GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רות פרמינגר: אז אנחנו מורידים את הבטוח הלאומי אבל, אני רוצה להגיד משהו, אם יש איזושהי אינפורמציה בתוך הכרטיס הזה שהיא לא נכונה, מה הדרך להוריד אותה?
יעקב ליצמן: למה את חוששת דווקא בבריאות, האם את לא חוששת שבכל המערכת הממשלתית שמישהו עושה טעות אחת ואף אחד לא יכול - - -
<רות פרמינגר: אני אגיד לך, אני אגיד לך למה אני חוששת, אם למשל - - -
יעקב ליצמן: לא צריך להעלות דברים שאין להם בסיס ואין להם סוף.
<רות פרמינגר: אדוני השר, אני רק אתן דוגמה ממישהי קרובה.
יעקב ליצמן: אני לא חולק על דוגמה, אני אומר שזה יכול לקרות כל פעם משהו אבל לא על זה בונים בסיס.
<רות פרמינגר: ודאי, אני בעד, אני סומכת - - -
אורי מקלב: זה קיים, צריך למצוא את הדרך שתהיה בקרה על הכרטיס הזה, הקופה עצמה, כשהיא תגלה את זה – והיא צריכה לגלות, אז היא תעביר את זה מיד, את התיקון הזה, מיד, גם לרשומה.
אורי מקלב: אנחנו חייבים, מר גיסין, אני חייב לתת לאחרים, יש כאן מנהל מיון "איכילוב", פרופ' פיני הלפרין, שאתה גם מייצג את בתי החולים אז בבקשה ואחר כך נעבור לקופת חולים לאומית.
אורי מקלב: בבקשה פיני.
<פנחס הלפרין: לא אחזור כמובן על מה שנאמר לגבי חשיבות הרשומה.
<פנחס הלפרין: אם יש משהו שמפריע לנו היום זה שהיא לא מספיק מפורטת, בחלק מן המקרים היינו רוצים שהיא תהיה מסודרת יותר ואינטגרטיבית יותר, גם בהמשך להערה שנאמרה קודם על ידי חברת הכנסת, אנחנו היום חוזרים על בדיקות בגלל שחלק מן המידע הזה אינו זמין לנו, למשל, צילומים, אם אני לא יכול לראות את הצילום פיזית בעיני, אז אני אחזור עליו אבל אם אני אראה אותו אז ודאי שאני אסמוך עליו.
<פנחס הלפרין: אם אני אראה בדיקה של מעבדה והיא תהפוך לחלק מן הגיליון האלקטרוני שלי בחדר המיון באופן אוטומטי, אז בוודאי שאני לא אחזור על בדיקה במעבדה שנעשתה לפני חמש דקות אבל, אם היא איננה ואם אני לא יכול לצפות בה אז אני חייב לחזור על זה.
<פנחס הלפרין: אנחנו בעצם צופים קדימה - - -
אורי מקלב: הקופה עצמה לא מעלה את זה.
<קריאה: היום המערכת לא משתפת.
אורי מקלב: אבל למה?
<פנחס הלפרין: לא מאפשרת לי לשלב את המידע בתוך המערכת שלי ואני נאלץ לחזור עליו - - -
אורי מקלב: אבל בקופה זה נמצא?
<קריאה: בקופה זה נמצא.
אורי מקלב: אם המערכת משולבת אז איך חדר המיון לא רואה?
אורי מקלב: אז בואו תגיד לי, קודם כל המנכל, בחלק הצילומים אתה אומר, בחלק הצילומים אני מבין את זה, בחלק הצילומים, כבר בתוך העשייה בינינו, משה בר סימן טוב אמר שזה באמת הדור הבא, השלב הבא - - -
<משה בר סימן טוב: שאנחנו משקיעים בו משאבים אדירים, - - -
אורי מקלב: במה?
אורי מקלב: תגיד את זה שיש - - -
<משה בר סימן טוב: יהיו בדיקות ה c.t., m.r.i. יהיו הבדיקות עצמן ולא רק את הסיכומים של הבדיקות – שזה מה שיש היום, וכמו שאמר פרופ' הלפרין, לא תמיד הוא מרגיש נוח להסתמך על המידע הזה ולכן הוא חוזר על הבדיקה.
אורי מקלב: בדיקות הדם, שזה כבר מידע שנמצא היום בתוך קופת החולים באופן שוטף.
<קריאה: אפשר לגזור היום מן הקופות את המידע.
אורי מקלב: השאלה אם הוא יכול לגזור, הוא צריך לקחת את המידע הזה, לא להעתיק אותו אלא לקחת אותו כמסמך מוסמך, כמו שאתה דיברת, על השלב הבא, שהוא לוקח חתכים.
מיכל רוזין: כשנגיע אל הדור הבא נדבר על למה הם נמנעים מלעשות את זה.
אורי מקלב: כן, אבל, חברת הכנסת מיכל רוזין, הוא דיבר על כך - - -
מיכל רוזין: כשנפתור את הטכנולוגיה אז נשאל את השאלות - - -
אורי מקלב: הוא דיבר על שפה אחת בין כל קופות החולים וזה גם חלק, לגזור את המידע, להדביק את המידע שיש שם ולהעביר את זה אליו.
יעקב ליצמן: מי יהיה שר הבריאות כשיהיה הדור הבא?
מיכל רוזין: אני.
יעקב ליצמן: לא יודע מה זה הדור הבא.
<פנחס הלפרין: ההערה השנייה ברשותך, ההערה השנייה ברשותך, שהעולם שלי, עולם חדר המיון הוא עולם של חוסר ודאות ושל חוסר זמן ובלא מערכת מן הסוג הזה, אוטומטית וזמינה אנחנו ממש עובדים "על עוור".
<פנחס הלפרין: עד היום היה תירוץ טוב, לא ידעתי אם פגעתי בחולה שלי או לא עשיתי מה שהייתי צריך לעשות, כי לא ידעתי.
<פנחס הלפרין: אין יותר תירוצים כי הטכנולוגיה מאפשרת לי לדעת את זה ואנחנו עומדים במצב שבו אין שום דרך שאני יכול להצדיק לעצמי או למטופל שלי, שאני לא משתמש במידע.
אורי מקלב: אתה בעצם נותן תשובת משקל לטענה שאני קראתי אותה ושלא עלתה היום, שיש חשש שעם המידע הזה הרופאים יהיו חשופים לתביעות אבל היום אתה אומר שמכיוון שהוא כל כך זמין וכל כך נגיש אז התביעה תהיה הפוכה: למה לא השתמשת?
אורי מקלב: הוספת לנו בתובנה הזו דברים חשובים.
אורי מקלב: תודה רבה פרופ' פיני הלפרין.
אורי מקלב: כתוב כאן פנחס הלפרין אבל אתה קראת לעצמך פיני אז אני מרשה לעצמי גם לקרוא פיני.
אורי מקלב: קופת חולים לאומית, דר' ערן מץ.
<ערן מץ: אנחנו אמנם קופת החולים הרביעית לפי ההגדרה שלך - - -
אורי מקלב: אני לא רואה ברשימה את "מאוחדת", האם מישהו נמצא מן ה"מאוחדת"?
אורי מקלב: ברשימה אתה לא נמצא אבל ניתן לך, לא נקפח אותך.
<ערן מץ: בנושא תיק רפואי משתף מידע היינו דווקא ראשונים.
<ערן מץ: הכנסנו אותו בשנת 99', הוא חולק מידע בין הרופאים, האחיות והמטפלים במקצועות הבריאות האחרים.
אורי מקלב: חופשי או מידע מוגבל?
<ערן מץ: שום דבר לא חופשי.
<ערן מץ: יש שני עקרונות מנוגדים למעשה, שמתמרנים ביניהם.
<ערן מץ: האחד הוא הצורך לשתף מידע לצורך טיפול, מה שכל הדיון הזה עוסק בו והשני, הוא לא לאפשר לאף אחד לצפות בו כדי לשמור על הפרטיות ובעצם, המאמץ בשבע עשרה השנים האלה היה למצוא את שביל הביניים, לנתח את כל המצבים, לעבוד על פי עקרון של צורך לדעת ולהציג את המידע שנדרש לטיפול ואיננו מיותר, מתוך מטרה לנסות לשתף את שני העקרונות הסותרים האלה.
<ערן מץ: וזה קשה.
<ערן מץ: העיקרון הוא קל, המימוש מאד קשה בסוף להחליט איפה כן ואיפה לא.
<ערן מץ: אני שותף למאמץ הזה מתחילתו.
<ערן מץ: הגעתי לקופה ב 99', כשזה נכנס אז אני מכיר את זה לא רק מהניירות אלא גם מההתנסות - - -
אורי מקלב: איזה אמצעים היום בעניין הזה?
<ערן מץ: העניין הוא שיש - - -
אורי מקלב: יש את הדילמה הזו ואתם התגברתם על זה.
אורי מקלב: זאת אומרת - - -
<ערן מץ: גם 'פר' משתמש, 'פר' מקצוע, 'פר' התמחות, 'פר' סוג טיפול, ישנו מידור מה אפשר ומה - - -
אורי מקלב: יש מעקב כניסה שלו?
<ערן מץ: יש לוגים של ניטור כניסה בתפקיד וגם יש איסוף לצורך העניין, לא רק מה שאנחנו עושים אלא גם מה שמגיע מבחוץ.
<ערן מץ: כמות התלונות שקיבלנו על שימוש לא נאות הייתה זעומה ואם כבוד השר אמר, אחד לעשר התועלת אז התועלת היא הרבה יותר מכמות הנזק, לפחות שאנחנו יודעים עליו - - -
אורי מקלב: ברגע של שקיפות, של אמת, איך אתה מדרג את המערכת, איך אתה מציין אותה, איזה ציון אתה נותן למערכת שלכם?
<ערן מץ: מבחינת שיתוף מידע והכול?
אורי מקלב: כן, מתוך המערכת.
<ערן מץ: אני חושב שהיא טובה מאוד אבל לא מספיק טובה.
<ערן מץ: אנחנו הולכים על ציר זמן של שבע עשרה שנה ויש עוד לאן ללכת, עכשיו, בשנים האחרונות, נכנסנו לתוך הנתיב הלאומי ואנחנו מתיישרים יותר אז גם פה זה הולך קדימה.
אורי מקלב: המידע הוא מידע חדש או גם מידע שהיה בעבר שלא נכנס למערכת?
אורי מקלב: זאת אומרת, יש - - -
<ערן מץ: אנחנו שומרים שבע עשרה שנים של מידע אסוף לנקודה.
אורי מקלב: אני בכל אופן אשאל שאלה.
אורי מקלב: את קופת החולים "הכללית" אפילו לא שאלתי בגלל שהיא הייתה ראשונה בתוך המערכת, מפרופ' נחמן קיבלנו תשובה שכל כרטיס שיבוא באופן וולונטרי הם יהיו מוכנים לשתף אותו כך שאותו מבוטח יקבל את מה שצריך.
אורי מקלב: מבחינת קופת חולים "לאומית", שיתוף פעולה בין משרד הבריאות למערכות קופת חולים כדי לעשות צעד קדימה בענין הזה כפיילוט, או כניסיון ראשוני, או משהו מודולרי, שיהיה כרטיס שיוכל לקבל המבוטח עם המידע הנצרך.
אורי מקלב: האם זה יכול לבוא בחשבון מבחינתכם?
<ערן מץ: התשובה היא קודם כל כן והתשובה המשלימה היא שכבר היום יש צעד ביניים, הוא לא עונה על כל הצורך אבל הוא מאפשר חלקית.
<ערן מץ: אנחנו, ולדעתי גם הקופות האחרות, צוברים לחברים, למבוטחים, תיק רפואי אישי שהם יכולים להיכנס אליו, למי שמשתמש באינטרנט וגישה לאינטרנט יש כמעט מכול נקודות הטיפול במערכת גם הפרטית, לכן המטופל יכול להיכנס לתיק שלו עם סיסמתו, לסובב את המסך לרופא שמטפל בו והוא נותן לו את הרשות - - -
אורי מקלב: זה רופא של הקופה אבל אם הוא הולך לרופא במקום אחר.
<ערן מץ: הכול נמצא במערכת.
<ערן מץ: הוא מגיע לרופא פרטי, היום כמעט בכל העמדות יש אינטרנט, הוא נותן סיסמה ומסובב את המסך, בעצם אין לו כרטיס אבל יש לו כל מה שנמצא במאגר המידע.
<ערן מץ: אגב, לא רק בישראל, הכותרות שלנו באנגלית לכל מקום בעולם שהוא רוצה להציג את התיק שלו.
אורי מקלב: קופת חולים "מאוחדת", לא רשום השם.
<רוברט ורטנפלד: שמי דר' ורטנפלד מקופת חולים "מאוחדת".
<רוברט ורטנפלד: אני חושב שדי ברור שיש כאן הסכמה "מקיר לקיר" על התועלות ועל העובדה שלא ניתן היום לעשות רפואה טובה, מדוייקת ושלמה ללא מידע שלם על החולה.
<רוברט ורטנפלד: והמציאות היא שהמידע אינו שלם אלא מבוזר וכדי לעשות רפואה טובה אנחנו חייבים את המידע השלם.
<רוברט ורטנפלד: כל קופות החולים – אני יכול לדבר רק בשם קופת חולים "מאוחדת", הנושא של הגנת הפרטיות של המידע הוא איסוף יומיומי, בלי קשר למערכת שיתוף מידע, גם המידע שאנחנו צוברים ומייצרים בתוך הקופה, כך שבוודאי המודעות הזו קיימת ועוסקים בה בצורה אינטנסיבית, כי זו אחריות, אחריות שלנו לכל דבר.
<רוברט ורטנפלד: מהיכרותי את הפרויקט שהוא שיתוף מידע, דעתנו נוחה ממה שנעשה בכל הועדות ובכל העבודות, כדי לוודא שיש הגנה מקסימאלית על הפרטיות גם בפרויקט שתוף המידע.
<רוברט ורטנפלד: אני גם מכיר את המערכת מן הפן הטכנולוגי שלה.
<רוברט ורטנפלד: אנחנו בקופה כרגע דווקא מצפים ל"דור הבא" שייתן לנו הרבה יותר יכולת לעשות דברים משמעותיים עם המידע הנוסף על המטופלים, שנמצא בבתי החולים ובמוסדות האחרים, כדי לעשות דברים יותר מתקדמים ויותר משמעותיים, רפואה יותר פרואקטיבית, לאתר בעיות לפני שהן קורות ולמנוע כל מיני אירועים בלתי רצויים של חולים, כמו אשפוזים מיותרים, אשפוזים חוזרי ודברים מהסוג הזה.
אורי מקלב: אני אשאל ברשותך, האם אתם מקימים מערך בקרה, אם רופא נכנס, רופא, לא פיזיותרפיסט או מישהו, רופא שנכנס למידע של חבר, מבוטח אחר, כשהמבוטח עצמו לא היה אצלו, האם יש מעקב כזה?
אורי מקלב: רופא נכנס למידע של מבוטח, האם פעם שאלו רופא כזה: למה נכנסת למידע של המבוטח הזה?
אורי מקלב: האם הוא היה אצלך?
אורי מקלב: ולא מופיע בכלל שהוא היה אצלו, האם קיים דבר כזה?
<רוברט וורטנפלד: אז ראשית יש מנגנונים שמונעים את זה.
<רוברט וורטנפלד: זאת אומרת - - -
אורי מקלב: האם רופא לא יכול להיכנס היום?
<רוברט וורטנפלד: רופא לא יכול להיכנס למערכת אלא אם יש כרטיס פיזי של החולה, או במקרים מסוימים - - -
אורי מקלב: בגלל שרופא נכנס כשהמבוטח לא הביא את הכרטיס אז הוא יכול עם מספר זהות בלי כרטיס.
<קריאה: כמו שהוא יכול להיכנס - - -
<קריאה: אם היית אצלו ברבעון.
<קריאה: בסדר, אז מה אבל עדיין הוא יכול להיכנס גם אם לא היית אצלו.
<קריאה: יש פה ענין - - -
אורי מקלב: רופא שלא הייתי אצלו אף פעם ואני לא נתתי לו את הכרטיס והוא נכנס לתוך המערכת.
<קריאה: אי אפשר, אי אפשר.
אורי מקלב: אתה סותר את עצמך עוד פעם.
אורי מקלב: ניסיון אישי חינם.
<ערן מץ: אצלנו אי אפשר.
מיכל רוזין: צריך אישור טלפוני, הוא יכול לפנות לקופה ולהגיד: אני רוצה להיכנס - - -
אורי מקלב: רבותי, האם יש עוד דוברים?
אורי מקלב: אני מציע, אני לא אומר את זה רק לך אלא אני אומר את זה לכולם, המערכות האלה, אני חושב שזה גם יניח את דעתנו, שמערכות בקרה על כניסות של אנשי מקצוע, אנחנו חייבים לשכלל אותן ואפילו להחמיר אותן.
אורי מקלב: אנחנו חייבים לסיים, בבקשה, מה שמך?
אורי מקלב: יש ממש דקות, דקה או שתיים.
אורי מקלב: האם יש מישהו שרוצה להצטרף?
אורי מקלב: משטרת ישראל, האם יש לך משהו להגיד בעניין?
אורי מקלב: אני אתן לך מיד אחרי זה.
אורי מקלב: בבקשה, את שמך.
<טל שטיינהרץ: שמי טל שטיינהרץ, אני כנראה הדוקטור היחיד פה שהוא לא לענייני רפואה, אלא לענייני סייבר.
<טל שטיינהרץ: אני הטכנולוג הראשי של מטה הסייבר הלאומי.
<טל שטיינהרץ: אני חושב שברור פה שהבעיה היא בעיית סייבר.
<טל שטיינהרץ: זאת אומרת, על התועלת אין ויכוח, על היכולת הטכנולוגית להנגיש את המידע – גם על זה אין ויכוח ופה אני רוצה לומר כמה דברים.
<טל שטיינהרץ: האחד, בצד של האיום, אין ספק שזה מאוים ולא רק פרטיות דרך אגב, שהתרחיש היותר מסוכן הוא אם מישהו משנה את המידע, פוגע באינטגריטי של המידע כי זה עלול לעשות נזקים עוד יותר חמורים.
<טל שטיינהרץ: לצד זה מטה הסייבר שם פה לפני חצי שנה בהקשר אחר, מאגר מידע, ארכיטקטורה ודרך להגן לעשות מעין פטנט כמו שתיארתם עם הכרטיס, משהו שבפירוש מאפשר להנגיש לאנשים מידע ברמה הלאומית, כאשר המידע הוא באמת בשליטת אותו האדם.
<טל שטיינהרץ: זאת אומרת, מישהו אחר לא יכול ורק בהרשאה שלו אפשר לעשות את הדברים.
<טל שטיינהרץ: שמנו פתרונות ובפירוש מבחינה טכנולוגית אפשר לעשות את זה ואני אגיד עוד דבר.
<טל שטיינהרץ: כשמסתכלים מבחינת הפוטנציאל אז יש עכשיו את העולם שמדברים עליו כולם, עולם ה i.o.t..
<טל שטיינהרץ: אנחנו הולכים למצב בו בעצם כל בן אדם יישא עליו הרבה מאוד סנסורים שהם יוכלו להקפיץ את הרפואה באמת בסדרי גודל משמעותיים קדימה, וכל המידע הזה באמת צריך "להיתפר".
<טל שטיינהרץ: גם לזה המערכת תצטרך לתת מענה כי זה יהיה המידע הכי ערכי מבחינת הטיפול.
אורי מקלב: אני אשאל אותך, האם אתה רואה שהמידע הזה הוא יעד יותר מסומן מיעדים אחרים שיש לנו חשש של מלחמה בסייבר?
אורי מקלב: זו שאלה אחת, ושאלה שניה, האם המערכת הזאת פרוצה או שצריכים לחשוש ממנה יותר מאשר מערכות אחרות של מידע שיש לנו, בכל המערכות הציבוריות והלאומיות?
<טל שטיינהרץ: מדינת ישראל הייתה הראשונה שדיברה לעומק על האיום – מה שאנחנו קוראים מאגרי על.
<טל שטיינהרץ: מאגרי על הם מקומות, מאגר יכול להיות שהוא מבוזר אבל, לטובת הענין, קופות החולים הם אחד המקומות העיקריים מחוץ לממשלה, שאנחנו מזהים שיש מאגרים של נתונים שמהווים איום - - -
יעקב ליצמן: כמו שער ביומטרי בנתב"ג.
<טל שטיינהרץ: רק שניה, אולי לא הבנתי נכון, אני - - -
יעקב ליצמן: לא מפחדים משיבושים והכל בסדר, אני לא שמעתי מאחד שאמר לי שצריך להפסיק - - -
<טל שטיינהרץ: כבוד השר, אני, - - -
אורי מקלב: שניה, אני אדע להסביר.
אורי מקלב: הוא מדבר עכשיו על משהו שלא קשור - - -
יעקב ליצמן: לא קשור סייבר.
אורי מקלב: גם קופת החולים בשבילה - - -
יעקב ליצמן: למה אתה לא מפחד שסייבר ישבש לי את הדרכון הביומטרי, אז למה ישבש לי את היציאה?
יעקב ליצמן: למה אף אחד לא חושש מזה?
מיכל רוזין: חוששים מאוד.
יעקב ליצמן: מתעודת זהות חוששים - - -
מיכל רוזין: חוששים מזה מיליארדים בעולם ולכן אנחנו לא - - -
יעקב ליצמן: אם אפשר תעודת זהות אז למה אי אפשר לקבל ביומטרי?
יעקב ליצמן: אם דרכון אפשר אז למה זה אי אפשר?
מיכל רוזין: זה חלק מן הבעיה, זה חלק מן הענין.
יעקב ליצמן: הפתרון - - -
אורי מקלב: אנחנו כבר אחרי זה.
מיכל רוזין: אבל כשאתה מעבד בדיקות.
מיכל רוזין: אם יש מתקפת סייבר על בית חולים עם מעבדת בדיקות, אנשים ימותו - - -
יעקב ליצמן: אם את נותנת למדינה להתנהג כשאדם עם דרכון ביומטרי יכול לצאת מן הארץ, יהיה הפושע הכי גדול, שהוא יכול לצאת עם ביומטרי ואת לא מפחדת שהוא משובש אז מה הבעיה בבריאות?
אורי מקלב: רק שניה, שניה, אנחנו מדברים על כך שיכול להיות שגם בתי החולים הם יעד אבל, הם יעד שהוא לא קשור למידע שאנחנו רוצים להעביר בין בתי החולים לבין קופות החולים.
אורי מקלב: המלחמה להגנה בסייבר בנושא הזה, בנושא מידע רפואי, היא קיימת והיא צריכה להיות, אבל אנחנו הרי לא נפסיק את כל הטכנולוגיה בתוך בתי החולים עצמם בגלל זה.
אורי מקלב: זה אחד האתגרים החשובים שיש לנו ודווקא באתגרים שאנחנו מתמודדים אתם בבית החולים הוא יכול לשמש כהגנה על העברת המידע בין בתי החולים.
אורי מקלב: אם מצאנו את התרופה או את האפשרות או את הדרך להתמודד עם שמירת המידע בתוך בתי החולים כשלעצמם מפני מתקפת סייבר חיצונית, אז ההגנה יכולה גם לשמש כהגנה על המידע.
אורי מקלב: כמובן שכמה שהמערכות יותר פתוחות זה יותר מקל עליהם אבל הבנו ממך שגם המידע הזה בתוך הכרטיס האישי נותן הגנה נוספת.
אורי מקלב: דווקא הוא רואה את היתרון בהצעה שלך אדוני השר, בכרטיס האישי, שההגנה יותר חזקה מאשר זו של מידע שצריך לעבור בתוך המערכות, נכון?
<טל שטיינהרץ: שורה תחתונה, יש פתרונות, הפתרון שלנו דומה קונספטואלית, זה לא כרטיס אלא זה דרך "ענן" אבל בצורה שהיא מקבילה למה שאתה רוצה, שהמידע כאילו על כרטיס והוא בשליטת האזרח.
<טל שטיינהרץ: אנחנו מסכימים אתך, אנחנו חושבים שצריך להגיע לשם, אני חושב שאנחנו יודעים לשתף פעולה עם מערכת הבריאות כדי להגיע למצב שזה יהיה.
<טל שטיינהרץ: נכון שבסייבר אין מאה אחוז אבל זה יהיה ברמה הנכונה שצריך ללכת בה.
אורי מקלב: תודה על החיזוק.
אורי מקלב: אחרון הדוברים נציג משטרת ישראל, סנ"צ צדוק כמה, ראש מדור לרפואה תעסוקתית מונעת.
אורי מקלב: בבקשה אדוני.
<צדוק כמה: משטרת ישראל מחזיקה מערך רפואה, בעיקר אזרחים תעסוקתיים ומחזיקה רשומה רפואית ממוחשבת לצרכים האלה.
<צדוק כמה: מעבר לצרכים האלה אנחנו גם מטפלים חלקית בעצורים וגם בחיילי החובה ובשוטרי החובה שנמצאים אצלנו.
יעקב ליצמן: האם אתה מחזיק את זה לכל - - -
<צדוק כמה: לא, לא, המידע הרפואי שמוחזק אצלנו הוא רק על השוטרים ורק לצרכים תעסוקתיים בלבד.
יעקב ליצמן: ואסירים.
<צדוק כמה: לא, על אסירים אנחנו לא מחזיקים מידע רפואי אלא רק מידע שמתקבל או נוצר תוך כדי הטיפול, או תוך כדי המפגש יחד עם העצור עצמו.
<צדוק כמה: אנחנו מחויבים להחזיק את המידע של הטיפול עצמו, רשומת הטיפול, מטעמים מדיקו-לגאלים, כדי לנהל - - -
<קריאה: לא מקבלים היסטוריה רפואית.
<צדוק כמה: אנחנו לא מקבלים היסטוריה רפואית.
<צדוק כמה: אנחנו לא מחוברים לפרויקט הזה.
<צדוק כמה: היינו מאוד רוצים להיות מחוברים לפרויקט הזה, אנחנו רואים בזה חשיבות כחלק מן הרצף הטיפולי, במיוחד מול חיילי צה"ל שאנחנו לא שם.
<צדוק כמה: אנחנו מכוח החוק מנהלים ועדות רפואיות ולצערי אנחנו מתנהלים - - -
יעקב ליצמן: תבוא אלינו.
<צדוק קמה: איך אמרת, בנגלדש?
<צדוק קמה: אז אצלנו הכול בניירת, אנחנו מנהלים הכול עם ניירת שמגיעה מן הקופות והיינו רוצים גם להתקדם.
<צדוק קמה: אנחנו, כמו שאמרתי, מנהלים רשומה רפואית מ 2014, ואנחנו נשמח להיות חלק מזה.
אורי מקלב: חברת הכנסת מיכל רוזין, עד עכשיו לא ידעתי למה נמנע מעצורים לקבל טיפול רפואי כשהם באים ואומרים שיש להם צרכים כאלה ואחרים, אבל עכשיו, אני מבין שאין את המידע, ברגע שיהיה את המידע אנחנו מקווים שלא יימנעו מהם הטיפולים הרפואיים הנצרכים, שלא פעם באים אלינו כנציגי ציבור שנמנע מהם, שעל אף שהוא היה צריך לקבל את התרופה הזו והיה צריך לקבל את הטיפול הזה והזו הוא לא קיבל את זה במסגרת המפגש הראשוני שהיה לכם, אולי מחוסר מידע.
אורי מקלב: הרופא אולי גם כן - - -
יעקב ליצמן: אלה עוד סיבות.
יעקב ליצמן: יותר קשה - - -
אורי מקלב: טוב, אנחנו השתכללנו עם כל מיני דברים בשב"ס בימים האחרונים ויכול להיות שגם בנושא הזה - - -
יעקב ליצמן: שם אני לא יכול לעשות ביקור פתע.
אורי מקלב: גם אנחנו, כוועדה, יש אנשים שמקבלים את האפשרות הזאת, כולל חברי ועדת חוקה, ובוודאי שראש הועדה, אנחנו נספר לך גם כן.
אורי מקלב: רבותי, תם ולא נשלם.
אורי מקלב: תודה רבה לכם על ההשתתפות.
אורי מקלב: אנחנו התקדמנו בעצם אפילו יותר מהציפייה, סיימנו רק להציף איפה זה קיים היום במסגרת החובה, הנושא פתוח על שולחנה של הועדה ואנחנו היום, אני חושב שמעבר לכל הדברים ששמענו, על מה שנעשה כבר בפועל, אם אני יכול, אדוני השר, לסכם בשמך, המסר הוא על הכרטיס הרפואי האישי, שאוצר את המידע - - -
יעקב ליצמן: הוולונטרי.
אורי מקלב: הוולונטרי, בצורה וולונטרית שהמשרד – בשיתוף פעולה עם קופות החולים וכל זה, הולכים לקדם את זה והיה זה שכרנו.
אורי מקלב: אני מתכבד לפתוח ישיבה של ועדת המדע והטכנולוגיה אבל לפני כן אני רוצה לומר מילה אחת.
אורי מקלב: היום יום שמח עבורנו ואפשר לומר שהחיינו וקיימנו.
אורי מקלב: אנחנו היום הולכים לדרך חדשה בכנסת של שיקוף הוועדות והעברת כל הוועדות בשידור ישיר ופתוח.
אורי מקלב: אמנם עד עכשיו היה שידור אינטרנטי, אבל כמובן באיכות פחות טובה ובהיקף מצומצם מאוד, שידור שלא היה ידידותי, לא לאוזן ולא לעין, ולא היה יכול להקיף את הכול.
אורי מקלב: אנחנו מעבירים בשידור ישיר את דיוני הוועדה וכל צופה בכל מקום דרך אפליקציה מתאימה שכבר עולה באתר הכנסת יוכל להיכנס לשידור וגם לשמוע ולצפות בדיוני הוועדה.
אורי מקלב: יש בזה תועלת גדולה.
אורי מקלב: לפי התגובות שאני מקבל היום, אנחנו יודעים כמה אנשים צופים ואכן אנחנו רואים את החשיבות בכך.
אורי מקלב: אלה אנשים שמתעניינים במה שנאמר, במה שנעשה ובפעילות הוועדה ורוצים לדעת מה קורה, במיוחד שלא פעם אנחנו מגבילים את מספר המשתתפים.
אורי מקלב: זה עוד כלי, גם מקצועי, גם ציבורי וכמו שאנחנו רואים הכנסת שקופה, הוועדות שקופות, ומאתנו יראו, ישמעו וילמדו לעשות זאת.
אורי מקלב: אני חושב שזה ייתן איכות ובסך הכול ישדרג את דיוני הוועדה, לא רק את החזות שלה אלא כרגיל, כאשר יש עוד צופים שרואים ושומעים, זה מעלה את איכות הדיונים.
אורי מקלב: המלאכה הזאת לא הייתה קלה.
אורי מקלב: ועדת המדע והטכנולוגיה הייתה נחשונית ולא בכדי.
אורי מקלב: כוועדת המדע והטכנולוגיה התחלנו בכך והתהליך הזה התחיל בחדר הוועדה הזאת.
אורי מקלב: זה דבר שדורש הרבה השקעה טכנולוגית וההכנות היו הכנות ארוכות וקשות כי הכול צריך לעבור ללא תקלות.
אורי מקלב: חדר הוועדה נתרם להיות הפיילוט הראשון ואנחנו נדדנו בין חדרי הוועדות כדי שנוכל לתת את החדר הזה לאנשים שאמונים על כך שהם מקצועיים מאוד.
אורי מקלב: אנחנו היום הראשונים שעושים זאת וזה מחייב אותנו.
אורי מקלב: צריך להגיד תודה ליותם יקיר שזאת אחת הפעולות שהוא עושה במקצועיות רבה, במסירות רבה ובהצלחה רבה בנושאים של היחס, של דוברות הכנסת ושקיפות הכנסת.
אורי מקלב: אתה גם תודה לרובי ולעוד אנשים שאני לא מכיר אותם, אבל אני מוקיר אותם כבר מרגע זה, על עבודתם החשובה.
אורי מקלב: תודה גם למנהלת הוועדה ולכל הצוות.
אורי מקלב: מנהלת הוועדה לקחה על עצמה את כל מה שנגרם לכך.
<יותם יקיר: תודה ליושב ראש, חבר הכנסת אורי מקלב.
<יותם יקיר: אפשר לומר את המלים האלה, ברגעים אלה ממש מתחיל שידור פיילוט ראשון מסוגו של שידור כאן מחדר ועדת המדע באיכות טלוויזיה HD, האיכות הגבוהה ביותר שאפשר והיא מגבירה באופן דרמטי את שקיפות הכנסת ואת האפשרות של הציבור לראות מכל מחשב ביתי ומכל אפליקציה בסלולר את דיוני הוועדות.
<יותם יקיר: ועדת המדע – ובאמת תודה ליושב ראש ותודה למנהלת הוועדה – אפשר לומר תרמה את גופתה למדע ואפשרה לנו את התקנת החדר הזה ראשון בין אחרים ולכן גם מכאן השידור הראשון.
<יותם יקיר: בסופו של דבר התודות האמיתיות הן לאנשי המחשוב ולאנשי הטכנולוגיה, לכל מי שיושב שם ובראש ובראשונה לרובי סנדמן, מנהל אגף המחשוב, ולשמעון בלוך, המפקד הראשי של האודיו וידאו בכנסת שבאמת בלוח זמנים בלתי אפשרי כמעט העמידו את הדבר הזה על הרגליים.
<יותם יקיר: בשבועות הקרובים כן נהיה בתקופת הרצה ונבדוק את עצמנו ונבדוק את הצד הטכנולוגי וניתן מענה להיבטים אחרים של המבצע הזה.
<יותם יקיר: אבל כמו כל תקופת הרצה, התקופה הזאת תסתיים ואז העניין הזה יהפוך להיות דבר רווח כאשר מכל ועדה בכנסת יהיה שידור טלוויזיה באיכות הזאת, איכות טלוויזיונית מלאה.
<יותם יקיר: זה שינוי מאוד מרשים שאני בטוח שהוא יהיה לטובת כולם.
<רובי סנדמן: תודה רבה לוועדת המדע.
<רובי סנדמן: אלמלא הייתם נותנים את חלקכם, לא היינו מצליחים לסיים את זה בפגרה ואין בכך ספק.
<רובי סנדמן: אנחנו מתחילים היום, כמו שאמר יותם, את הפיילוט בתקווה להעביר לכל אזרח ואזרח במדינת ישראל את העשייה הפרלמנטרית הישר לטלוויזיה או לאינטרנט או כל התקן אחר שיש לו בבית.
אורי מקלב: אני תמיד מספר וגם אמרתי ליותם שיש לי ידיד שהוא חולה דיאליזה וכפי שנאמר לי, אני לא בקי בזה, החולים שמקבלים דיאליזה נמצאים באולם גדול בבית חולים והחולים צריכים להיות ערניים.
אורי מקלב: הוא אומר לי שהוא עשה סקר ולא פעם ומצא שרוב הצופים, צופים דווקא בערוץ 99.
אורי מקלב: הוא אמר שזה אוניברסלי לכולם ומעניין.
אורי מקלב: אני רוצה לתת לכם אתגר, יותם.
אורי מקלב: חשוב שנוכל לקיים ועדות גם עם קונפרנס, שנוכל לדבר עם אנשים.
אורי מקלב: לפעמים פקיד ממשלה לא יכול להגיע, השר לא יכול להגיע, סגן השר לא יכול להגיע, מנכ"ל משרד לא יכול להגיע ואנחנו תוך כדי דיון רוצים לברר אתו משהו או לקבל את האימפוט שלו ואת המילה שלו.
אורי מקלב: היה חשוב שנוכל לעשות את זה.
אורי מקלב: זה היעד הבא.
אורי מקלב: מה דעתכם על הרעיון?
אורי מקלב: זה רעיון של מנהלת הוועדה שהיא אישה פרקטית.
<יותם יקיר: זה השלב שאני מסתכל על רובי.
<רובי סנדמן: זה בהחלט אפשרי.
אורי מקלב: גם כאן אנחנו נהיה הנחשונים בעניין הזה.
אורי מקלב: לא ניתן לך לנוח על זרי הדפנה.
אורי מקלב: אנחנו מאחלים הצלחה.
אורי מקלב: בהחלט ההתעניינות בוועדה, גם לפי הפרוטוקולים, קיימת.
אורי מקלב: לפי הפרוטוקולים הרבה אנשים מסתכלים עליהם ורוצים לדעת מה נאמר אבל הכתוב לא תמיד יכול לתת את הכול.
אורי מקלב: זה מגיע מבית המשפט כאשר רוצים לדעת מה הייתה כוונת המחוקק ועד אנשים שמתעניינים וגם אנחנו שרוצים לדעת מה היה בעבר בין המשרדים הממשלתיים.
אורי מקלב: זה רחב מאוד כמה שיותר ננגיש, כך נהפוך את זה לכלי עבודה מעולה יותר, אמין יותר, פרקטי יותר ושמיש יותר.
אורי מקלב: היום הזה הוא יום שמח בו אנחנו יכולים לאחל לכולם פסח כשר ושמח, ולמה פסח כשר ושמח?
אורי מקלב: כי פסח מראה התחדשות, אביב, והיום זה פסח שני.
אורי מקלב: התאריך העברי היום הוא י"ד באייר, שזה פסח שני.
אורי מקלב: כל מי שלא יכול היה להקריב את קורבן פסח בערב פסח, היום הזה היה היום שהוא השלים את זה.
אורי מקלב: לכן זה יום בו אנחנו שמחים.
אורי מקלב: בשבת חקרנו מה היה קורה אם בית המקדש היה קם בין פסח ראשון לפסח שני ואז כל פסח היינו אולי בחופש.
אורי מקלב: לא אתן לכם שיעור הלכתי, אבל גם זאת הייתה שאלה.
אורי מקלב: יכולנו לעמוד בפני שאלה כזאת.
אורי מקלב: תודה רבה לכם בחלק הזה.
אורי מקלב: תודה רבה גדולה.
אורי מקלב: אנחנו מלאי הערכה בעניין הזה.
אורי מקלב: נעבור לסדר היום.
אורי מקלב: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת המדע והטכנולוגיה, היום יום ראשון, י"ד באייר התשע"ו, ה-22 במאי 2016, ועל סדר יומנו הצעת חוק איסור התערבות גנטית (שיבוט אדם ושינוי גנטי בתאי רבייה) (תיקון מס' 3), התשע"ו-2016, הכנה לקריאה שנייה ושלישית.
אורי מקלב: קודם כל, צריך לומר שזאת הצעת חוק ממשלתית.
אורי מקלב: תיקון מספר 3 בעצם אומר שזאת פעם שלישית מגיע לוועדת הכנסת.
אורי מקלב: אנחנו היום מבקשים להאריך את התוקף של החוק הזה.
אורי מקלב: הצעת החוק מדברת על שלוש שנים אבל אני רוצה להעלות את זה לדיון.
אורי מקלב: אם אני לא טועה, הצעת החוק הזאת במתכונתה הראשונה חוקקה לחמש שנים, לאחר מכן לשבע שנים והיום מגיעה הצעה לשלוש שנים.
אורי מקלב: אנחנו נשמע מכם הסבר מדוע שלוש שנים.
אורי מקלב: אני כבר אומר מראש שאני משאיר את זה פתוח ואנחנו נחליט כאן בעניין הזה, האם יהיו שלוש שנים או יותר.
אורי מקלב: נרצה לקבל הסברים מדוע אנחנו הולכים שוב להארכת התוקף ומדוע במקרה הזה אנחנו לא מחוקקים את החוק כהוראת שעה ולא כחוק קבוע.
אורי מקלב: בחוק הזה יש עוד חידוש והוא שאנחנו מבקשים לתקן את ההגדרות שמגדירות שיבוט אדם ובעצם לתת לזה טכנולוגיות נוספות שקיימות היום בתחום הזה וכאלה שעשויות להתפתח בעתיד.
אורי מקלב: אנחנו רוצים לתת את האפשרות.
אורי מקלב: כפי שידוע, גם לאנשים שהם לא מקצועניים, כל נושא הגנטיקה מתפתח מאוד בהרבה מישורים ולו רק במישור הזה של מחלת הסרטן כאשר היום חלק מהטיפולים הם טיפולים גנטיים ובטח נשמע את פרופסור בורוכוביץ שיאמר מה תפקידו בכל העניין.
אורי מקלב: אני מבין שאתה יושב ראש הוועדה שמאשרת להביא את זה לכנסת וזה עוד ממשק שיש לנו של ועדת המדע עם הוועדה שלך.
אורי מקלב: בכל אופן, ודאי מי שיודע, מי שמתעניין ומי שקרוב לעניין הזה, אולי חלק מהבשורה לחולים אונקולוגיים, חולי סרטן, במידה שיש להם אפשרות לטיפול גנטי בו יש היום חידושים רבים והצלחות רבות.
אורי מקלב: אנחנו נגענו רק בקצה של העניין הזה.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שחוקרים את הנושא ואנחנו רוצים לתת את מרב הדברים בלי להיכנס לוויכוח הערכי שמתקיים לגבי שיבוט בני אדם.
אורי מקלב: אנחנו לא מגיעים לשם.
אורי מקלב: אנחנו מגיעים לחלק הקודם לכך, למחקר שיש בזה ואיך הוא פועל.
אורי מקלב: אין לנו את המטרה הזאת של שיבוט בני אדם, דבר אותו החוק בא למנוע.
אורי מקלב: אנחנו לא עושים שינוי במהות אבל ביעדים אנחנו כן עושים שינויים ובטכנולוגיה שאנחנו מאפשרים יותר.