר האלה, אז כאן זו ההזדמנות גם מהגורם המפקח להודות לך על הדברים וכן ירבה וכן ייעשה.
<מארק הרי רוזנברג: אני מודה לך.
<מארק הרי רוזנברג: ברשותך, אני יכול לדבר באנגלית?
אורי מקלב: אבל צריך לתרגם אותך.
<ענת לוי: יש בעיית תרגום עכשיו.
אורי מקלב: יש לי גם בעיה עם הפרוטוקול, צריך להיערך לקראת דבר כזה.
<מארק הרי רוזנברג: בסדר, אני אנסה בעברית.
אורי מקלב: דבר בעברית ואנחנו נתרגם לך מילים באנגלית לעברית.
<מארק הרי רוזנברג: אני חושב שאפשר לראות שאני לא מלובש כמו חרדי, אבל יש לנו הרבה התייחסות לאוכלוסייה החרדית.
<מארק הרי רוזנברג: קרן קירש עובדת בתחומים שונים בארץ, התחום האחד, קוראים לו דרך, שאנחנו עוזרים, אנחנו מתייחסים לרגישות של האוכלוסייה החרדית, לא מנסים לשנות את מה שיש, רק רוצים לעזור ולהמשיך את העבודה שהתחילו לפני כמה שנים.
<מארק הרי רוזנברג: בתחום הזה אנחנו עובדים מאוד עם יונתן ואליעזר ואני רק רוצה להגיד שהעבודה שלהם היא מצוינת ובלעדיהם לא היינו יכולים לעשות את העבודה שלנו, זה לפתוח היום מעבדות בתשע ישיבות לבנים חרדים, יש לנו עוד 14 שאני מקווה שייפתחו בתוך שישה החודשים הבאים, זה מעבדות למכניקה אלקטרונית תלת ממדית וסייבר.
<מארק הרי רוזנברג: לדעתי זו עבודת ה'.
אורי מקלב: קודם כל אני רוצה להגיד לך שהעברית שלך מצוינת והתוכן של הדברים שלך הוא עוד יותר טוב והם מובנים בכל שפה, זו שפת הלב שאתה דיברת בה וגם היטבת להגדיר את הדברים.
אורי מקלב: אני מתחבר למשפט שלך, אתה לא בא לשנות את האנשים, אתה בא לעזור לאנשים האלה להתפתח.
אורי מקלב: הלוואי שגם גופים ציבוריים, לא וולונטריים ולא פילנתרופיים, יגיעו לאותה מסקנה ואולי זה מתחבר למסקנות שלנו שאני, ברשותכם, רוצה לסכם את הישיבה.
אורי מקלב: אני רוצה להקריא בפניכם חלק מהדברים מהסיכום של הוועדה שישבה ב-12 בנובמבר 2014, הסעיף הראשון זה 'ועדת המדע והטכנולוגיה מביעה מורת רוח וחשש מהתמורות השליליות שחלו בשנים האחרונות בחינוך המקצועי טכנולוגי וביחס אליו מצד המשרדים הרלוונטיים'.
אורי מקלב: זה מתחבר לסעיף 3, 'הוועדה מתנגדת בתוקף להוציא את החינוך המקצועי טכנולוגי במגזר החרדי מהאחריות האגף לחינוך הטכנולוגי מקצועי של משרד החינוך ויוצאת בתוקף נגד השיח המתנהל עתה בדבר הקמת יחידה נפרדת במשרד הכלכלה.
אורי מקלב: הוועדה רואה חשיבות רבה בקיום החינוך המקצועי טכנולוגי תחת קורת גג אחת במשרד החינוך'.
אורי מקלב: ניבא ולא ידע מה שניבא.
אורי מקלב: המילים, לא רק שהן מתאימות להיום, אלא הן באמת ראו את העתיד.
אורי מקלב: הוועדה התרשמה שעלולות להיות בעיות במגמה הזאת והנה אנחנו עומדים היום, שנה וחצי אחרי, ואנחנו נמצאים בדיוק מול אותן הבעיות, שאין קורת גג אחת, שאנחנו חושבים שצריך להחזיר את זה לאגף הטכנולוגי, הוא האגף המקצועי.
אורי מקלב: אותו מענה.
אורי מקלב: נניח, אני רוצה להגיד לכם בעיקרון, מבטלים מחר את המחוז החרדי, יכול להיות בהחלט שזה יקרה, דרך אגב זו דרישה קואליציונית שלנו, לבטל את המחוז החרדי, מה יקרה אז עם בתי הספר האלה?
אורי מקלב: הם יחזרו למקום הטבעי שלהם, כפי שהיו כל הזמן, משם הם ייתנו את כל השירותים, את כל הפיקוח שיש, כל ההיבט המקצועי, הפיקוח המקצועי, יכול להמשיך להיות תחת מה שקיים היום.
אורי מקלב: אין שום ערך מוסף להפרדה הזאת שיש, לעוד גוף.
אורי מקלב: כמה שננסה להסביר, ואני שמעתי את כל מה שאתם הסברתם, שזה קיים, שאתם משלבים, מבחן התוצאה הוכיח את זה.
אורי מקלב: אנחנו גם במקרה הזה ננקוב בזמן, תוך שלושה חודשים אנחנו נקיים ישיבת מעקב לאחר הפנייה שלנו, שתהיה פנייה מסודרת לשר החינוך ולכל מי שממונה על כך בהחלטה של הוועדה.
אורי מקלב: מעבר לכך, בדברים האחרים, כמו פנייה למל"ג להכרה והדברים הנוספים שאנחנו קוראים גם בתוספת לראות איך להביא לכך שיהיו יותר מורים באגף המקצועי, בהכשרה של כך והבעיות האחרות, אנחנו נוציא מכתב מפורט לשר.
אורי מקלב: תודה רבה לכם, צהריים טובים.
אורי מקלב: תודה רבה, גברתי, שלום לכולם, אני שמח לפתוח את האירוע הזה.
אורי מקלב: מכובדי שר המדע, חבר הכנסת אופיר אקוניס, חברי ועדת המדע והטכנולוגיה של הכנסת, מזכירת הכנסת, גב' ירדנה מלר הורביץ, פרופ' נילי כהן, אני אקצר בתארים, מכיוון שהמנחה כבר אמרה, ד"ר עופר רימון, מנהל מינהל התקשוב במשרד החינוך, מר אנדרסן, גב' גבריאלה הרמני ומר שלמה ינאי והנהלת מוזיאון המדע ע"ש בלומפילד בירושלים, פרופ' חנוך גוטפרוינד, יושב ראש חבר השופטים, ומנהלת הוועדה, גב' ענת לוי, ואתם, משתתפי תחרות מדענים ומפתחים צעירים לשנה זו ובני משפחותיהם, אורחי הוועדה הנכבדים.
אורי מקלב: כיושב ראש ועדת המדע והטכנולוגיה של הכנסת אני שמח לארח אתכם כאן בכנסת לטקס קבלת פרסים בתחרות מדענים ומפתחים צעירים בישראל ביום הלאומי למדע לשנת 2016.
אורי מקלב: הישגיכם הם שמחתנו, הצלחתכם היא גאוותנו.
אורי מקלב: חיבור הצעירים והפריפריה לעולם המדע והטכנולוגיה הינו מהיעדים המרכזיים שהצבנו אנחנו, בוועדת המדע והטכנולוגיה, ובפעילות משותפת עם משרד המדע, בראשות שר המדע, וזאת על מנת לגרום לצמצום פערים חברתיים בחברה הישראלית.
אורי מקלב: הוועדה מפקחת וגם מקדמת את ההתמודדות עם אתגרים של חידושים טכנולוגיים, קדמה מדעית, והיא גם מהווה במה ייחודית לדיון ושיח של מספר תחומי ידע ודיון שמאפשר יצירה של איזונים ובלמים ראויים למדיניות ציבורית ושיח של ההשלכות שלעתים גם שליליות שיש לטכנולוגיה מתקדמת.
אורי מקלב: אנחנו גם בזה דנים, שיימינג, אלימות ברשת, העמקת והרחבת הפערים בעקבות ההתקדמות הטכנולוגית.
אורי מקלב: אבל אתם, שהגעתם להישגים מרשימים בתחומי המדע והטכנולוגיה, בידכם הכלים לסייע לכלל ולמדינת ישראל בפרט, במכלול תחומים חשובים מאוד ומשמעותיים מאוד, כמו בריאות, כלכלה, חינוך, שכולם מושתתים על יסודות המדע והטכנולוגיה המתקדמים.
אורי מקלב: אני רוצה לברך אתכם שתמשיכו בעשייתכם החשובה, לחקור, לבחון, להעמיק ולהגיע לחקר הבריאה הנפלאה, נפלאות הבורא, ולממש במרב את הפוטנציאל הגדול שגלום בכם וטמון בכם.
אורי מקלב: גם תודות.
אורי מקלב: תרשו לי להודות למשרד החינוך, לאוניברסיטה העברית, למוזיאון המדע, למינהל למדע וטכנולוגיה ולחברת אינטל, השותפים למיזם המבורך הזה.
אורי מקלב: גם תודות קטנות, אבל בהערכה גדולה מאוד, לצוות ועדת המדע על ההשקעה בארגון היום הזה, זה לא היה קל.
אורי מקלב: זוכים וזוכות יקרים, זה יום מרגש עבורכם, אך לא פחות גם יום משמח עבורנו, יום של תקווה לחברה בישראל כולה.
אורי מקלב: לסיום בנימה אישית אני רוצה להגיד לכם שאני לא יודע בחיים מדרך העולם כמה האירוע הזה ייזכר עבורכם, אתם עכשיו נמצאים במתח לדעת מי זוכה ומי לא זוכה, הזוכים בוודאי יזכרו, אבל יכול להיות שדרך החיים היא שלא כולם זוכרים, אבל אני רוצה להגיד לכם שמה שאני רוצה לקחת מהטקס הזה זו תקווה שבעוד שנים, כשאני אשמע על אחד או אחת או על כולכם, שאתם התקדמתם מאוד ונהפכתם לבעלי שם והצטיינתם, התקדמתם מאוד בתחום שלכם שאתם משקיעים בו ואז אנחנו נוכל להגיד, 'כבר כשהם היו צעירים ראינו את זה, היינו טקס וכבר ראינו את זה'.
<ליעד מודריק: תודה ליושב ראש ועדת המדע והטכנולוגיה, חבר הכנסת אורי מקלב.
<ליעד מודריק: מכאן למשרד המדע והטכנולוגיה, המוביל את מדיניות המחקר והפיתוח בישראל, מעודד מצוינות בתחומים אלה ומרחיב את נגישות הציבור למחקרים אקדמיים ופיתוחים טכנולוגיים ישראלים.
<ליעד מודריק: אני מתכבדת להזמין את חבר הכנסת אופיר אקוניס, שר המדע.
אופיר אקוניס: תודה לך, ליעד, מזמן לא התראינו, טוב לראות אותך בכנסת.
אופיר אקוניס: טוב לראות אתכם בכנסת, יושב ראש ועדת המדע, ידידי הטוב, חבר הכנסת אורי מקלב, פרופ' נילי כהן, מזכירת הכנסת, ירדנה מלר הורביץ, שלמה ינאי והנהלת המוזיאון, אדוני השגריר והכי חשובים, כמובן כולם מכובדים מאוד באולם הזה, אבל החשובים ביותר זה אתם.
אופיר אקוניס: אתן התלמידות ואתם התלמידים.
אופיר אקוניס: אורי, זה באמת יום מרגש.
אופיר אקוניס: אני זוכר שאני הייתי פה לראשונה בחיי בכיתה י"א, ב-1990, והייתה תחרות דיבייט, לא מדעים, זכינו וזה באמת יום מרגש, ואני מברך את כולכם בבואכם לירושלים, בירתה של מדינת ישראל.
אופיר אקוניס: אנחנו, כידוע לכם, כפי שאמר יושב ראש הוועדה, מציינים היום בכנסת את יום המדע הלאומי שהוא יום הולדתו של אחד המדענים הגדולים ביותר בתולדות האנושות ובוודאי אולי היהודי הגאון ביותר שאנחנו מכירים, בוודאי בעת החדשה, אלברט איינשטיין, שיום הולדתו חל ב-14 במרץ, כלומר אתמול.
אופיר אקוניס: יש מדענים רבים, כידוע לכם, מהרמב"ם, זיגמונד פרויד, חיים וייצמן שהיה נשיאנו, אהרון אהרונסון, רבים וטובים בהיסטוריה, אבל ההיסטוריה, שאני מאוד מחשיב אותה, ובעיניי היא חשובה ביותר, אפילו היא איננה עומדת בפני מה שקורה בהווה ויותר מזה, בפני מה שיקרה בעתיד, משום שבחדר הזה, אדוני היושב ראש, תודה לך ולצוות על האירוח המרהיב והיפה, בחדר הזה יושב העתיד של מדינת ישראל.
אופיר אקוניס: לא רק דור העתיד, יכולתי להגיד שבחדר הזה יושב דור העתיד של מדינת ישראל, העתיד של מדינת ישראל, כבוד מנכ"ל משרד המדע, חבר הכנסת שהצטרף אלינו, חמד עמאר, העתיד של מדינת ישראל פה בחדר הזה.
אופיר אקוניס: אני מסתובב רבות מאז כניסתי, תמיד הסתובבתי, גם בתפקידיי הקודמים, אבל בוודאי כשר המדע והטכנולוגיה, בבתי הספר ובעיקר בכיתות למדעים ואני רואה את הגאונות המתפרצת שלכם.
אופיר אקוניס: גאונות מתפרצת, כישרון בלתי נתפס לעתים ואני רואה את הדברים האלה, המנכ"ל מלווה אותי בכל המקומות, בלוד ובקריות, באופקים, בשדרות, בנתיבות, בקרני שומרון, בקצרין, בקרית שמונה, באילת, בחורה, או בערים מעורבות אחרות, אורי, גם ביישובים של חרדים, וכולם, בלי יוצא מן הכלל, חוצי מעמדות, חוצי עדות, לא רוצה להגיד חוצי גבולות, כי כולם בגבולותיה של מדינת ישראל, פשוט גאונים שמבטיחים את העתיד שלנו.
אופיר אקוניס: אני שמח להיות זה שעומד בראש משרד שמבטיח את עתידה של מדינת ישראל, איך?
אופיר אקוניס: על ידי תמיכה בכם.
אופיר אקוניס: אני רוצה להגיד שאחת ההחלטות שעד לרגע זה אני מאוד גאה בה, שקיבלתי כשר המדע והטכנולוגיה, ביום ראשון אישרנו בישיבת הממשלה לראשונה בתולדות המדינה, משרד המדע והטכנולוגיה יממן ויסבסד נסיעות שלכם, בני הנוער, לאולימפיאדות מדע בחוץ לארץ.
אופיר אקוניס: עכשיו אני אגיד לכם מה אמרתי בממשלה, הרי בעוד 30 שנה, גברתי המזכירה, ייחשפו הפרוטוקולים, אז יוכלו גם לראות שאני אומר מה שאמרתי בממשלה, אז אני אגיד לכם, לא צריך לחכות 30 שנה, אני אגיד לכם עכשיו, אני אמרתי כך, אין כמעט אולימפיאדה, אולימפיאדת מדע, רובוטיקה או סייבר, עם ננו טכנולוגיה, ננו לוויינים, ננו לוויין אחד כבר מרחף בחלל, דוכיפת, שעל ידי בני נוער שוגר לחלל, אני אמרתי כך לממשלה, כמעט שאין אולימפיאדת מדע, מאמריקה הלטינית וברזיל, אירופה, ארצות הברית, המזרח הרחוק, שבנות ובני הנוער שלנו לא חוזרים ארצה עם מדליה, ארד, כסף או זהב.
אופיר אקוניס: ובזה אנחנו צריכים לתמוך ובזה נתמוך, כי אנחנו תומכים בשימורה, ויותר מזה, בביצורה של מדינת ישראל כמדינה מובילת חדשנות ופורצת דרך בתחומי המדע והמחקר.
אופיר אקוניס: אני לא אכנס יותר מדי, כי אני מעריך את העיתונאים וכלי התקשורת, אבל לא הייתי ממליץ לראות בכל מה שנכתב בהם כתורה למשה מסיני.
אופיר אקוניס: ישראל היא מעצמה טכנולוגית שבכל העולם מסתכלים בה בהערכה ובהערצה ותוך כדי כבוד אדיר שנותנים לנו, מסין ודרום קוריאה ווייטנאם והודו ויפן, כמובן באירופה, נמצא כאן שגריר האיחוד האירופי בישראל ויש לנו איתם תכניות משותפות יוצאות מגדר הרגיל, הדבר הזה נובע מהערכה הדדית, זה לא בכדי, זה לא סתם, וכמובן בצפון אמריקה, בארצות הברית, בכל העולם מסתכלים עלינו, עליכם, בהערכה אדירה.
אופיר אקוניס: אנחנו רוצים לשמר את זה.
אופיר אקוניס: זאת אחת המטרות העיקריות שלי.
אופיר אקוניס: דיבר כאן יושב ראש ועדת המדע על הנגשת המדע לפריפריה, דיברנו על זה גם בישיבה אצלך, אורי, לפני כמה חודשים.
אופיר אקוניס: כן, זה בהחלט יעד בראש סדר העדיפויות, הנגשת המדע והטכנולוגיה לפריפריות, אבל גם, זה היעד השני של המשרד, חיזוק הקשרים הבינלאומיים של מדינת ישראל.
אופיר אקוניס: כי אם יש תחומים שבהם מדינת ישראל היא באמת מצטיינת בהם אלה בדיוק התחומים שבהם אתם נוגעים, עוסקים בהם, תעסקו בהם בעתיד.
אופיר אקוניס: אין לי כל צל של ספק שהמדענים הבאים והמדעניות הבאות של מדינת ישראל יושבות ויושבים כאן בחדר הזה לתפארת מדינת ישראל.
אופיר אקוניס: אני למפרע רוצה לאחל הצלחה.
אופיר אקוניס: אני מבין שאנחנו בתוך תחרות, או בקו הסיום של תחרות, אז קודם כל אם אפשר היה שכולם יזכו, רבותיי השופטים, זה הדבר הכי טוב, אבל הזכייה העיקרית היא בעצם ההשתתפות בתחרויות האלה, זאת קודם כל זכייה אדירה.
אופיר אקוניס: תמיד תזכרו את זה, בהשתתפות, בחידושים שאתם יזמתם, זאת הזכייה האמיתית והזכייה שלנו היא בדור נפלא שגדל כאן במדינת ישראל.
<ליעד מודריק: תודה רבה לשר המדע אופיר אקוניס, שנאלץ לעזוב אותנו להתחייבויות קודמות.
<ליעד מודריק: שוב, תודה לך שכיבדת אותנו בנוכחותך.
<ליעד מודריק: האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים פועלת לקידום המחקר המדעי במדינת ישראל ולהעלאת קרנו של המדע בקרב הציבור הישראלי בכלל והנחלתו לנוער בפרט.
<ליעד מודריק: האקדמיה רואה בקידומה ובפיתוחה של מערכת המחקר המדעית הבסיסית יעד בעל חשיבות לאומית.
<ליעד מודריק: אני מתכבדת להזמין את פרופ' נילי כהן, נשיאת האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים לברך בשמה של האקדמיה.
<ליעד מודריק: תודה.
<נילי כהו: שלום לכולכם, יושב ראש ועדת המדע של הכנסת, מר אורי מקלב, חברי כנסת נכבדים, פרופ' דוד הראל, סגן נשיאת האקדמיה, ד"ר מאיר צדוק, מנכ"ל האקדמיה, צוות האקדמיה הבכיר היושב כאן, פרופ' חנוך גוטפרוינד, ידידי, תלמידים יקרים, נכבדיי כולם.
<נילי כהו: האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים שמחה לחגוג עם כנסת ישראל את היום הלאומי למדע 2016.
<נילי כהו: האקדמיה הלאומית היא המוסד האקדמי הבכיר במדינה, היא מאגמת בה את מיטב חברי המדע הפועלים לקידומו של המדע.
<נילי כהו: האקדמיה נוסדה בחוק של הכנסת בשנת 1961 ומי שחתום על החוק הזה היה ראש הממשלה, דוד בן גוריון, שהיה אחד מהתומכים הגדולים של המדע, כי דוד בן גוריון הבין שהמדע לא רק מקדם את הידע שלנו על העולם, אלא גם מקדם את רווחת החברה כולה.
<נילי כהו: הוא ביקש להגשים של ישעיהו, כי מציון תצא תורה, והצליח בכך.
<נילי כהו: זוכי פרס נובל וטיורינג מהווים דוגמה ומופת להצלחת המדע הישראלי בעולם כולו.
<נילי כהו: תפקידיה של האקדמיה הלאומית למדעים כוללים, בין השאר, גם ייעוץ לממשלה בענייני מדע והאקדמיה עושה זאת בגזרות שונות.
<נילי כהו: עצה אחת שהאקדמיה מבקשת להבליט היא זו, כדי לקדם את המדע ולזכות בפירות ההצלחה המדעית מדינת ישראל חייבת להמשיך ולהשקיע במחקר, בתשתיות, בציוד, בחינוך.
<נילי כהו: האקדמיה רואה חשיבות מיוחדת בקידומו של החינוך המדעי בישראל בתחומיו השונים והמגוונים, האקדמיה גם מבקשת לעודד השתתפותן של תלמידות בתחומים אלה של מדע וטכנולוגיה.
<נילי כהו: אני רואה בגוש המקסים הזה של הזוכים, המתמודדים, קבוצה של בנות, אני שמחה, אני מקווה שמספר הבנות יילך ויגדל במשך השנים, אבל לעת עתה כל הכבוד לכולכם וכל הכבוד לבנות.
<נילי כהו: האקדמיה בהשתתפותה הפעילה של האקדמיה הצעירה שמחה להיות שותפה בתחרות של מדענים ומפתחים צעירים בישראל שאותה מוביל ומארגן מוזיאון המדע ע"ש בלומפילד בירושלים.
<נילי כהו: מדינת ישראל חרתה על דגלה את ערכי הרוח, המדע והיצירה ומובן שחשוב לטעת ערכים אלה במערכת החינוך החל משלבי החינוך המוקדמים ובכל מהלכם.
<נילי כהו: ביטוי לכך משתקף בתחרות זו וברור שאתם, הצעירים, המגלים עניין במחקר ובפיתוח כבר עתה אתם תהוו הגרעין לדור המדענים הבא של המדינה.
<נילי כהו: האקדמיה הלאומית למדעים, כאמור, שמחה לקחת חלק במפעל חשוב זה ואני מבקשת להביע הערכה עמוקה לכל העוסקים במלאכה, למוזיאון המדע, בעיקר לחבר השופטים בראשות ידידי הטוב, פרופ' חנוך גוטפרוינד, שתרומתו למדע ולחינוך המדעי יוצאת דופן.
<נילי כהו: חנוך ידידי הגיע השנה לגבורות ואני מברכת אותו ואני משוכנעת שאני מברכת אותו בשם כולנו.
<נילי כהו: אני גם מבקשת להודות למנהלת המוזיאון, הגב' מיה הלוי, על פעילותה העשירה והיפה.
<נילי כהו: אז לסיכום, ברכות חמות לתלמידים הלוקחים חלק בתחרות, הצלחה עתה ובהמשך הדרך, ואני מודה ליושב ראש ועדת המדע ולוועדת המדע והטכנולוגיה של הכנסת על ההתכנסות היפה הזאת.
<נילי כהו: תודה לכולכם.
<ליעד מודריק: תודה לפרופ' כהן, נשיאת האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
<ליעד מודריק: נעבור עתה לפרופ' מאיה שולדינר, מהמחלקה לגנטיקה מולקולרית במכון וייצמן, חברת האקדמיה הצעירה למדעים.
<ליעד מודריק: פרופ' שולדינר תרצה על מדע כאורח חיים.
<ליעד מודריק: פרופ' שולדינר, בבקשה.
<מאיה שולדינר: צהריים טובים, שלום לכל המתמודדים, הזוכים בעיניי כולכם.
<מאיה שולדינר: אני זוכרת את החודש הראשון שלי בתואר הראשון באוניברסיטה, למדתי ביולוגיה, אני חוקרת בביולוגיה, בגנטיקה, ואיך פתאום הרגשתי שעולם מופלא של ידע נפתח בפניי.
<מאיה שולדינר: קראתי את הספרים, גנטיקה לשנה א', מהתחלה ועד הסוף, והרגשתי אושר אדיר להיות מסוגלת פשוט להטמיע לתוכי את כל עושר הידע הזה שנצבר בעולם ושפתאום נפתח אליי וניתן לי.
<מאיה שולדינר: זו הייתה חוויה מדהימה.
<מאיה שולדינר: עם הזמן התחלתי גם להעריץ את האנשים שיצרו את הידע הזה, את אותם חוקרים שנכנסו למעבדה כל יום וגילו את הדברים שקראתי בטקסט בוקים.
<מאיה שולדינר: בטקסט בוקים כשקוראים על תגליות מדעיות זה גם נראה נורא אלגנטי, זה נראה כאילו חוקרים נכנסו בוקר אחד למעבדה ופתאום היה להם איזה רגע, אאוריקה כזה, והם הבינו בדיוק איך דברים עובדים והתגליות שלהם נכנסו לספרי הטקסט בוקים שאנחנו, התלמידים, קראנו.
<מאיה שולדינר: זה היה נראה לי מופלא, זה היה נראה לי קסום.
<מאיה שולדינר: קיוויתי שאולי יום אחד גם אני אוכל להיות כזאת מדענית שמגלה כאלה דברים שאחרי זה תלמידים יוכלו לבוא ולקרוא עליהם בספרים וכל כך התרגשתי מהרעיון הזה שהתחלתי לחפש מעבדה לעשות בה מחקר.
<מאיה שולדינר: בדרך כלל מתחילים להיכנס למעבדות מחקר בשלב יותר מאוחר, הייתי רק בשנה הראשונה של התואר הראשון, אבל הייתה לי הזכות להיכנס למעבדה של פרופ' נסים בנבניסטי באוניברסיטה העברית ולהתחיל לעבוד עם נסים.
<מאיה שולדינר: כיום, אני אגיד לכם במאמר מוסגר, שאני מבינה שאף מדען לא יכול להצליח לבד, חייבים מנחים שלאורך הדרך יגדלו אותנו ויאפשרו לנו ללמוד איך לעשות מדע.
<מאיה שולדינר: זה קצת כמו הורים שיכולים לקחת ילדים ולאפשר להם לגדול ולפרוש כנפיים ולעשות דברים מדהימים, או להשאיר אותם במקום.
<מאיה שולדינר: ככה גם מנחים, יש להם כוח אדיר.
<מאיה שולדינר: כשאני חיפשתי מקום לעשות בו את עבודת המחקר שלי לא חשבתי על זה בכלל, ככה אני מזכירה לכם, כשאתם תהיו באוניברסיטה ותחפשו מעבדה, תחפשו מישהו שיגדיל אתכם ויאפשר לכם לפרוץ את הגבולות שלכם וילווה אתכם לכל אורך הדרך, אבל באמת היה לי מזל גדול ונכנסתי למעבדה של נסים ונסים הציע לי פרויקט, לגלות מה גורם להתמרה סרטנית של סוג של סרטן מסוים שנקרא טרטוקרצינומה.
<מאיה שולדינר: זה היה נראה לי אדיר, בדיוק זה מה שרציתי לעשות, רציתי לעשות מדע ענק שישנה את העולם.
<מאיה שולדינר: אם אני אגלה איך מותמר סוג של סרטן זה ודאי ייכנס לטקסט בוקים.
<מאיה שולדינר: הרגשתי על גג העולם.
<מאיה שולדינר: נכנסתי למעבדה והתחלתי לעבוד במעבדה וגיליתי שדברים לא זוהרים כמו בטקסט בוקים.
<מאיה שולדינר: ביום הראשון אני מפטפטת עם פיפטות מבוקר עד ערב והניסוי לא מצליח, כי התאים מתו, וביום השני כי לא שמתי את ה-PH הנכון לתמיסה וביום השלישי הניסוי דווקא הצליח, אבל כשניסיתי לחזור עליו קיבלתי תוצאה אחרת.
<מאיה שולדינר: וגם כשכבר איזה שהוא ניסוי הצליח אז הידע שקיבלנו ממנו היה ממש מיניסקולי וממש לא הרגשתי שאני לבד מצליחה לכבוש איזה פיסת ידע ענקית שתשנה את העולם.
<מאיה שולדינר: וככה סיימתי את המאסטר, הייתי כמה שנים במעבדה.
<מאיה שולדינר: מיום ליום התגלגלתי וסיימתי את המאסטר ואמרתי 'טוב, זה ממש לא מה שציפיתי', ממש לא ככה רציתי שיהיה מדע.
<מאיה שולדינר: אני דמיינתי את עצמי בכותרות ולא יושבת ועושה מיונים של בופרים.
<מאיה שולדינר: באתי לנסים ואמרתי לו 'תקשיב, נסים, נראה לי שאני מסיימת', הוא אמר לי 'למה?' אמרתי לו 'תראה, לא עשיתי כלום, שום דבר בעל משמעות, וחוץ מזה, תסתכל, איתי', זה היה הדוקטורנט שעבד לידי, 'הוא קורא הרבה יותר את הספרות והוא זוכר הרבה יותר והוא הרבה יותר מדען ממני ואמיר הרבה יותר חכם, ותראה את תמי, הנסיינות שלה נורא נורא טוב.
<מאיה שולדינר: אני לא מרגישה שאני יכולה להיות טובה כמוהם'.
<מאיה שולדינר: ונסים אמר לי משהו מדהים ששינה את חיי, הוא אמר לי 'מאיה, תראי, את לוקחת את הדבר הכי טוב בכל אחד מהאנשים במעבדה ואת רוצה להיות טובה כמו כל הדברים האלה, אבל אולי פשוט תהיי את, אולי פשוט תראי מה הכי טוב בך ותעשי את המדע שאת יודעת לעשות הכי טוב?
<מאיה שולדינר: כי את יודעת, מאיה, במעבדה צריך אנשים מכל הסוגים.
<מאיה שולדינר: אם כולם יעשו את אותו סוג מדע, אם כולם יחשבו באותה דרך, אם כולם יתנהלו באותה צורה המדע יהיה נורא משעמם, המעבדה תהיה משעממת והמדע יהיה משעמם.
<מאיה שולדינר: צריך שכל מדען יביא איתו את הדבר המיוחד הזה שהוא עושה יותר טוב מכל האחרים.
<מאיה שולדינר: וזה בסדר שזה לא יהיה כל הדברים ביחד, זה גם לא יכול להיות'.
<מאיה שולדינר: טוב, זה היה נשמע לי נחמד, אבל זה עדיין לא מאוד שכנע אותי, כי האמת היא שבכל זאת לא עשיתי כלום במאסטר שלי ולא היה נראה לי שאני מתקדמת לאן שהוא.
<מאיה שולדינר: חזרתי הביתה וזכיתי שיהיו לי גם הורים מדהימים.
<מאיה שולדינר: אבא שלי עצמו הוא מדען, הוא חוקר תיאטרון, מדען לא של מדעים מדויקים, אלא של מדעי החברה והרוח, ואמרתי לאבא שלי, 'תקשיב, זה לא הולך לעבוד, לא הצלחתי לעשות איזה תגלית גדולה שאני גאה בה, כנראה שאני פשוט לא בנויה לזה', אבא שלי אמר לי, 'מאיה, יש שני סוגים של מדענים בעולם, יש מדענים שכל מה שהם חושבים זה על קצה הדרך, יש להם יעד אחד והם מנסים להשיג אותו.
<מאיה שולדינר: הם רוצים אולי פרס נובל או הם רוצים תרופה לסרטן, אולי הם רוצים למצוא וירוס חדש שאף אחד לא גילה אף פעם, והמדענים האלה, יש סיכוי שהם יצליחו, אבל יש גם הרבה הרבה סיכוי שהם ייכשלו ואז הם יעבירו את כל החיים שלהם בלהיות מתוסכלים מהכישלון שלהם.
<מאיה שולדינר: ויש סוגי מדענים אחרים ואלה מדענים שחיים כי המדע הוא דרך החיים שלהם', 'אבא, מה זה אומר?
<מאיה שולדינר: למה לעשות מדע אם אתה לא יכול לקבל פרס נובל או לפתור את הסרטן?
<מאיה שולדינר: למה זה חשוב?
<מאיה שולדינר: ' הוא אמר לי 'לא, מאיה, מדע זה לא משהו שאתה עושה בשביל להגיע לתוצאה מסוימת, מדע זה משהו שאתה עושה כי כשאתה קם בבוקר אין התרגשות גדולה יותר מלא לדעת מה תעשה עד סוף היום'.
<מאיה שולדינר: כי כשאתה עושה משהו ב-2016 אין לך מושג איפה תהיה ב-2017 והדבר היחיד שמדענים יודעים על בטוח זה שמה שהם עשו היום שונה ממה שהם יעשו מחר ושלא יעבור יום אחד בלי שהם ילמדו משהו חדש, כי תמיד מה שאנחנו לא יודעים יהיה יותר ממה שאנחנו כן יודעים.
<מאיה שולדינר: הוא אמר לי, 'תעשי מדע כדרך חיים', 'אבא, אני לא מבינה, למה לעשות מדע אם אתה לא הולך להיות הכי טוב, אם אתה לא הולך לנצח בפרסים, אם אתה לא הולך לשנות את האנושות?
<מאיה שולדינר: ' הוא אמר לי 'אוקיי, אני אתן לך דוגמה.
<מאיה שולדינר: נגיד ששמים אותך באמצע יער האמזונס ויש את כל יער האמזונס ואומרים לך שיש פרח אחד כחול קטן שנמצא רק בפינה אחת של יער האמזונס ואם תגלי אותו את תהיי מאוד מפורסמת כי אף אחד עוד לא תיאר את הפרח הזה.
<מאיה שולדינר: יש לך שבועיים למצוא אותו.
<מאיה שולדינר: את מתרוצצת כמו חולת נפש בתוך יער האמזונס ומחפשת את הפרח הזה, כי אם תגלי אותו תהיי מפורסמת.
<מאיה שולדינר: רוב הסיכוי שלא תמצאי אותו, כי יער האמזונס הוא ענקי ועולם המדע הוא ענקי, ובזמן שאת מתרוצצת, תהיי בלחץ ולא תיהני מהדרך וגם תפספסי אולי סוג חדש של קוף או פרח שאף אחד לא גילה, או אולי איזה פטרייה שמסתתרת מאחורי ענף.
<מאיה שולדינר: היה יותר טוב אם היו אומרים לך, מאיה, תראי, כל יער האמזונס עומד בפנייך, לכי תסתובבי ביער ותגלי דברים חדשים.
<מאיה שולדינר: נראה מה את מוצאת, אולי זה יהיה מעניין', וזה משהו ששמעתי ולקחתי איתי.
<מאיה שולדינר: חזרתי לדוקטורט ושיניתי את הצורה שאני מסתכלת על מדע.
<מאיה שולדינר: באתי כל בוקר למעבדה ואמרתי 'מה אני יכולה לעשות שיעשה אותי מאושרת, שיעניין אותי, שיבנה על החוזקות שלי.
<מאיה שולדינר: מה אני יכולה לעשות כדי תמיד להיות מופתעת כל יום מחדש ואף פעם לא להשתעמם ותמיד להתרגש'.
<מאיה שולדינר: עם הגישה המשכתי ועשיתי דוקטורט ופוסט דוקטורט וכיום כבר שמונה שנים שפתחתי מעבדה משלי במכון וייצמן למדע, גיליתי דברים שבאמת כיום כתובים בטקסט בוקים, אולי כשאתם תגיעו לתואר ראשון אפילו תקראו את הדברים שאני גיליתי, רק אם תלמדו ביולוגיה, אבל גיליתי משהו יותר חשוב מזה, שברגע ששיניתי את הגישה שלי למדע כבר לא היה נראה לי כזה חשוב שהתגליות שלי יהיו בתוך הטקסט בוקים, היה נראה לי הרבה יותר חשוב שכל בוקר כשאני קמה הדבר שהכי מרגש אותי זו המחשבה להיכנס למעבדה.
<מאיה שולדינר: הדבר שהכי משמח אותי זה המפגש עם הסטודנטים שלי, שאיתם אני עובדת ביחד ומגלה דברים חדשים.
<מאיה שולדינר: הדבר שהכי מרגש אותי זה שאין דבר שיותר מופלא בעיניי מלגלות פיסה של הלא נודע בכל יום.
<מאיה שולדינר: ולכן לכם, המדענים הצעירים, אני מאחלת שתמצאו את הקול האישי שלכם.
<מאיה שולדינר: כשעומדים ככה בקבוצה של המון אנשים נורא נורא מוצלחים נורא קל לראות במה הבן אדם מימינכם או משמאלכם יותר טוב מכם, וכל אחד ואחד פה יותר טוב מאחרים במשהו, אבל אין עוד אף אחד כמוכם בדיוק.
<מאיה שולדינר: אם תמצאו את הקול שלכם ותמצאו את הסגנון שלכם תוכלו לעשות מדע כמו שרק אתם יכולים לעשות.
<מאיה שולדינר: ויותר חשוב מזה, תזכרו שהמדע הוא לא ריצת 100 מטר, אין מנצחים בסוף וזה לא נגמר בתחרות אחת או בתואר אחד או אפילו לא במאמר אחד או בתגלית אחת.
<מאיה שולדינר: מדע הוא מרתון, כל מי שמתחיל את המרתון הזה רץ אותו עד סופו ומסיים בקו הסיום ומנצח.
<מאיה שולדינר: כל מי שרץ את המרתון הזה כי זה החיים שלו יתרום משהו למדע שאף אחד אחר לא היה יכול לתרום.
<מאיה שולדינר: אז רוצו, תעשו דברים נפלאים, שיהיה לכם המון בהצלחה ותמשיכו ליהנות מכל דבר שאתם עושים.
<מאיה שולדינר: תודה.
<ליעד מודריק: תודה רבה על הדברים מעוררי ההשראה.
<ליעד מודריק: תודה רבה גם לחברי הכנסת דב חנין ומנואל טרכטנברג שכיבדו אותנו בנוכחותם והצטרפו אלינו.
<ליעד מודריק: ועכשיו הגענו ל-100 מטר שלנו, הגענו לחלק השני של האירוע, טקס הענקת הפרסים לזוכים בתחרות המדענים והמפתחים הצעירים לישראל.
<ליעד מודריק: זו השנה ה-19 שבה נערכת התחרות בישראל בניהולו של מוזיאון המדע ע"ש בלומפילד בירושלים.
<ליעד מודריק: התחרות היא חלק מתכנית האיחוד האירופי לעידוד הקשר ושיתוף הפעולה בין מדענים צעירים באירופה ומתחרות אינטל אייסף העולמית הנערכת בארצות הברית.
<ליעד מודריק: שותפה לתחרות האקדמיה הלאומית למדעים, בראשות פרופ' נילי כהן.
<ליעד מודריק: ארבעה מחברי האקדמיה הצעירה למדעים גם מכהנים בחבר השופטים השנה.
<ליעד מודריק: משרד החינוך אף הוא שותף לתחרות ומלווה אותה מיומה הראשון.
<ליעד מודריק: מינהל טכנולוגיה, תקשוב ומערכות מידע במשרד החינוך, בראשותו של ד"ר עופר רימון מוביל מהלך ארצי מקיף של קידום למידת חקר וביצוע פרויקטים הכולל תלמידים מגיל בית הספר היסודי ועד לתלמידי תיכון מצטיינים.
<ליעד מודריק: וכעת אני מתכבדת ושמחה להזמין את נציגת המדענים הצעירים, ליאור צוקרמן, בבקשה.
<ליאור צוקרמן: אז קודם כל שלום, נעים מאוד.
<ליאור צוקרמן: קוראים לי ליאור צוקרמן ואני לומדת בבית הספר החקלאי מקווה ישראל שבחולון.
<ליאור צוקרמן: עבודת המחקר שלי עסקה בריפוי גנטי, אותה ערכתי במכון הוולקני בהנחיית הד"ר רונה פיר והד"ר מיכל שרעבי.
<ליאור צוקרמן: אני נרגשת מהמעמד הנוכחי אליו זכיתי להגיע ולעמוד כאן לפניכם לאחר דרך ארוכה ואינטנסיבית.
<ליאור צוקרמן: היה זה איינשטיין שאמר כי יצירתיות היא לראות את מה שכל אחד ראה ולחשוב את מה שאף אחד אחר לא חשב.
<ליאור צוקרמן: כפי שאני רואה את זה, התחרות הזו היא הלכה למעשה של המשפט.
<ליאור צוקרמן: היצירתיות שהפגינו חבריי לתחרות עולה על כל דמיון וכל אחד מ-67 משתתפי התחרות הוא מוח מבריק וייחודי בפני עצמו.
<ליאור צוקרמן: כור ההיתוך של המשתתפים מזמן מפגשים פורים ויוצאי דופן עבור כולנו ואני שמחה ומודה על ההזדמנות הבלתי נשכחת שהעניק לנו מוזיאון המדע על שם בלומפילד בירושלים.