GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי אריאל: איפה בצפון?
אורי אריאל: כן, המון שאלות, שלצורך זה אנחנו מקימים את ועדת המנכ"לים.
אורי אריאל: מה שמופיע בוועדת המנכ"לים מקובל עלי, אמרתי, אנחנו עושים עוד איזשהם שינויים אולי, תיאומים, אבל לא שינוי.
אורי אריאל: לא תהיה עכשיו החלטה אחרת.
אורי אריאל: הדברים מבחינתי ברורים.
אורי מקלב: אדוני השר, אני גם לא הבנתי נכון.
אורי מקלב: האם ההחלטה – הרי אמרת משפט פה, אנחנו בודקים את הדברים אם זה באמת יפגע, ואם יהיה במכלול - - -
אורי מקלב: אם במכלול השיקולים נראה שזה - - -
אורי אריאל: לא אמרתי.
אורי מקלב: נראה שלא, אז לא עשינו שום דבר.
אורי מקלב: אתה יודע מה, בוא נגיד עכשיו.
אורי אריאל: אבל, הנה, אני אומר לך.
אורי מקלב: אני שואל את השאלה אם השר יכול, בכבודך, אם אתה יכול לענות.
אורי מקלב: אני שואל את השאלה: האם ההחלטה היא לבדוק את ההעברה, את ההיתכנות עם כל ההשלכות?
אורי מקלב: או האם ההחלטה היא לעבור – איך ומתי ובאיזה צורה אנחנו נמליץ על זה.
<עדית גרפונקל: זה לא משנה.
אורי אריאל: הסיפה נכונה, קרי לעבור ולבדוק, זה מופיע בהצעת המחליטים שחור על גבי לבן, אי-אפשר להתבלבל במה שכתוב.
אורי אריאל: חברים, יכול להיות שלא הסברתי טוב, אני מבקש סליחה.
אורי אריאל: אני אומר בצורה מפורשת, אנחנו מתוך מדיניות לחזק את הפריפריה נותנים - - -
יואל חסון: אדוני השר, הצעת המחליטים שיש מולי כרגע אומרת:
יואל חסון: להקים צוות בין-משרדי אשר יגבש בתוך 90 יום מתווה להעברת פעילות.
אורי מקלב: את זה אמר השר, הוא הצביע על זה שזאת העברה.
אורי אריאל: אז אתם רוצים להקריא את זה עוד פעם, תקריאו את זה עוד פעם.
יואל חסון: אז זאת החלטה אחרת, זאת החלטה על הקמת ועדת מנכ"לים.
חיים ילין: כן, מנכ"לים.
יואל חסון: זאת לא החלטה עקרונית על העברת המכון.
אורי מקלב: מתווה של העברה.
יואל חסון: אבל אתה מחכה להמלצת המנכ"לים.
יעל כהן-פארן: השר אריאל, אמרת מקודם דברים אחרים.
יואל חסון: או שהמנכ"לים לא ממליצים על עצם ההעברה, אלא ממליצים על איך זה יהיה.
אורי מקלב: את זה שאלתי.
אורי מקלב: זאת הייתה השאלה שלי.
אורי אריאל: אם לא הובנתי, כן.
אורי אריאל: התשובה על זה היא כן.
אורי מקלב: חזרתי וחידדתי והשר ענה לי.
אורי מקלב: אני גם הבנתי אמירה כזאת ואמירה - - - כפי שאמרת, אם זה לא יהיה מוצלח ואין היתכנות וזה יפגע, אז אנחנו לא נעשה שום דבר.
אורי אריאל: אורי, למה אתם מסבכים?
אורי אריאל: גם זה לא.
אורי אריאל: אני חוזר ואומר שאני לא רוצה שתהיה שגגה פה.
אורי אריאל: כן, יכול להיות שוועדת המנכ"לים תבוא לממשלה, אני אומר את זה בצורה מפורשת, מה לא ברור בזה?
אורי אריאל: גם אחרי שיש החלטת מדיניות, ועדת המנכ"לים תראה שאין שקל אחד להעביר.
אורי אריאל: נו, אז אתם באמת חושבים שזה יעבור?
<משה ראובני: אבל זה לא המנדט שלהם.
אורי אריאל: תסלח לי רגע, אני רוצה לענות לכם, הרי אני לא אתחמק משום שאלה פה.
אורי אריאל: ונניח שיורם קפולניק ואנשי וולקני ואחרים יראו שזה מה זה חורבן, חבל על הזמן, זה לא שזה לא משתפר ולא זה, בכלל יהיה פה, איך אמרתם?
אורי אריאל: לא יהיה מחקר, לא תהיה חקלאות, שממה, כל המדינה תהפוך לביצות ומדבר, אז מה?
אורי אריאל: לא נקשיב?
אורי אריאל: לא נאזין?
אורי אריאל: נקשיב ונאזין לכולם.
אורי אריאל: ועדת המנכ"לים, גם אם זה לא מנוסח ככה, תקשיבו גם לדברים הללו, זה ברור שבלי כסף לא עוברים וברור שבלי האנשים לא עוברים.
אורי אריאל: נשמע את כולם.
אורי אריאל: אם יהיה דבר כזה משכנע, אז אני אומר לכם על עצמי, למה אני צריך את ועדת המנכ"לים?
אורי אריאל: ההחלטה היא במידה רבה בידי שר החקלאות.
אורי אריאל: אז אני אומר לכם, הנה אני פה, אם ישכנעו אותי, יראו לי באותות ומופתים מעל לכל ספק שאי-אפשר לעבור, אז כנראה שלא נעבור.
אורי אריאל: אני חושב אחרת, אמרתי את זה, ואני יודע את דעתו של יורם ושל חבריו, אני מכבד את זה מאוד.
אורי מקלב: אז למה לא צריך לשכנע באותות ובמופתים שצריך לעבור, שאפשר לעבור?
אורי מקלב: למה קודם כול מחליטים לעבור, ואחרי זה באותות ובמופתים שלא צריך לעבור?
אורי אריאל: כי יש ממשלה שמושלת, לשם שינוי, והיא קובעת מדיניות.
אורי אריאל: ואם אתם לא רוצים להתרגל לזה, אז לא תתרגלו לזה, אבל תראו שזה קיים.
אורי אריאל: הממשלה לא צריכה עכשיו לרדת ולהגיד כל גרוש מאיפה יגיע ואיך.
אורי אריאל: יהיה רגע שהיא תגיד, הכול יהיה כתוב, יהיו מספרים, היא תקריא את הטבלאות, את המקורות, שימושים, הייתה פה גם נציגת האוצר קודם, אני לא רואה אותה עכשיו.
חיים ילין: היא הלכה.
אורי אריאל: הכול יהיה.
אורי אריאל: רק באמת, בגלל שזה אירוע גדול, אני חושב שזה מגה אירוע, זה נראה קצת מפוצץ, אבל אני חושב שזה ככה.
<משה פליישמן: מגה פיגוע.
אורי אריאל: ולכן, לכל צד זה מגה אירוע, אני לא אומר את זה לצד אחד.
אורי אריאל: לכן חייבים לעבור, אני אומר שזה מצריך שיקול רציני.
אורי אריאל: הרי הממשלה הולכת לקבוע במדיניות שעוברים לפריפריה.
אורי אריאל: מי שרוצה להפגין על גבול הצפון יפגין.
אורי אריאל: אני אומר את זה באמת תוך כבוד, חס וחלילה, אני לא פוגע באף חקלאי ובאף אזרח, אבל אנחנו רוצים לחזק את הצפון.
אורי אריאל: ומה שאמר פה מישהו, אני לא זוכר, זה לא רק להגיד את זה – שזה חשוב, חיים ומוות ביד הלשון, וטוב לעודד – אבל צריך לעשות גם דברים.
אורי אריאל: אז אני בא עם הצעה אחת, ובא יורם קפולניק ואומר: בסדר, אוקיי, הבנתי שיש פה עניין, אז יש לנו דרך אחרת לעשות את מה שאתם כממשלה רוצים, לא מה שאני רוצה.
<יורם קפולניק: הגשתי.
אורי אריאל: אני מוכן לרדת לפרטים, אני רוצה שוועדת המנכ"לים תרד לפרטים, הכול מוכן, הכול פתוח, אני אומר.
אורי אריאל: אבל אתה שואל אם יש החלטה, אם יש כוונה לעבור לצפון, התשובה היא כן.
אורי אריאל: כן, המדיניות היא לעבור לצפון, שיהיה ברור.
אורי אריאל: מה לא ברור בזה?
אורי מקלב: אלי מלכה יושב-ראש אשכול רשויות גליל מזרחי.
<אלי מלכה: שלום, אני שמח להשתתף בדיון המאוד חשוב הזה ומודה לכם שהזמנתם אותנו.
<אלי מלכה: אגיד שאין לנו שום דבר נגד מכון וולקני, אנחנו כל כך אוהבים אותו שאנחנו רוצים אותו ממש ממש קרוב אצלנו.
<אלי מלכה: אני בעצמי חקלאי, ראש מועצה של 28 יישובים חקלאיים מאוד מצליחים, מייצרים מיליארד ורבע שקל בשנה, ועומד בראש אשכול רשויות של 340,000 דונם תוצרת חקלאית במגוון רחב - ממינוס 200 ועד פלוס 1,200.
חיים ילין: אשכול לבד זה 400,000, אלי.
<אלי מלכה: עם הרבה מאוד מושבות וקיבוצים ומושבים וכפרים דרוזיים.
<אלי מלכה: ואנחנו בחבל ארץ קסום ויפה שיש בו, דרך אגב, הרבה מאוד נכסים מצליחים.
<אלי מלכה: ומתוך המקום הזה, מתוך הנכסים האלה גיבשנו תוכנית שאנחנו ראשי הרשויות של הגליל כבר למעלה משנתיים עסוקים בה ועוסקים בה.
<אלי מלכה: והתוכנית הזאת, למרבה הפלא, מתוך לקיחת אחריות לא הסתכלנו לירושלים וכיוונו שמישהו בירושלים יגיד מה נכון לעשות בגליל או בגליל המזרחי, אלא מתוך הבנה שלנו מה נכון שיקרה בגליל המזרחי, איך נכון לפתח את הגליל המזרחי, ואיך נכון לעשות את זה טבעי דרך הנכסים האזוריים ולא באמצעות מפעל כזה או מפעל אחר שמישהו יחליט לממן אדם כזה או אחר, להקים אותו.
<אלי מלכה: ומתוך הנכסים האלה, כשאנחנו רואים שיש לנו אקדמיה כמו בתל-חי, כמו הפקולטה לרפואה וכמו במכללת - - - .
<אלי מלכה: וכשאנחנו רואים שיש לנו מכוני מחקר כמו בצפת וכמו מיג"ל, שהוא מכון מחקר מוביל ומצליח, וכל המדענים כאן מכירים אותו, וכמו המכון לחקר הגולן וכשיש לנו חקלאות כל כך מגוונת – וזה האזור היחידי כמעט בארץ, למעט הערבה, שקולט מאות חקלאים צעירים כל שנה לייצר תוצרת חקלאית חדשנית כשהחקלאים החדשים מחוברים למו"פים החקלאיים, ויש לנו - - -
<אלי מלכה: שנייה.
<אלי מלכה: ויש לנו מו"פ חקלאי מצוין.
<אלי מלכה: מתוך התוכנית הזאת ומתוך הנכסים האלה גיבשנו תוכנית שהיא הבשורה וקפיצת המדרגה המשמעותית ביותר לצפון.
<אלי מלכה: והתוכנית הזאת כוללת בתוכה גם את ההעתקה של מכון וולקני לצפון, למה?
<אלי מלכה: כי טבעי שתהיה שם, ואם היה צריך להחליט היום היכן מקימים את וולקני, אז מחליטים להקים את וולקני - - -
<משה ראובני: הוא היה קם בבית-דגן.
<אלי מלכה: אני לא הפרעתי לכם.
<משה ראובני: כן הפרעת, אבל לא משנה.
חיים ילין: חברים, אני בדרך כלל מחליף את היושב-ראש, אני מבקש.
חיים ילין: תמשיך, אלי.
<אלי מלכה: תודה.
<אלי מלכה: אני גם יודע להתנגח.
<משה ראובני: גם אני.
יואל חסון: הוא יודע, הוא יודע.
חיים ילין: נו, חבר'ה, נו, זה לא - - -
אורי אריאל: בוא נאמר שעד היום לא הוכחת את זה.
<אלי מלכה: אני יודע בתיאוריה.
<אלי מלכה: בכל אופן, מכון וולקני הוא קטר מוביל של תוכנית לאומית שכוללת בתוכה פיתוח דרמטי לאזור שמחכה כבר למעלה מ-60 שנה לפיתוח הזה.
<אלי מלכה: זאת בשורה ענקית.
<אלי מלכה: יותר מבשורה.
<אלי מלכה: זאת תקווה ענקית לחבל ארץ שמחכה לזה עשרות שנים, לא לעוד מדרכה ועוד מועדון ועוד מקלט, אלא איך אנחנו מחברים את כל הנכסים האלה ומסתכלים על מיליון וחצי תושבים בצפון, או על 250,000 תושבים בגליל המזרחי ויודעים גם להתמודד בקושי של כמה עשרות או מאות משפחות אם יתעורר במהלך המעבר הזה, כי המעבר הזה הוא הזדמנות ענקית גם לוולקני.
<אלי מלכה: כן, גם לוולקני.
<אלי מלכה: ואני אומר את זה שוב כחקלאי וכמי שהחקלאות זורמת בדמו והיא ערך שעליו גדלתי, ובלעדיו לא תהיה מדינה.
<אלי מלכה: אתם יודעים את האמת.
<אלי מלכה: מכון וולקני כבר שנים נמצא תחת סכנה של סגירה, תחת סכנה של צמצום, תחת סכנה של צמצום תקנים ותקציבים, והדרך היחידה להבטיח שהמכון הזה יהיה חדשני, יהיה גדול, יהיה פורח, יהיה משגשג, רק אם הוא יועתק לפריפריה, רק אם הוא יועתק לגליל.
<אלי מלכה: החקלאות נדדה מהמרכז צפונה ודרומה.
<אלי מלכה: היא נדדה.
<אלי מלכה: מה שנשאר זה המכונים והמבנים בבית-דגן בראשון, ואתם אפילו כבר ויתרתם על שטחי הניסוי שלכם ליד המכונים עצמם רק כדי שיישארו המכונים.
<אלי מלכה: אני מסכים עם יורם, ביחד אנחנו יכולים לעשות פה מהלך מצוין גם לגליל, גם לוולקני, בוודאי לחקלאות, וביחד עם הממשלה נוכל לעשות את קפיצת המדרגה המאוד גדולה ומאוד משמעותית.
<אלי מלכה: לגבי העניין הזה שנעשו, חיים, לגבי העניין הזה שנאמר כאן, שנעשו ארבעה מקרים כאלה בעולם והם כולם כישלון, בדקנו רק מקרה אחד בהולנד.
<אלי מלכה: פרופ' דן לבנון שהיה מדען ראשי לשעבר במשרד החקלאות גם נסע לשם לראות את זה, הבאנו את הפרופ' שעשה את זה בהולנד, שם משום מה זה נחשב להצלחה גדולה.
<אלי מלכה: אני מציע שפרופ' דן לבנון ירחיב על זה עוד מעט, וגם ירחיב על המחקר החקלאי.
<אלי מלכה: ואני גם בטוח שהמחקר החקלאי לא יכנס לבטן הזאת או לקושי הזה שיכול להיות אם יהיה מעבר צפונה.
<אלי מלכה: אני קורא לכולנו, גם לחוקרים, להסתכל נכוחה למציאות, ולהגיד: יש פה הזדמנות ציונית, ישראלית, ערכית יוצאת דופן, בואו נתמוך בה.
<משה ראובני: - - - למחקר החקלאי.
חיים ילין: חבר'ה, לא, בבקשה, אני נותן את רשות הדיבור.
חיים ילין: עזרא, בבקשה.
<עזרא רבינס: בוקר טוב, עוד מעט צהריים טובים.
<עזרא רבינס: ירדתי לערבה ב-1978 אחרי הצבא, אני חקלאי, גם ראש הרשות, מנהל מו"פ הרבה מאוד שנים, כרגע מנהל את המו"פ בערבה הדרומית.
<עזרא רבינס: אבל אני רוצה להתחיל במשהו אחר.
<עזרא רבינס: הייתי עכשיו בארצות-הברית שנתיים, הסתובבתי עם מפה כזאת גדולה של מדינת ישראל בכל רחבי ארצות-הברית - שליח ציוני, דיברתי על הנגב ועל הערבה ועל אכלוס הנגב, ובאתי מהטעמים האלו.
<עזרא רבינס: מכיוון שאני הרבה מאוד שנים, כמו שאמרתי, עובד במחקר ופיתוח, וכרגע מנהל מו"פ שמגיע למעשה עד אילת, המו"פ הכי דרומי במדינת ישראל, אני יודע מה זה המו"פ היישומי שאני עומד בראשו כרגע, ואני יודע מה זה המו"פ הבסיסי שנמצא במינהל המחקר במכון וולקני, ואני יודע את החשיבות של החיבור הזה, אז אני תוהה אם כל ה-respect – באמריקה הייתה מלחמת הצפון נגד הדרום, פה אין דבר כזה בכלל, אני לא מדבר על דבר כזה, אבל אני תוהה איפה מקומה של החקלאות בדרום.
<עזרא רבינס: אם להעביר לכם אולי את המפה הזאת אחרי זה עם הנתונים, יש ארבעה מרכזי מו"פ בדרום, מו"פ החקלאות בחבל מחוז דרום הוא בערך פי שלושה בגודל מהחקלאות בצפון.
<עזרא רבינס: וכל מה שאני רוצה, התשובה שאני רוצה לקבל – אני לא מתעסק בנדל"ן ולא במינהל המחקר, אם יהיה פה או שם, רק אגיד לכם שאם תסתכלו על המפה הזאת אחרי זה תגלו משהו מאוד מפתיע שגילת, השלוחה הדרומית היא בדיוק במרכז הארץ.
<עזרא רבינס: תפתחו אחרי זה google map, תראו את המרחק מגילת לאילת, ומגילת למטולה, בול באמצע הארץ.
<עזרא רבינס: אני לא רוצה להרחיב בדיבור.
<עזרא רבינס: נסעתי שלוש שעות לפה, אני נוסע עם האוטו שלי למכון וולקני כי יש לי כמה צמחים עם כמה מחלות שאני צריך לזהות, כנראה בגילת לא יכולים לזהות כרגע, לא מחלות ולא מזיקים, לפחות לא את הבעיות שיש לנו בערבה.
<עזרא רבינס: אני חושב שזה חלק מהבדיקה היסודית.
<עזרא רבינס: אני רוצה שהחקלאות – אני מייצג כרגע את הערבה – אבל אני חושב שבכלל החקלאות בדרום צריכה לקבל תשובה מאוד ברורה איך היא מקבלת תשובות מהמחקר החקלאי.
<עזרא רבינס: כמו שאמרתי, בכל מקום שהסתובבתי התגאיתי בחקלאות ישראל, תמיד התגאיתי במודל של המחקר הבסיסי, מחקר יישומי, חקלאים, פריפריה, זה מה שפיתח את החקלאות במדינת ישראל.
אורי אריאל: עזרא, נחזור לדבר שנאמר, שהכוונה היא לחזק מאוד את מלח"י, שהם באמת המו"פ הכי דרומי, לא אתה, עם כל הכבוד.
אורי אריאל: מה אתם אומרים?
אורי אריאל: זה ימי?
אורי אריאל: אז מה רע בימי?
אורי אריאל: אולי זה עתיד המדינה?
יעל כהן-פארן: הם לא יכולים לזהות מחלות של צמחים.
אורי אריאל: חברים, בסדר, סליחה, אתם הכי דרומיים, סליחה.
אורי אריאל: אני רואה לאן הגענו.
יעל כהן-פארן: הם לא יכולים בחקר ימים ואגמים לזהות מחלות של צמחים, תקשיב לו.
אורי אריאל: סליחה, יעל, אל תתחילי.
אורי אריאל: זה קשור ל"לב לגליל", תקשיבי רגע.
אורי אריאל: הקמנו עמותה שרוצה מאוד לחזק את מלח"י, אמרתי לך, בכ-100 מיליון שקל, לא צריך קזינו, צריך את מלח"י ואחרים, לא רק, וצריך את המו"פ.
אורי אריאל: ואמרתי, אני חוזר ואומר שאנחנו בתוכנית של מכון וולקני הולכים לחזק מאוד, מעבר למה שעשו כבר, אני רוצה להגיד שזאת פעם שלישית, כבר נעשו דברים ברוך השם, והולכים לחזק את גילת עוד הרבה יותר.
אורי אריאל: לא עוד קצת במובן של עוד כי צריך כל הזמן להתקדם, אלא לשנות יחד עם מכון וולקני, לעשות שם מרכז דרומי משמעותי וחזק.
<משה ראובני: כבוד השר, מלח"י שייכת לחברה ממשלתית.
אורי מקלב: בבקשה, רק משפט סיום.
<עזרא רבינס: רק משפט סיום.
<עזרא רבינס: אני מרגיש את עצמי חלוץ, ואני אוהב את הערבה, וחשוב לי לפתח את הערבה.
<עזרא רבינס: ואגיד משהו גם בנימה אישית מתוך ההיכרות של המחקר במדינת ישראל הרבה מאוד שנים.
<עזרא רבינס: אני, עם כל הלויאליות שלי לערבה ולפתח את הערבה לא הייתי מעלה אפילו רעיון בראש שלי לקחת את המחקר הבסיסי במדינת ישראל לשים אותו בערבה מתוך respect לאזורים אחרים במדינת ישראל.
<עזרא רבינס: ואת זה חשוב לי מאוד להגיד, ואני מצפה שאותו דבר תהיה חשיבה לגבי האזור הדרומי.
אורי מקלב: פרופ' אליעזר גולדשמידט מהפקולטה לחקלאות ברחובות.
אורי מקלב: לאחר מכן – רז קינסטליך סגן ראש העיר וממלא-מקום ראש עיריית ראשון-לציון.
אבשלום וילן: אני צריך לצאת, יש לי הרצאה.
אבשלום וילן: ביקשתי ממך.
אורי מקלב: אמרת שאתה רוצה לדבר, אתה רשום אצלי.
אורי מקלב: בבקשה, אבו וילן לפני זה, סליחה, דקה ממש.
אורי מקלב: ביקשת לדבר, אני נותן לך לדבר, אבל אתה רשום אצלי.
אבשלום וילן: בדרך כלל מתחשבים בזכויות העבר שלי אחרי הח"כים.
אורי מקלב: כתוב כאן גם חבר כנסת לשעבר, כאילו אני לא יודע.
אורי מקלב: גם כתבו לי את זה: אבו וילן, חבר כנסת לשעבר, כאילו אני לא יודע את זה.
אורי אריאל: העיקר שהוא חבר כנסת לעתיד.
אורי מקלב: הוא מייצג פה - - -
יואל חסון: חכ"ל זה גם ח"כ לעתיד וגם ח"כ לשעבר.
אורי מקלב: אבל, אדוני השר, הוא ברוך השם נמצא בתקופה האחרונה הרבה בכנסת.
אבשלום וילן: לצערי, הנושאים שאני עוסק בהם.
אבשלום וילן: תראו, יש פה מהלך שאני אומר שהוא במלוא – אני לא מחפש לא התלהמות ולא שום דבר, אבל באיזשהו מקום אני מרגיש או שזה הימור או שזה איזשהו משחק על נכסי צאן ברזל של החברה הישראלית, לא של החקלאות.
אבשלום וילן: כי, תראו, הבסיס של החקלאות בישראל מהמאה ה-19 עד היום היה הקשר הישיר בין המחקר, ההדרכה והחקלאים.
אבשלום וילן: את זה אין בשום מקום בעולם.
אבשלום וילן: עד השאלות שעולות פה, וכבר שמעתי מהשיחות, מודה גילוי נאות, אדוני היושב-ראש, יש חלק מאנשי וולקני הבכירים ביותר, לא מי שפה, אחרים, הם חברים שלי, גם הבן הצעיר שלי לומד בפקולטה תואר שני, אז אני מסביב לנושא הזה מעבר למה שאני עושה הרבה שנים.
אבשלום וילן: אני שואל שאלה נורא פשוטה, לא מבדילים פה בין מחקר בסיסי לבין מחקר יישומי.
אבשלום וילן: אורי, כל מה שאמרת על המו"פים מאוד חשוב, אבל כאשר המנכ"ל שלנו אומר: מה הבעיה?
אבשלום וילן: אעביר את וולקני ל-x ואת y יעשו המו"פים, זה לא קיים.
אבשלום וילן: המחקר הבסיסי יושב על משולש ברזל: יושב על הפקולטה, יושב על וולקני, יושב על מכון וייצמן.
אבשלום וילן: זה לא ארבעה מיליון וזה לא המכונות, זה האנשים ומה שיורם פה דיבר.
אבשלום וילן: אני מכיר את זה באופן פרטי.
אבשלום וילן: זה לא עובד אחרת.
אבשלום וילן: אם אתה מנתק את המשולש הזה, אנחנו נשלם מחיר - אני אומר שאין חקלאות בישראל.
אבשלום וילן: בכלל, איך הופכים את זה למאבק בין צפון ודרום?
אבשלום וילן: הרי עזרא אמר את האמת.
אבשלום וילן: אבל אני חושב שבאמת בצפון יש את מיג"ל – אם רוצים לעזור ברצינות, שלב ראשון לפני הכול, בואו נראה את ממשלת ישראל, אם היא רוצה - - - לאומיות, לשים תוספת של 100 מיליון שקל, אמיתית, בשנה למיג"ל, זאת תוספת חוקרים, זה כסף למחקר.
אבשלום וילן: למיג"ל יש פוטנציאל גבוה.
אבשלום וילן: אני חושב שאי-אפשר לפרק את המשולש הזה, ואני חושב שפה זה איזשהו משחק באש שהוא מאוד מסוכן לחקלאות ישראל.
אבשלום וילן: ולפני שעושים, אורי, זאת לא משילות, זה ממש אנטי-משילות.
אבשלום וילן: כי אם זאת משילות, אז כאשר יוג'ין קנדל בדק את זה והייתה החלטה שמפתחים את וולקני, אז אתה יודע מה זה.
אבשלום וילן: אני כבר כל הזמן מרגיש במדינה הזאת, אתה מושיב אנשים רציניים, מכינים עבודות, בא, מתחלף שלטון וזה, רגע, הופ, מה שהיה עד היום - - -
אורי מקלב: לא התחלף שלטון כמעט, רק אנשים אולי התחלפו.
אבשלום וילן: אנשים, זה לא פוליטי בכלל, זה התנהגותי.
אבשלום וילן: יש דברים, השקיעו זמן, השקיעו מחשבה, במקרה אני מכיר את זה.
אבשלום וילן: למה בלי לבדוק, בלי להחליט, בלי לחשוב?
אבשלום וילן: נראה לי שקודם יורים, אחרי זה חושבים ולא שוקלים לעומק את המשמעויות.
אבשלום וילן: הייתי מעוניין שדיון כזה היה מתנהל - - -
יואל חסון: קודם יורים אחר כך חושבים?
יואל חסון: זה נשמע מוכר.
אבשלום וילן: לא, אל תחבר.
אורי מקלב: לא, אין שום אמירות.
אבשלום וילן: אל תחבר.
אבשלום וילן: אבל אני אומר דבר נורא פשוט – אני מסיים – רוצים לבדוק רעיון כזה?
אבשלום וילן: תושיבו כמה אנשים שמטפלים בזה, תקבלו פידבק ראשוני, תחשבו, תגידו: אתם יודעים מה, שמענו, לא שוכנענו, יש שיקולים ארוכי טווח יותר, נדבר.
אבשלום וילן: אבל אני כל הזמן בתחושה שקודם זורקים, אחרי זה אומרים: בוא נפתור.
אבשלום וילן: בעוד שאני למדתי בכל בתי-הספר שבהם הייתי עד היום שסוף מעשה במחשבה תחילה ולא להפך.
אורי אריאל: משפט, אבו, ממש, ואני גם מודיע שאני נאלץ לעזוב.
אורי אריאל: זהו, הארכתי, הארכתי, לא אשמע את כולם, אשמע את חברי הכנסת, את חלק מכם, אבל דלתי פתוחה.
אורי אריאל: רק שנייה, סליחה.
אורי אריאל: אני אומר לך, אבו, תראו, אבל זה נכון שלא כל המידע עומד בפניכם, אתן לך דוגמה.
אורי אריאל: אתה אומר "משולש הברזל", צלע אחת במשולש כבר מתחילה לזוז, זאת הפקולטה, היא לא תישאר ברחובות.
אורי אריאל: זה מעורר באוזניכם גיחוך.
<אליעזר גולדשמידט: זה לא מוסכם.
יואל חסון: לאן היא הולכת?
אורי אריאל: רק שנייה, אענה לך.
אורי אריאל: זה מה שקורה עכשיו כשאתם מגחכים.
אורי אריאל: וטוב שאתם מגחכים, כי אין לכם מושג בעניין, ואתם יכולים לגחך.
<דוידי הימן: או לסגור את העסק וזהו.
אורי אריאל: רק שנייה אחת, חברים.
יואל חסון: תאפשרו לשר.
אורי אריאל: כדאי להקשיב, ללמוד.
אורי אריאל: אני מקשיב קשב רב, לומד, למדתי פה דברים, אני מודה לכולם.
אורי אריאל: אני אומר לכם מתוך ידיעה, ידיעה חלוטה – לא הערכה, לא החלטת ממשלה, הממשלה לא אחראית על האוניברסיטה – הפקולטה לחקלאות עוברת.
אורי אריאל: עכשיו יש שאלה לאן.
אורי אריאל: יש הצעה אחת, לירושלים, מתקרבת לאימא, לאוניברסיטה העברית.
אורי אריאל: יש לזה יתרונות, חסרונות, כמו כל דבר.
אורי אריאל: ויש הצעה, כן, להעביר אותה גם צפונה.
אורי אריאל: הדבר נבחן.
אורי אריאל: מכיוון שזה לא באחריותי, ואני לא אומר להם מה לעשות, הייתי ממליץ, הם מדברים אתי, כן, נפגשתי עם ראשי האוניברסיטה כבר ארבע פעמים - למגחכים שלא מבינים על מה מדברים.
אורי אריאל: אבל אתם יכולים לגחך, זה בסדר גמור.
אורי אריאל: זה קורה במובן של הדיונים.
אורי אריאל: לא אורזים עכשיו.
אורי אריאל: זה תהליך גדול.
אורי אריאל: אני לא יודע מה הם יחליטו.
אורי אריאל: ממשלת ישראל יכולה לעזור להם קצת יותר, קצת פחות, ואולי להשפיע, אולי.
אורי אריאל: אני לא יודע, אני לא אומר שאפשר.
אורי אריאל: עוד פעם, אני רוצה להיות מאוד זהיר, זה לא בבית-ספרנו, בניגוד למכון וולקני.
אורי אריאל: ולכן, אתה צודק, צריך ללמוד את הכול, אני מסכים אתך, אני לא בוויכוח, אני לא אומר לך את זה כוויכוח.
אורי אריאל: צריך לשים את כל הנתונים.
אורי אריאל: והנה נתון שאתם לא מכירים – לא הייתי אומר אותו ביוזמתי, אבל אני מבין שחסר פה מידע, יש אי-הבנות – נתון שיכול להשפיע.
אורי אריאל: מישהו יגיד 1%, מישהו יגיד 8%, אני לא יודע, אבל כולנו מסכימים שהוא יכול להשפיע.
אורי אריאל: אני חושב שאם הפקולטה גם תעבור לצפון זה לא יהיה אחד ועוד אחד שתיים, זה יהיה ארבע.
אורי אריאל: ובדברים האלה אני מבקש לסיים ולהגיד לכם חג שמח, כי לא אראה אתכם.
אורי אריאל: בכל מקרה אני אומר תודה רבה.
אורי מקלב: תודה, תודה, אדוני השר, נעביר את הדברים, בוודאי את המסקנות.
אורי מקלב: זאת לא הישיבה הראשונה והאחרונה בעניין הזה.
<אליעזר גולדשמידט: אני מצטער שאתה עוזב, כי דברי בדיוק אליך.
אורי מקלב: עכשיו אנחנו באמת נשמע מפרופ' אליעזר גולדשמידט.
<אליעזר גולדשמידט: דקה אחת.
אורי מקלב: הוא מהפקולטה לחקלאות.
אורי אריאל: אם זה דקה, אני אשאר.
<אליעזר גולדשמידט: אני לוקח שלוש דקות, כי את זה אי-אפשר להגיד בדקה.
אורי מקלב: הרמת לו עכשיו, מכיוון שהוא מהפקולטה לחקלאות, אז בבקשה, פרופ' אליעזר גולדשמידט.
<אליעזר גולדשמידט: אקצר עד מאוד.
<אליעזר גולדשמידט: אני איש האוניברסיטה העברית, הפקולטה לחקלאות, ואני כאן לא מדבר כאנשי מכון וולקני, ולכן יש לי אולי הסתכלות קצת שונה.
<אליעזר גולדשמידט: אבל אני לא מתפלא על אנשי הגליל שהם רוצים את טובת הגליל, ולא הייתי מתפלא אם השר הממונה על הגליל והדרום היה עושה את דברם.
<אליעזר גולדשמידט: אני מתפלא על שר חקלאות שעושה משהו לרעת החקלאות במקום שהוא יראה את תפקידו העיקרי בחיזוק החקלאות למחקר.
<אליעזר גולדשמידט: חקלאי הוא זה שהולך עם תוכנית כל כך מסוכנת.
<אליעזר גולדשמידט: אני חושב שמי שמופקד על החקלאות צריך לראות בראש תפקידו, מעבר, לא - - -
אורי מקלב: למה אתה רואה שזה פוגע?
אורי מקלב: תסביר את דבריך, לא על השר.
<אליעזר גולדשמידט: זה פוגע בגלל הדברים שיורם הסביר.
<אליעזר גולדשמידט: פה יש קריה אקדמית מרכזית במדינת ישראל שהיא מקיפה - תל-אביב, ויצמן, האוניברסיטה העברית, הפקולטה לחקלאות, והם עובדים ביחד מבחינת דוקטורנטים, סטודנטים, הכשרת מדענים, ודור העתיד צומח כאן.
<אליעזר גולדשמידט: וההעברה של כל הדבר הזה צפונה היא מאוד מסוכנת, ביצירת ואקום.
<אליעזר גולדשמידט: אין ואקום.
<אליעזר גולדשמידט: ואקום כזה זה אומר הרס.
<אליעזר גולדשמידט: אני חושב שהדבר הזה – אני מתפלא מאוד מאוד שנטשת את האג'נדה של הדבר שאתה מופקד עליו, ולוקח אג'נדה של דבר אחר, שעם כל חשיבותו, כשאתה בתפקיד הזה כשר החקלאות, אתה צריך לראות במרכז חקלאות או מרכז חקלאי ולתת לאחרים את - - -
אורי אריאל: אני מודה לך שאתה מתפלא על כך שיש לי ראייה כוללת לטובת מדינת ישראל, זאת באמת בעיה קשה ביותר, ואני אחשוב על זה.
אורי אריאל: אני מצטער, אני מוכרח לצאת.
<אליעזר גולדשמידט: התפקיד העיקרי שלך - - -
אורי מקלב: תודה רבה, פרופ' אליעזר גולדשמידט.
אורי מקלב: תודה, תודה, אדוני השר, אנחנו מאוד מודים לך על אוזן קשבת ועל שיתוף הפעולה.
אורי מקלב: כול טוב, להתראות, נעמוד בקשר.
אורי מקלב: כמובן שזה לא נגמר רק בישיבה הזאת עכשיו.
אורי מקלב: סגן ראש ממלא-מקום ראש העיר ראשון-לציון, בבקשה.
אורי מקלב: אחריו, אני רק רוצה שנדע, אסף שדה חוקר צעיר, בבקשה.
<נורית צור-רבינו: לאנשי הגליל אין בכלל - - -
אורי מקלב: תקבלו.
<אתי מדר יצחק: יש פה עוד נציגויות שהגיעו.
<נורית צור-רבינו: אנחנו יכולים גם ללכת.
<נורית צור-רבינו: תנהלו את הדיון הזה לבדכם וזהו.
אורי מקלב: את לא מאיימת על אף אחד, ממש לא.
אורי מקלב: אפשר ללכת.
<אתי מדר יצחק: אם הכנסת צריכה לייצג את כולם או - - -
אורי מקלב: תשמרו על תרבות הדיון.
<נורית צור-רבינו: - - -
אורי מקלב: לא הוכחת את זה עד עכשיו גם כשלא נתנו לך את רשות הדיבור בקריאות הביניים מקודם.
<אתי מדר יצחק: כבוד יושב-הראש, סליחה על ההפרעה, רק אבקש שבאמת ייתנו גם לנו לדבר, הגענו שלוש וחצי שעות - - -
אורי מקלב: אין הפרעה.
אורי מקלב: לא סליחה, ולא הפרעה.
<אתי מדר יצחק: אוקיי.
<עדית גרפונקל: גם אני הגעתי.
<רז קינסטליך: צהריים טובים, לא אאריך, רק אגיד את עמדת עיריית ראשון-לציון שהיא עמדה מאוד מאוד מאוד ברורה.
<רז קינסטליך: התוכנית שמדבר עליה השר היא תוכנית שסותרת את תוכנית המתאר העירונית שלנו, שלאחרונה קיבלה אישור.
<רז קינסטליך: התוכנית סותרת את הסכם הגג שנחתם לא מזמן בין עיריית ראשון-לציון לבין משרד השיכון לבין משרד האוצר.
<רז קינסטליך: אנחנו רואים בתוכנית החדשה הזאת הפרה בוטה של ההסכם הזה.
<רז קינסטליך: עיריית ראשון-לציון תעשה הכול, אבל אני אומר הכול – אני מדבר מפיו של ראש העיר שלנו מר דב צור – על מנת לסכל את התוכנית הזאת.
<רז קינסטליך: לא היה ולא יהיה שיבואו וינחיתו לעיר פתאום כזה שינוי.
<רז קינסטליך: אנחנו נילחם ונעמוד לצד חברינו מהמכון הוולקני, שקיים שיתוף פעולה פורה ומדהים בינם לבין עיריית ראשון-לציון.
<רז קינסטליך: אנחנו רק מבקשים באמת לבדוק את כל מה שאמרתי כאן ברגע שיתקבלו עוד החלטות.
אורי מקלב: הוועדה קיבלה מכתב ארוך מפורט מראש העיר ובו הוא הסביר באמת, קיבלתם בהסכם גג 21,000 יחידות דיור עם כל המשמעויות וגם ההיתכנות.
אורי מקלב: באמת נעלה את המכתב הזה גם לאתר הוועדה כדי שיוכלו לצפות בו.
אורי מקלב: הייתי מקריא אותו אם הוא היה יותר קצר, אבל אנחנו מודים להתייחסות המורחבת של ראש העיר.
אורי מקלב: תמסור לו את הערכתנו, וגם קיבלנו את ההתנצלות שלו, על אף רצונו לבוא.
אורי מקלב: אסף, ממש חוקר צעיר, זה תואר חשוב.
<משה ראובני: הוא בן 39.
יואל חסון: הגיל זה יתרון שחולף.
אורי מקלב: לאחר מכן גיורא זלץ.
<רות בן-אריה: אני אוכל לקבל זכות דיבור?
יואל חסון: אבל אנשי הצפון, תן רק לאיש אחד מהצפון.
אורי מקלב: הגיעו?
אורי מקלב: ידברו אחריו.
<אסף שדה: קודם כול רקע קצר.
<אסף שדה: נקלטתי לפני כשלושה חודשים במכון וולקני אחרי שהייה ממושכת בקליפורניה לצורך הפוסט-דוקטורט עם המשפחה שלי.
<אסף שדה: דבר ראשון, אני רוצה לחזור על דברים שנאמרו, להמחיש דברים שנאמרו פה, ולהבהיר שאם הייתי יודע לפני שלושה חודשים שמכון וולקני עומד לפני פירוק, כמובן שלא הייתי מקבל את הצעת העבודה הזאת.
<אסף שדה: החלטתי לחזור לארץ לפני שקיבלתי את הצעת העבודה, אבל כמוני יש הרבה מדענים צעירים שמנהלים היום מחקרים בחוץ-לארץ, הם רק מחכים להזדמנות לחזור לארץ, הזדמנויות שאין הרבה.
<אסף שדה: מכון וולקני עד היום קלט בערך בין עשרה ל-15 מדענים בשנה, והדבר הזה כבר התחיל להיפגע.
<אסף שדה: מעצם שחרור הרעיון הזה לאוויר כבר הדבר הזה התחיל להיפגע.
<אסף שדה: אני רוצה להגיד משהו על משך הזמן, שהרי מוסכם פה שיש איזושהי פגיעה במחקר – פרופ' שמחון נגע בזה – והשאלה היא כמה זמן זה יימשך.
<אסף שדה: יש מי שנותן לזה להישמע כאילו זה חמש עד עשר שנים, ונאמר פה 50 שנה, אז איפה זה יושב?
<אסף שדה: ניסיתי לשאול את פרופ' שמחון, והוא לא ענה.
<אסף שדה: א', ב', בשאלת מחקר זה להגדיר באיזה טווח אנחנו מחפשים.
<אסף שדה: אם מחפשים את התשובה בין חמש לעשר שנים או בין 50 ל-100 שנה משתמשים בכלים אחרים.
<אסף שדה: הוא לא אמר לי באיזה - - -