GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: לפני שאת עוזבת אותנו, אנחנו רוצים אותך שם שגרירה שלנו, בדברים שקשורים, אבל מה את יכולה באמת להתייחס לדברים שנאמרו פה?
אורי מקלב: נאמרו פה כמה וכמה דברים ביחס לפעילות שיש, גם יחסי החוץ של האקדמיה, של המדע.
אורי מקלב: אני גם העליתי קשיים שנתקלים בהם, כמו הנושא של ויזות, ובאופן כללי מה אפשר, מה את חושבת לדעתך להתייחס בנושאים האלה שהעלינו?
<אביבה רז שכטר: אז קודם כל תודה רבה.
<אביבה רז שכטר: אני רוצה לברך את הנשיאה, פרופ' נילי כהן, ולהצטרף לדברים של פרופ' טרכטנברג, שעזב, הייתה לי הזכות לפגוש את פרופ' רבינוביץ בפגישה במשרד החוץ ואני רוצה להצטרף קודם כל לשבחים.
<אביבה רז שכטר: שמעתי עליהם גם מקודמיי בתפקיד הנוכחי, השגריר שלנו אביתר מנור וגם השגריר הקודם לשנו יער.
<אביבה רז שכטר: אני לא רוצה לחזור על הנושא שהעלה פרופ' טרכטנברג בהקשר למיתוגה של מדינת ישראל היום.
<אביבה רז שכטר: התפקיד בז'נבה, אגב, מוסדות האו"ם והמועצה לזכויות אדם, אחד התפקידים היותר, בוא נקרא להם מתסכלים היום בזירה, מאחר שאנחנו עדים לפוליטיזציה מתמשכת, גדלה והולכת, ופה יש לנו נקודת אור, לא בקצה המנהרה, אלא כבר היום, בזכות ההישגים העצומים של מדינת ישראל בתחום המדע והטכנולוגיה.
<אביבה רז שכטר: כשאנחנו מסתכלים ספציפית על נושא CERN, על החברות שלנו שהיא בהחלט תודות למאמצים שלך, משרד החוץ תמיד היה שותף לשילוב הזה של נושאים שישראל נמצאת בחזית המכובדת של מדינות שמכירות בזה ושמות הצידה את הפוליטיזציה, וגם כמובן כשאנחנו מסתכלים על הזירה האזורית, והיום בתפקידי כסמנכ"ל אגף המזרח התיכון, שיתוף הפעולה האזורי ויחסי החוץ בזירה הבילטראלית עם ירדן, שיש לנו איתה הסכם שלום, ועם מצרים, הם מבחינה אסטרטגית למדינת ישראל ממש עוגן אסטרטגי.
<אביבה רז שכטר: העובדה שאנחנו יכולים, למרות כוחות האנטי נורמליזציה בירדן ובכל מדינה ערבית היום, לפעול ולעשות פרויקט מהסוג הזה של SESAME הוא נקודת זכות שבהחלט יכולה לתרום גם לפיתוח פנים אחרות של ישראל, גם במובנים של עם לעם וגם בשיתוף הפעולה הפרקטי באזור שלנו, שתמיד אמרנו, מאז הקמתה של מדינת ישראל, שאנחנו לא רק מושיטים יד לשלום, אבל גם רוצים להיות גורם מסייע.
<אביבה רז שכטר: יש לנו במצרים, בקהיר, מרכז אקדמי, שהמועצה שותפה למימונו וגם להמשך החזקתו בתנאים קשים מאוד, בעיקר מאז פרוץ האביב הערבי.
<אביבה רז שכטר: מאז אירועי 2011 אנחנו עובדים ביחד על מנת לשמר מרכז כזה שפועל בתנאים קשים, אבל עדיין יש לנו דריסת רגל אחרת.
<אביבה רז שכטר: אני שוב רוצה לחזור ולומר, משרד החוץ ימשיך ויפעל עם המשרד למדע וטכנולוגיה, עם כל הגורמים השותפים, בוודאי בנושא CERN.
<אביבה רז שכטר: אני אכנס לתפקידי במהלך אוגוסט ואני אהיה שם כדי להמשיך ולסייע ולראות גם יותר ויותר ישראלים, אני מקווה, למרות הפוליטיזציה.
<אביבה רז שכטר: זה אחד הדברים והאתגרים שאנחנו נפעל יחד על מנת למסד.
<אביבה רז שכטר: מבחינתנו, אני יודעת שגם משרד החוץ שותף למימון חלקי, אנחנו נמשיך ונחזק את ה - - -
אורי מקלב: הסמל שלו היה בתוך ה - - -
<אביבה רז שכטר: מהבחינה הזו אני רגועה.
<אביבה רז שכטר: בפרקטיקה אני מקווה מאוד שנוכל להמשיך ולהרחיב את שיתוף הפעולה.
אורי מקלב: מילה אחת, בכל אופן, אפילו שהיום אנחנו לא דנים בזה, אבל במסגרת התפקיד שלך, על החרמה והדרה וחוסר שיתוף פעולה בין מדענים, מה הפעילות שלכם בעניין הזה?
<אביבה רז שכטר: אז מה שאנחנו קוראים בגדול ה-BDS, החרמות והסנקציות נגד ישראל, עדיין, למרות שאתם יודעים שיש היום גם את משרד החוץ וגם את המשרד לנושאים אסטרטגיים, פועלים ומתגברים את כל מה שנקרא הזיקה שלנו לנושאים האלה וזה לא מתחיל מהיום, זה מתחיל שנים אחורה.
<אביבה רז שכטר: היום, בוודאי שמעתם שיש מיזם חדש של העסקת עובדים בקמפוסים למשל, אבל כל הזירה של החברה האזרחית הולכת והופכת להיות זירה הרבה יותר בעייתית, כשממשלות מתחילות להתעורר לשימוש בתנועת ה-BDS לא רק במובנים שהם קוראים להם ביקורת נגד ממשלות, אלא שמאחוריהן יש זיקות אחרות כולל אנטישמיות חדשה והמוטציות שלה.
<אביבה רז שכטר: אנחנו פועלים בזירה הזו, לא מהיום, לגבי הדה לגיטימציה.
<אביבה רז שכטר: נמשיך.
<אביבה רז שכטר: המיקוד של המדע הוא כלי מצוין על מנת להתמודד נגד, כי בסופו של דבר ארגוני החברה האזרחית, ודאי האקדמיה, רואה את ההישגים של מדינת ישראל ולא יכול להיות שותפה למהלכים של ה-BDS.
<אביבה רז שכטר: וזה אחד הכלים הראשיים שאנחנו מתמודדים מולם בקמפוסים ובזירה הזו.
<אביבה רז שכטר: אני רוצה לקוות, אגב, מדברים על תקציבים, היום זה שם המשחק.
<אביבה רז שכטר: ככל שנקבל גם יותר תקציבים נוכל לעשות יותר דברים.
<אביבה רז שכטר: היום משרד החוץ רואה את הנושא הזה כנושא אסטרטגי, כנושא ליבה.
אורי מקלב: תודה רבה, אני רק רוצה לציין לכם, אנחנו באווירה חגיגית, אבל אני פניתי לשר הבריאות בישיבה של הוועדה לפני חודש, נחשף שם שהייתה פנייה של 71 רופאים בריטים להסתדרות הרפואית הלאומית, להוציא את ישראל מההסתדרות הרפואית הלאומית כחברה משם.
אורי מקלב: 71 רופאים, בקשה רשמית שלהם.
אורי מקלב: בתוך הדברים הוא גם מספר שהמכתבים למערכת וכל העיתונים מלאים שם במכתבים של רופאים להחרים את ישראל בגלל עינויים רפואיים בחולים פלסטינים.
אורי מקלב: אנחנו נמצאים באווירה לא פשוטה, אבל זה צריך להיות כל הזמן על סדר יומנו ושולחננו.
אורי מקלב: לפעמים זה מתחיל בקטן, בשיתופי פעולה מאוד מאוד חשובים וזו פעילות חשובה מאוד שיש שיתוף פעולה בנושא כזה חשוב.
אורי מקלב: אני אומר, חוץ מעצם השותפויות, זה גם חסם חזק מאוד וזו אמירה חזקה מאוד, אבל יחד עם זה אנחנו צריכים את השועלים הקטנים האלה, גם כן צריכים לראות איך מתמודדים איתם.
<אביבה רז שכטר: רק מילה אחרונה בהקשר לזה.
<אביבה רז שכטר: כמובן שזירת המועצה לזכויות אדם זו הזירה, שם עוסקים בנושאים האלה ומעבר לעובדה שיש שם מה שנקרא רוב אוטומטי נגדנו אנחנו עובדים כל הזמן עם מדינות ידידותיות על מנת לא לשנות, כי בסופו של דבר בגלל הרוב האוטומטי לא נוכל לשנות ולבטל, אבל אנחנו משתדלים או למתן או להראות את הפרדוקסים ואת הצביעות הבינלאומית.
<אביבה רז שכטר: זה יילך עם חוקים - - -
אורי מקלב: להשאיר את זה אוטומטי ולא מהותי ולהוכיח שזה לא ככה.
<אביבה רז שכטר: אוטומטי, אמרתי, כי בוודאי לא מהותי.
<אביבה רז שכטר: כשמדינות שהן אחרונות בזירת זכויות האדם הן אלה שמפקחות על העסק אז אנחנו יודעים, אבל אני בפירוש אומרת שזה יהיה התפקיד ונעשה כמיטב יכולתנו.
<אביבה רז שכטר: ואני מתנצלת שאני נאלצת לעזוב, אז אני מודה לכם על האפשרות וכל טוב, בהצלחה רבה.
אורי מקלב: אנחנו מאחלים לך הצלחה גדולה מאוד.
<מירב אורבך: אני רוצה רק עוד משהו אחד.
<מירב אורבך: זה הכי מתאים לי להמשיך את אביבה, בגלל שהמשרד שלנו גם מקדם מה שאפשר בתחום של שיתוף פעולה אזורי ואנחנו נכנסנו לאחרונה.
<מירב אורבך: אנחנו לא הופענו ברשימה של המשרדים, אבל אני מניחה שבמצגת הבאה המשרד שלנו גם יופיע.
אורי מקלב: אוה, זו בשורה טובה.
<מירב אורבך: כמובן מברכים כל מה שמקדם שיתוף פעולה אזורי עם המדינות השכנות שלנו.
אורי מקלב: יופי, תודה על הדברים.
אורי מקלב: אנחנו גם מקבלים בברכה את חברת הכנסת יעל כהן-פארן, חברת הוועדה.
אורי מקלב: היא החליפה את פרופ' טרכטנברג, אנחנו דיברנו על שיתוף הפעולה, היא גם עומדת בראש ועדת המשנה של ועדת המדע והטכנולוגיה לאנרגיה מתחדשת.
אורי מקלב: מינוי חדש של ועדת משנה, גם בעקבות ועידת האקלים שהייתה וגם בגלל חשיבות הנושא.
אורי מקלב: זה דבר שהיא פעלה קודם ואנחנו נראה בזה פעילות רבה מאוד בקרוב.
אורי מקלב: בבקשה, פרופ' אברהם גובר.
<אברהם גובר: ידידי אליעזר הציג כאן תצוגה מרשימה.
<אברהם גובר: היה לי העונג לשתף איתו פעולה בעבר בהרבה פעילויות בינלאומיות מדעיות, בין השאר משהו שאני חושב שאף פעם לא סיפרנו.
<אברהם גובר: פרופ' נאמן שלח אותנו, מתי זה היה?
<אברהם גובר: לפני 30 שנה?
<אליעזר רבינוביץ: לא סיפרנו ולא נספר.
<אברהם גובר: קשרים שאנחנו ניסינו לפתח עם מדינות ערב.
<אברהם גובר: עמיתי פרופ' אהרון פרידמן, שיושב לצדי, ראש מרכז המאיצים באריאל ואנוכי ביקשנו את רשות הדיבור בכדי להציג, אני כראש מרכז FEL, מקורות קרינה ושימושיהם, שמשותף לאוניברסיטת תל אביב ואריאל, להציג פעילות של מחקר מדעי וטכנולוגי חלוצי בתחום מאיצים ובתחום מקורות קרינה שמתנהל בארץ, כהשלמה למה ששמענו על שימושים במאיצים בחוץ לארץ.
<אברהם גובר: הפעילות הזו התחילה לפני 30 שנה ביוזמת פרופ' יובל נאמן, בעידוד ובמימון האקדמיה ומשרד המדע.
<אברהם גובר: כמה מהאנשים שעזרו לנו נמצאים עדיין כאן, ד"ר צדוק ומשרד המדע.
<אברהם גובר: אנחנו מאוד מעריכים את התרומה שזכינו בה, גם ממשרד הביטחון, גם ממשרד המדע וממשרד האנרגיה בזמנו, כאשר פרופ' נאמן עמד בראש המשרדים האלה.
<אברהם גובר: וגם אחר כך.
<אברהם גובר: צריך להסביר שמדענים שעוסקים בתחום הזה מתחלקים לשני סוגים, אלה שמפתחים מאיצי חלקיקים ומקורות קרינה אלקטרו מגנטית מתחום המיקרוגל ועד אקס ריי, ואלה שמשתמשים בחלקיקים המואצים או בקרינה שהם מייצרים.
<אברהם גובר: בישראל מרבית המדענים הם משתמשים, אלה חוקרים ברמה של חזית המחקר העולמית, הבולטת שבהן היא עדה יונת, שכולנו יודעים עליה, ובכדי להתחרות בעולם הם נעזרים במרכזי המשתמשים הגדולים בחו"ל, ב-CERN, ב-ESRF, בגרנובל וב-SESAME, אנחנו מקווים החל משנה הבאה.
<אברהם גובר: מצד שני יש בארץ מדענים מעולים העוסקים בפיתוח מאיצים ומקורות קרינה, רובם תורמים את הידע שלהם במסגרת שיתופי פעולה בחו"ל, אך ביכולתם ובכוונתם לפתח תחום מדע זה, תחום של פיזיקת המאיצים ומקורות קרינה, גם בארץ.
<אברהם גובר: המטרה העיקרית של מפתחי המאיצים והמקורות הוא להעניק למשתמשים את התנאים הטובים ביותר לביצוע מחקר מדעי מתקדם, כמו גם שימושים חשובים אחרים, רפואיים וטכנולוגיים, שיש למקורות הקרינה האלה.
<אברהם גובר: מתוך הכרה מקרוב של השימושים אנחנו תומכים בפה מלא בתמיכה שמעניקים האקדמיה למדעים ומשרדי הממשלה בשימושי המאיצים והקרינה בחו"ל, ב-CERN, ב-ESRF וב-SESAME.
<אברהם גובר: יחד עם זאת חשוב לנו לציין שלצורך תמיכה בפעילות של משתמשי הקרינה בחו"ל ועל מנת לקדם שימוש במתקנים מקומיים יש צורך לעודד את המדענים וקבוצות המחקר המעטות בארץ העוסקות בפיתוח מאיצים ומקורות קרינה.
<אברהם גובר: פעילותם תאפשר פיתוח מאיצים קומפקטיים המבוססים על טכנולוגיה חדשה של האצת לייזר.
<אברהם גובר: הנה מילת מפתח שאני מאמין שתיקלט, מאיץ לייזר זו טכנולוגיה מבטיחה שאנחנו מאמינים שתאפשר בעתיד להאיץ חלקיקים בקצב של שלושה סדרי גודל יותר מאשר המאיצים הקיימים.
אורי מקלב: אם היה זמן מספיק היינו שמחים לשמוע, זה באמת מעניין ומסקרן, אבל בגלל קוצר הזמן אנחנו - - -
<אברהם גובר: כן, אני אקצר.
<אברהם גובר: הידע בתחום המאיצים בארץ מצומצם למדי בהשוואה למרבית המדינות המפותחות.
<אברהם גובר: הצעד החלוצי החל לפני 30 שנה, כפי שאמרתי, בשיתוף פעולה עם מכון וייצמן, רפאל וקמ"ג כאשר הפכנו מאיץ יונים ישן והפכנו אותו ל-FEL, לייזר אלקטרונים חופשיים, במכון וייצמן.
<אברהם גובר: המאיץ הזה והמקור הועבר בשנות ה-90 לאריאל והפך להיות מרכז ידע של משרד המדע, זה היה אז ביוזמת חגית מסר במקרה, היא הייתה אז המדענית הראשית.
<אברהם גובר: אנחנו אסירי תודה על התרומה הקריטית, גם של האקדמיה, אשר הקימה ועדה מיוחדת בראשות פרופ' משה דויטש לאיתור משתמשים לקרינה הזאת ולהמלצה על מרכז הידע.
<אברהם גובר: מרכז הידע הזה ממשיך היום באריאל בפיתוח ידע בנושאי מאיצים ובמקורות קרינה והוא עומד להתרחב היום עם קליטת מאיץ חדש של 6 מיליון אלקטרון וולט ועל זה עמיתי אהרון פרידמן יוכל לספר.
<אברהם גובר: חשוב לדווח לסיום על התפתחות חיובית משמעותית שהושגה בתחום הזה בתחום של תכנון תשתיות.
<אברהם גובר: פועלת כיום ועדה מייעצת לוות"ת, בראשות פרופ' דוד הורן, שהוקמה במטרה לגבש מפת דרכים לתשתיות מדע לאומיות.
<אברהם גובר: הקבוצה שלנו בתל אביב ובאריאל איחדה כוחות עם קבוצות המחקר בתחום זה באוניברסיטה העברית, מכון וייצמן, הטכניון ואוניברסיטת בר אילן והגישה הצעה לפיתוח תשתיות לאומיות בנושא לייזרים רבי עוצמה ומאיצי לייזר.
<אברהם גובר: ההצעה נדונה באופן חיובי על ידי ועדת הפיזיקה והומלץ לבדוק את השמתה בתכנית התשתיות בשנה הבאה.
<אברהם גובר: במקביל במכון וייצמן הוחלט לגייס לאחרונה מדען בכיר מאוד, אנחנו מכירים אותו בתחום המדעי שלנו, ויקטור מלכה, והקציב תקציב נכבד להקמת מעבדה מתקדמת למאיצי לייזר.
אורי מקלב: אני רואה שאתה רואה את פיתוח המחר בלייזרים.
אורי מקלב: אני מבין מדבריך, פרופ' גובר.
אורי מקלב: הסיכום של הדברים, שאתה רואה את העתיד בנושא פיתוח מאיצי לייזר.
<אברהם גובר: ומקורות לשימוש בארץ.
<אברהם גובר: אני כבר מסיים.
אורי מקלב: אנחנו חדשנים בעניין הזה.
<אברהם גובר: כן.
<אברהם גובר: הפעילות החשובה בארץ שתיארתי איננה תחליף למרכזי המשתמשים הגדולים הקיימים בחו"ל, אבל היא תוכל למקורות קרינה מקומיים בעלי תכונות משלימות וייחודיות אשר יאפשרו לחלק מהמשתמשים לבצע ניסויים בארץ ואף למשוך משתמשים מחוץ לארץ.
<אברהם גובר: המטרה שלנו בדיווח הזה היא להפנות תשומת לב לפיתוח הקיים בארץ של מאיצים ומקורות קרינה, קומפקטיים וחדשניים, ולצורך להפנות משאבים למסלול זה במקביל לתמיכה במשתמשים בחו"ל.
אורי מקלב: תודה רבה, באמת דברים חשובים מאוד, רק הזמן קצר ואנחנו נבקש מפרופ' אהרון פרידמן ממש במספר משפטים בעניין הזה.
<אהרן פרידמן: אני אקצר.
אורי מקלב: תחום מעניין ומרתק.
אורי מקלב: אני מבין שזה משלים את מה שדיבר פרופ' אברהם גובר.
<אהרן פרידמן: בהחלט.
<אהרן פרידמן: כבוד היושב ראש ונשיאת האקדמיה.
<אהרן פרידמן: אני צריך להתנצל, אני לא מכיר את רובכם, אני הגעתי לארץ לפני שלוש שנים מארצות הברית, לא הספקתי עוד להכיר את רוב האנשים שנמצאים פה.
אורי מקלב: אבל היית בארץ פעם, לפי העברית זה לא נראה ככה.
<אהרן פרידמן: הייתי בארץ פעם, כן.
<אהרן פרידמן: אני מדען חוזר.
<אהרן פרידמן: הייתי 30 שנה בארצות הברית.
<אהרן פרידמן: כמו שפרופ' גובר אמר, אנחנו לא מתיימרים כאן להחליף את CERN או אפילו את גרנובל או את SESAME.
<אהרן פרידמן: אני הייתי אחד מהמפתחים של מקור האור ב - - - שהיה מקור האור הראשון בעולם, שם היה לי תקציב, היה תקציב למחלקה, של 30 מיליון דולר בשנה, החלק שלי היה 10 מיליון דולר בשנה.
<אהרן פרידמן: אני לא חושב שזה משהו שאפשר לעשות כאן.
<אהרן פרידמן: אבל אנחנו מנסים להתרכז בדברים שאולי אי אפשר לקבל אותם ב-CERN או בגרנובל.
<אהרן פרידמן: אולי במקום לדבר על המאיץ אני רוצה לדבר על השימושים שכמו שאמרתי, זה לא שימושים שהם כל כך רלוונטיים לגרנובל ול-CERN.
<אהרן פרידמן: יש לנו מחקר סרטן, יש לנו מחקר של העברת אנרגיה, זיהוי קרקעות.
<אהרן פרידמן: אלה מחקרים שמתבצעים היום.
<אהרן פרידמן: יש מחקר של הדמיות לצרכים רפואיים וקרינה לא מזיקה, לא מייננת.
<אהרן פרידמן: יש לנו כיום שני מאיצים, מגיע אלינו עוד מאיץ, כמו שפרופ' גובר הזכיר, מארצות הברית, זה מאיץ מאוד מתקדם, מאוד קטן, דרך אגב, זה הגודל שלו, משהו כזה, והוא ייחודי בעולם.
<אהרן פרידמן: כמובן שהמאמץ העיקרי שלנו לעתיד ובזה אני רוצה לחזק את דבריו של חבר הכנסת דב חנין, שאמר שאנחנו צריכים לפתח לעתיד, זה מאיצי לייזר.
<אהרן פרידמן: אני חושב שגם ות"ת, גם מכון וייצמן וגם האוניברסיטאות האחרות ששותפות איתנו, הכירו בעובדה שזה העתיד של הפיזיקה השימושית.
<אהרן פרידמן: היום באיחוד האירופאי ההקצאות הגדולות ביותר הולכות לתחום הזה.
<אהרן פרידמן: אני חושב שאנחנו לא צריכים לפגר מאחוריהם, יש לנו סיכוי טוב להיות בשורה הראשונה ואני חושב שאנחנו צריכים להישאר שם.
<אהרן פרידמן: תודה רבה.
אורי מקלב: דברים חשובים מאוד.
אורי מקלב: עושה רושם שיש לנו נושא שאפשר להיות בו נחשונים, יש לנו גם את החומר האנושי הטוב ביותר וזה בהחלט יכול להיות, אם אתה אומר שבאירופה - - - אני מניח גם שהנושא של הלייזר יכול להיות לפיתוחים אחרים, לא קשורים לדברים האלה, לתחום הרפואה אתה אומר ועוד תחומים, שהם יכולים להיות פורצי דרך ובעלי השפעה רבה ושגם מביאים הרבה תועלת.
אורי מקלב: אני כל הזמן חושב איך אני יכול, אני לא יכול להתרכז בנושא הזה, אבל לשמוע בהזדמנות בצורה הרבה יותר רחבה, גם לעזור לכם בעניין הזה.
אורי מקלב: נראה לי, חברת הכנסת יעל כהן-פארן, שתרצי להתייחס, אבל לפני זה פרופ' נעם אדיר, תציג את עצמך, אחרון הדוברים.
<נעם אדיר: גם אני אקצר.
<נעם אדיר: אני מהטכניון.
<נעם אדיר: אני יושב ראש הוועדה לקרינת סינכרוטרון של האקדמיה הלאומית למדעים.
<נעם אדיר: המטרה שלנו בעצם היא למקסם את השימוש של המשתמשים המדענים בארץ בכל מתקני הסינכרוטרון למיניהם, בעיקר ESRF וגרנובל.
<נעם אדיר: יש עשרות קבוצות של משתמשים, כל שנה נוסעים עם מאות סטודנטים, אחד מפלאי העולם באמת, עם הרבה תוצאות.
<נעם אדיר: חלק מהדברים כבר תוארו פה.
<נעם אדיר: אנחנו כמובן גם משתתפים במאמץ של להבין כיצד ישראל תוכל להשתמש בצורה היעילה ביותר ב-SESAME וזה מאמץ שכולנו רוצים שזה יצליח והלוואי שזה יהיה בקרוב.
אורי מקלב: שיתוף הפעולה שלכם, איפה אתם נמצאים?
<נעם אדיר: בגרנובל יש בעצם את מתקן הסינכרוטרון המתקדם, הוא הולך להיות עוד יותר מתקדם בזמן הקרוב.
<נעם אדיר: ישראל חברה.
אורי מקלב: ויש שיתוף פעולה עם כל המדינות?
<נעם אדיר: שיתוף פעולה.
<נעם אדיר: אנחנו מה שנקרא scientific associates ואפילו לפני שנתיים פרופ' רות ארנון הייתה וחתמה על חוזה לחמש שנים.
<נעם אדיר: יש מעורבות מאוד גדולה של האקדמיה והתוצאות פשוט נפלאות.
<נעם אדיר: הרבה מעורבות של מדענים גם בתפעול של המתקן.
אורי מקלב: גם מדענים צעירים?
<נעם אדיר: המון מדענים צעירים.
<נעם אדיר: אני דואג לכך שיגיעו לשם בעיקר צעירים וצעירות, שיראו מדע ברמה בינלאומית.
<קריאה: שיראו את עדה יונת עושה מדע.
<נילי כהן: ממש משפט אחד.
<נילי כהן: תודה לפרופ' נעם אדיר.
<נילי כהן: כפי שנאמר לנו הוא יושב ראש הוועדה לקרינת סינכרוטרון בגרנובל מטעם האקדמיה.
<נילי כהן: אתה לקראת סיום תפקידך והאקדמיה רוצה להודות לך על שירותך המסור והנאמן.
אורי מקלב: גם אנחנו מצטרפים.
יעל כהן-פארן: אני הגעתי לקראת סוף הדיון ואני מתנצלת.
יעל כהן-פארן: אני לא יודעת כמה מכם יודעים, את דרכי בחיים התחלתי בלימודי פיזיקה ואפילו סיימתי בזה תואר ראשון וזה לא טריוויאלי, אפילו התחלתי תואר שני, אבל פה עצרתי.
יעל כהן-פארן: למדתי תואר ראשון כאן בגבעת רם ותואר שני בבן גוריון במכון לאנרגיית השמש ואז הבנתי, ופה אני רוצה להביא את דבריי, אני הבנתי באופן אישי, החלטה אישית שלי, שהמדע כבר שם.
יעל כהן-פארן: כבר ב-99' אפשר היה להפיק יופי של אנרגיית שמש אבל הפוליטיקה לא, ולכן עברתי צד.
יעל כהן-פארן: לא כל כך מהר הגעתי לפה, אבל עשיתי כברת דרך באמצע דרך ארגונים לשינוי חברתי וארגונים סביבתיים.
יעל כהן-פארן: אני חושבת שפה, בוועדת המדע, אני חושבת שזה המקום היחיד שהכנסת נפגשת עם המדע באמת, עם המדענים באמת וזה המקום גם שלי כחברת כנסת לפנות אליכם, חברת כנסת חדשה וטרייה, תביאו לנו את הדברים שאנחנו נוריד את זה, ננסה לפחות, משם לרמת הקרקע ולרמת מה עושים הלאה ואיך לוקחים את זה קדימה.
יעל כהן-פארן: בין אם זה בפתרונות שהמדע כבר נותן לתחומים רבים מאוד בעולם, ואני באה מהכיוון הסביבתי ואנרגיית השמש וכו', אז אנחנו יודעים שהיא כבר פה.
יעל כהן-פארן: טוב, היא פה תמיד, אבל היא פה גם מבחינת ניצול שלה הרבה שנים, אבל עדיין לא הגענו לניצול אמיתי, גם לא בישראל, ואנחנו רק בתחילת הדרך.
יעל כהן-פארן: גם בהרבה מאוד תחומים אחרים, אני רואה לאורך השנים איך ישראל הלכה וצמצמה את ההשקעות שלה במדע ובאקדמיה ואנחנו מאבדים את היתרון היחסי שלנו כמדינה שבאמת יש פה מוחות מבריקים, אנחנו מאבדים אותם החוצה, מאבדים את היתרון הזה שהוא חשוב, הוא קריטי לכלכלה ולעתיד שלנו פה.
יעל כהן-פארן: אז מה שאני פונה אליכם, באמת גם אני, בתור חברת כנסת שהנושאים האלה מאוד מאוד חשובים וקרובים ללבי, וגם כוועדה, זה המקום להביא אותם באמת, איך אנחנו כאן בכנסת מקדמים את זה קדימה ולא נותנים לזה ללכת אחורה.
אורי מקלב: תודה רבה, דברים חשובים מאוד.
אורי מקלב: ננסה באמת לעשות כמו שאת הצעת.
<אבי ענתי: אני רציתי להוסיף בנושא SESAME שהדבר הבא, כל הפעילות שנעשתה, באמת פעילות מאוד מבורכת, נעשתה לא בצורה ממוסדת ועכשיו המשרד נוקט במהלך למסד את כל הנושא הזה.
<אבי ענתי: אנחנו מגישים הצעת מחליטים לממשלה שסוף סוף תהיה החלטת ממשלה על הנושא הזה.
<אבי ענתי: עד עכשיו פעלנו בצורה קצת פרטיזנית, אבל פעלנו והצלחנו.
<אבי ענתי: דבר נוסף שרציתי להוסיף, שלא בכדי ב-SESAME כל הפעולות, כל ההחלטות צריכות להתקבל בהסכמה פה אחד ויש זכות וטו למדינות.
<אבי ענתי: כך שגם הבחירה של פרופ' רבינוביץ וגם פעולות אחרות שנעשו, אנחנו בינתיים שורדים ומצליחים.
<אבי ענתי: וזה מה שחשוב להגיד.
אורי מקלב: טוב לסיים באווירה אופטימית.
<צביקה רובינשטיין: אז אולי אני אגיד מילה.
<צביקה רובינשטיין: אני ממשרד הכלכלה, אני אחראי על שת"פ בינלאומי במערך הטכנולוגי של מה שהיה לשכת המדען הראשי, היום זה הרשות הלאומית לחדשנות טכנולוגית ואנחנו התחלנו לפעול ביחד, אנחנו פועלים בימים אלה כדי לקחת חלק מאותן פעילויות שעד עכשיו שמענו על הצד המחקרי אקדמי, ולחבר את זה קצת לאזור התעשייה ולעבר השוק.
<צביקה רובינשטיין: אנחנו בתהליך כעת של לנסות ולפעול בשני צירים, ציר אחד שפעל פה פרופ' גיורא מיקנברג במשך 24 שנים, בהתנדבות הייתי אומר, ולנסות לערב את התעשייה הישראלית בפעילויות של מכרזים ב-CERN.
<צביקה רובינשטיין: הוא פרש לאחר 24 שנים, בקיץ האחרון, ואנחנו במשרד הכלכלה מנסים לפעול בשני צירים כעת.
<צביקה רובינשטיין: הציר הראשון זה להמשיך את המהלך הזה של - - -
אורי מקלב: המכרזים באיזה תחום?
אורי מקלב: של תשתיות, של מה?
<צביקה רובינשטיין: שירותים וציוד, פתרונות.
אורי מקלב: זאת אומרת לאו דווקא בתחום המדע.
<צביקה רובינשטיין: פתרונות הנדסיים, תשתיות וכן הלאה שמשמשות למחקר שם ב-CERN.
אורי מקלב: יש לנו יתרון בתחום הזה?
<צביקה רובינשטיין: כנראה שכן, כי הייתה זכייה של בין 2 ל-3 מיליון אירו, לא סכומי עתק, לשנה.
<צביקה רובינשטיין: במגוון תחומים, החל מפתרונות מכניים ודרך תקשורת סיב אופטית ופתרונות מחשוב.
אורי מקלב: הפרויקט באיזה עלות?
<קריאה: מיליון דולר לשנה.
<צביקה רובינשטיין: אבל אנחנו רשאים לנצל לפי החלק היחסי שאנחנו פועלים שם, שזה מספר מיליונים, אבל אנחנו פועלים להגדיל את זה.
אורי מקלב: אני מאוד מעודד את הדבר הזה, צריך להאמין בדרך שאפשר להשיג ולקדם את זה.
<צביקה רובינשטיין: אז אנחנו מנסים, אחת, לעשות את המהלך הזה, אבל לא פחות חשוב זה לנסות להגיע למהלך של שיתוף פעולה טכנולוגי ופיתוח טכנולוגיות משותפות, כלומר להביא את היכולות הטכנולוגיות שאנחנו שומעים עליהן ביום יום, על תעשיית ההיי טק וכן הלאה, ולערב חברות ישראליות לעשות שת"פ במסגרת הפעילות ב-CERN.
<צביקה רובינשטיין: בעצם פרופ' רבינוביץ כאן, מעבר למסייע ודוחף, יצר לנו קשר לאחרונה עם מנהל המאיץ הגדול מתוך כוונה שאנחנו ניפגש וננסה לבחון כיצד מייצרים ממש שת"פ פיתוח טכנולוגיות משולבות ישראליות וחברות זרות.
<צביקה רובינשטיין: לזה יש שתי עוצמות, אחת זה ייצור של טכנולוגיות ישראליות, ושתיים, מו"פ משותף ובזה לקדם את המו"פ של התעשייה כאן.
אורי מקלב: אני רואה לפי שפת הגוף של פרופ' אליעזר רבינוביץ שהוא מרוצה משיתוף הפעולה הזה.
<צביקה רובינשטיין: הוא אחד המנועים הרציניים פה.
אורי מקלב: קודם כל להודות לכם ששיתפתם אותנו, מאוד התרשמנו, לנו היה מאוד חשוב לפגוש אתכם, לראות, להתרשם, אפילו שזה היה ככה על קצה המזלג וטעימות קטנות מהפעילות החשובה והמיוחדת שלכם, של האקדמיה הלאומית למדעים.
אורי מקלב: שוב אני מברך אותך בהצלחה, כפי שאת אמרת, עם הצוות המיוחד, המקצועי והמסור, הערכי מאוד שקיים אצלכם.
אורי מקלב: אנחנו רוצים להיות שותפים בכל התחומים האלה.
אורי מקלב: אני לא אחזור עכשיו על כל מה שדיברנו, אנחנו נסכם בינינו ואנחנו נראה איך אנחנו ממשיכים בשיתוף הפעולה, מקדמים, להיות שותפים בלקדם את הפעילות שלכם.
אורי מקלב: ואני אומר גם החשיפה, שזה חלק מהעניין.
אורי מקלב: צהריים טובים, כל טוב, תודה רבה.
יעל כהן-פארן: בוקר טוב, שלום לכולם.
יעל כהן-פארן: אני מודה לכל מי שהגיע לדיון השני של ועדת המשנה לאנרגיות מתחדשות, דיון מעקב אחר יישום החלטת ועידת פריז.
יעל כהן-פארן: בדיון הקודם עסקנו בחסמים שמעכבים כניסה משמעותית של המשק הישראלי לתחום אנרגיות מתחדשות ואני מזכירה שאני גם ביקשתי, או אפשר לומר, דרשתי, מרשות המסים, להניח על שולחן הכנסת עם פתיחת המושב הבא, הצעת חוק לפטור ממס הכנסה להתקנות ביתיות של מערכות פוטו וולטאיות, גם ביקשנו מחברת החשמל לסייע בקידום אנרגיה מתחדשת וזכינו להצהרה של קק"ל, להפחית את דמי החכירה עד פטור מלא, לקרקעות שמיועדות לייצור אנרגיה מתחדשת.
יעל כהן-פארן: אני מתכוונת לעקוב אחרי היישום של ההחלטות, של הדברים, אחרי כל מה שעלה בישיבה ואני כבר רוצה להודיע, שהדיון הראשון במושב הבא של הכנסת, אחרי הפגרה, יעסוק בצד השני של המטבע, בהתייעלות אנרגטית, שאני מניחה שכולכם גם עוסקים בה ומבינים את חשיבותה.
יעל כהן-פארן: היום נדבר על הבעיה המרכזית שביסוד העניין – מדיניות ישראל להפחתת פליטות גזי החממה והיישום של ההחלטות או אי היישום של ההחלטות שהתקבלו, או שעדיין לא התקבלו.
יעל כהן-פארן: אנחנו רואים בעולם 'עליית מדרגה', בניסיון העולמי להתמודד עם אפקט החממה, עם שינויי האקלים, ובאמת באופן היסטורי, היה הסכם פריז בדצמבר האחרון, שעליו חתמו מאה תשעים וחמש מדינות וישראל ביניהן.
יעל כהן-פארן: ההסכם הוא מחייב וכולל התחייבות מאוד מאוד גדולה מבחינת כל המדינות, להפחית בתחומן גזי חממה.
יעל כהן-פארן: מדינת ישראל התחייבה בעבר הלא כל כך רחוק במספר החלטות ממשלה על יעדי הפחתה, עם כל מיני תכניות.
יעל כהן-פארן: התכנית המרכזית כמו שבוודאי כולכם יודעים, שהתקבלה ב-2010, הוקפאה ולאחר מכן בוטלה והיום, אנחנו נמצאים בתהליך גיבושה של החלטה חדשה, של תכנית חדשה, שעוד מעט נברר מה מצבה.
יעל כהן-פארן: אנחנו נבקש היום – וזה יהיה מרכז הדיון, להבין מה המצב, מה ניתן ללמוד מהתכנית שהייתה, מהמסקנות של היישום שלה, איך מגבשים את התכנית החדשה לאור אותן מסקנות, האם מתייחסים למסקנות אלו, איך ניתן לייצר תכנית טובה יותר בהקדם האפשרי ואם מיוצרת כזאת, אז באיזה שלב היא נמצאת ומהם הפערים או החסמים, שעדיין מביאים לכך שהיא עדיין לא התקבלה בממשלה, כי בואו נודה, אין החלטת ממשלה עדיין והייתה אמורה להיות החלטה בנובמבר או סוף אוקטובר.
יעל כהן-פארן: בנקודה הזאת אני שמחה לבשר, למי שלא יודע, שבחודש הבא, באפריל, ביום כדור הארץ, ב-22 באפריל, אמור לחתום – עד כמה שאני יודעת, השר להגנת הסביבה, אבי גבאי, כנציג הממשלה באו"ם בניו יורק, על הסכם פריז.
יעל כהן-פארן: זה יהפוך את היעדים שהציבה ישראל למחייבים.
יעל כהן-פארן: אני מקווה שעכשיו נשמע שעד שהוא ייסע תהיה למדינה גם תכנית עבודה.
יעל כהן-פארן: עכשיו נתחיל בבקשה עם סקירה, שערך עבורנו מרכז המחקר ומהידע של הכנסת והממצאים שלו.
יעל כהן-פארן: הסקירה נמצאת לפניכם מסביב לשולחן.
יעל כהן-פארן: המרכז סקר את המסקנות מהתכנית הקודמת ואת השאלה מה קורה עם גיבוש התכנית החדשה.
יעל כהן-פארן: לאחר מכן נשמע נציגים מהמרכז להעצמת האזרח, שערכו דוח שעוקב אחר יישום התכנית הממשלתית ונברר מהן התובנות שהם העלו מהמחקר.
יעל כהן-פארן: כמובן שאחר כך נפתח את הדיון לנציגי הממשלה, נציגי הארגונים וחברות, שיתרמו לדיון ולחשיבה, יעירו את הערותיהם ולכל אחד יהיה קצת יותר זמן ממה שהיה בפעם שעברה, שהיה מאוד לחוץ, אבל גם כאן אנחנו חייבים לסיים עד השעה אחת עשרה אז אני אבקש מכולם לקצר דברים.
יעל כהן-פארן: בבקשה, נפתח עם גברת שירי ספקטור, ממרכז המחקר והמידע של הכנסת.
<שירי ספקטור: בוקר טוב לכולם.
<שירי ספקטור: כמו שנאמר פה, מרכז המחקר והמידע של הכנסת התבקש לכתוב מסמך לקראת הדיון, אשר בוחן את היעדים אשר הציבה ממשלת ישראל להפחתת גזי חממה, לקראת ועידת האקלים בפריז בדצמבר 2015 ואת גיבושה של תכנית אופרטיבית לשם עמידה ביעדים אלה.
<שירי ספקטור: כל זאת לאור החלטות קודמות של ממשלת ישראל בנושא הפחתת גזי חממה, ולאור ביטולה של התכנית הלאומית להפחתת גזי חממה, משנת 2010.
<שירי ספקטור: כמו שנאמר, ממשלת ישראל אימצה בשנים האחרונות כמה החלטות וקבעה שורה של יעדים, שקשורים בהפחתת גזי חממה, החל מיעד להתייעלות אנרגטית בשנת 2008, יעד לשימוש באנרגיות מתחדשות משנת 2009 והיעד שאליו התחייב הנשיא דאז, שמעון פרס, בוועידת האקלים בקופנהגן, בשנת 2009, להפחתת 20% מגזי חממה, ביחס לתרחיש "עסקים כרגיל", בשנת 2020.
<שירי ספקטור: כאמור, בנובמבר 2010 אישרה ממשלת ישראל החלטה בדבר גיבוש תכנית לאומית להפחתת גזי חממה, במטרה לעמוד ביעד הפחתת 20% ביחס לתרחיש עסקים כרגיל.