GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: הצעת החוק הזאת נותנת קודם כל מחויבות מסוימת, אמירה מאוד חזקה וכשהם באים עכשיו לדון מול האוצר, והאוצר לקח את זה בחשבון, ואנחנו יודעים שזה היה חלק מהדיון שלו, הוא יהיה חייב.
אורי מקלב: הוא לא יכול לגרום לפערים כאלה.
אורי מקלב: זה דבר שהוא צורם, זה שיש רשויות שמתקדמות ועדיין יש רשויות שנמצאות רחוק מאוד.
אורי מקלב: לטובת הרשויות המקומיות זה שאנחנו לא נחריג אותן.
אורי מקלב: נחריג אותן בסמכות שר האוצר אבל לא נגיד עכשיו.
קריאה: לא לוותר עליהן מראש.
אורי מקלב: זה לא טוב להן.
אורי מקלב: אנחנו רוצים להחריג אותן.
אורי מקלב: כמובן שזה יעלה כסף באיזשהו מקום ואנחנו יודעים.
אורי מקלב: כולם יודעים שבאיזשהו מקום תהיה התחשבנות.
אורי מקלב: זאת מסגרת שיושבת רשות מקומית.
אורי מקלב: גם אתם מעוניינים, גם משרד הפנים מעוניין שבסופו של דבר לא נשאיר כאלה שהן עניות.
רון אלמוג: לא ביקשנו להחריג אותן.
רון אלמוג: אנחנו ביקשנו שהתקנות בנוגע לרשויות המקומיות יהיו בהסכמת שר הפנים.
אורי מקלב: אנחנו יכולים להגיד אמירה שנרשמה כאן ונאמרה על ידי משרד הפנים.
אורי מקלב: אנחנו מבקשים שבמסגרת התקנות ששר האוצר יביא בפני הוועדה, זה יהיה בתיאום עם משרד הפנים.
אורי מקלב: זה יהיה איך שלא יהיה, אבל אנחנו נחדד את העניין הזה בגלל הרשויות המקומיות.
אורי מקלב: זה נמצא בפרוטוקול ולא צריך פסקה בחוק.
אורי מקלב: אני לא רואה מצב ששר הפנים פונה לשר האוצר ואומר לו לגבי הרשויות האלה ושר האוצר לא ימצא את הדרך להחריג אותן.
אורי מקלב: זה דבר שמובן מאליו אבל אנחנו רשמנו את הדברים בפרוטוקול.
אורי מקלב: אנחנו רואים לנכון שמשרד האוצר, לפני שהוא מתקן תקנות, תהיה תשומת לב מיוחדת לנושא הזה של הרשויות האלה שלא יכולות לעמוד בזה.
אייל לב ארי: בהנחיית היועץ המשפטי לממשלה לגבי חקיקת משנה, יש איזושהי חובה כן להיוועץ?
אייל לב ארי: אני פשוט לא זוכר.
אייל לב ארי: השר המתקין, אם יש השלכה על משרדים אחרים, צריך להתייעץ אתם?
רעות בינג: אני חושבת שכן, אבל אני אבדוק את זה ואשיב.
אורי מקלב: סביר.
אורי מקלב: בסדרי עבודה תקינים עושים דברים כאלה.
אורי מקלב: אני מניח שתקנות שיש להן משמעויות למשרדים, בנוהל עבודה זה ודאי קיים.
אורי מקלב: שר האוצר לא עושה מחטף ולא יחליט אם יש לדברים משמעות לגבי משרדים אחרים, אבל אנחנו חידדנו את זה כאן.
אורי מקלב: נכתוב בפרוטוקול שתשומת לב מיוחדת תינתן למשרד הפנים.
אורי מקלב: נשאר לנו את משרד הביטחון.
אורי מקלב: אני רוצה לשמוע אתכם.
אורי מקלב: קודם כל, בשונה ממשרד הבריאות וממשרד הפנים שלא היה כאן אלא רק באמצעות שליחים, אתם הייתם כאן.
אורי שאשא: קודם כל, אני אציג את עצמי.
אורי שאשא: אני סגן חשב משרד הביטחון.
אורי מקלב: אתה לא היית כאן?
אורי שאשא: האמת היא שלא הייתי כאן.
אורי מקלב: אבל היו אנשים אחרים.
אורי שאשא: אכן היו נציגים שלנו.
אורי מקלב: אנחנו החרגנו גופים מסוימים ועשינו עוד צעד לגבי השב"כ.
אייל לב ארי: הם לא שם.
אורי שאשא: לכן אנחנו כאן.
אורי שאשא: בדיוק בגלל הסיבה הזאת, שהיינו חלק מהתהליך, אמרנו את מה שאמרנו וזה לא חדש.
אורי שאשא: אנחנו, אגב, מברכים על זה ואני לא צריך להגיד את זה שוב כי זה תהליך שאנחנו יזמנו והובלנו אותו עוד לפני כל שאר משרדי הממשלה.
אורי שאשא: אנחנו כבר שנה בתהליך הזה.
אורי שאשא: התחלנו כבר להטמיע אותו ומבחינתנו נסיים אותו כמה שיותר מהר כי זה קודם כל האינטרס שלנו.
אורי שאשא: בדיוק בגלל זה אנחנו רוצים להיות מוחרגים על אותם דברים שכבר נטענו על ידינו בוועדה ולצערי לא הושמו בנוסח האחרון במסגרת התוספת.
אורי מקלב: בדיונים אני חושב שהבענו את כל הנכונות להחריג אבל אנחנו לא מחריגים עוד משרדים.
אורי מקלב: משרד הביטחון, בחלק הזה של מה שקשור, אמרנו וזה ברור שכל מה שקשור לחיסיון, לביטחון, לדברים כאלה, זה ברור מאליו שזה יוחרג בתוך המסגרת הזאת.
אורי מקלב: אני אלך להיכנס כאן לקבוצות קטנות?
אורי שאשא: הגבה אצלנו הורמה מאחר ומשרדים באופי הפעילות שלנו – שב"כ ומוסד – הוחרגו.
אורי מקלב: הם הוחרגו באופן כללי.
אורי שאשא: אני לא מבקש החרגה.
אורי שאשא: אם אתה שואל אותי, אופי הפעילות שלנו זהה.
אורי שאשא: גם הם קונים נייר טואלט.
אורי שאשא: מה ההבדל?
אורי מקלב: אתה יודע מה רוב הפעילות.
אורי מקלב: אני חושב שאלה טענות שלא מתאים למשרד הביטחון לטעון אותן.
אורי מקלב: יש הבדל מהותי ומי כמוך יודע את ההבדל בין השב"כ והמוסד לבין משרד הביטחון.
אורי מקלב: אני כנראה אפתח גם את נושא השב"כ ואני אגיד לו שיביא לנו עכשיו רשימה מה הוא רוצה שנחריג ומה לא נחריג.
אורי שאשא: אני אומר שאם קובעים שחל עליהם, צריך לחול עלינו.
אורי מקלב: עסקאות בעלי מידע רפואי.
אורי שאשא: כן.
אורי שאשא: להסביר?
אורי מקלב: לא, אתה לא צריך להסביר.
אורי מקלב: אני יודע בדיוק מה זה עסקאות בעלי מידע רפואי.
אורי מקלב: זה מובן שמדובר בעסקאות בעלי מידע רפואי ששר האוצר יחריג אותן.
אורי מקלב: אנחנו נתנו שמיכה רחבה וחבל ארוך, אז באים בדקדקנות ואתה רוצה שאני אחריג אתכם כמשרד הביטחון?
אורי מקלב: גם משרד הבריאות בדברים כאלה, ויש לו דברים כאלה, הוא יוחרג.
אורי מקלב: יש ספק בכך?
אורי מקלב: מישהו חושב אחרת?
אורי מקלב: זה גם לא נושא לוויכוח.
אורי מקלב: יש דברים שאתה אומר שעלול להיות ויכוח בעניין הזה, אבל זה לא הדבר.
אורי מקלב: זה בקטנה שבקטנה, זה בשפיץ של השפיץ.
אורי מקלב: מי ייכנס לעניין הזה?
אורי מקלב: הוא יהיה דווקני ויעשה לך את זה דווקא על מידע רפואי?
אורי מקלב: ממה החששות?
מיקי לוי: לצורך העניין אתה אמור לשלם לאדם איקס עבור טיפול פסיכולוגי לאדם ואי.
מיקי לוי: בוודאי ובוודאי שבחשבונית לא תכתוב לאדם איקס עבור טיפול פסיכולוגי לאדם ואי.
אורי מקלב: גם לא נדרוש ממנו סוג פעילות שמשרד הביטחון עושה עם אנשים מסוימים שיש בזה הרבה מידע רפואי.
אורי מקלב: הוא לא ייכנס לעניין הזה.
אורי מקלב: בתוך הפעילות שלך, גם אתה מדבר על אחוז מאוד קטן.
אייל לב ארי: מועד תחילת החוק או מועד תחילתן של התקנות, נתנו את הזמן להגיש את התקנות ועוד הארכנו לעומת פרק הזמן שנקבע בקריאה הראשונה לבקשת משרד האוצר כדי שיהיה זמן ושהות למשרדי הממשלה, החל ממשרד האוצר וכלה במשרד – לא אגיד איזה כדי לא לפגוע חלילה במשרדים אחרים – אבל כל משרדי הממשלה יוכלו לבוא ולשקול בדיוק איזה סוגי עסקאות עם גופים, בין אם באופן גורף לא צריך לחול עליהם או בין אם סוגים מסוימים של עסקאות לא יחולו עליהם.
אייל לב ארי: יכול להיות שאם נכניס את מה שאתם מבקשים עכשיו, אחר כך יצטרכו לתקן עוד פעם.
אייל לב ארי: הזמן הזה הוא בעצם גם פועל לטובתכם, ושוב, הוא פועל לטובת
אייל לב ארי: כם גם כי כרגע ללא תקנות החוק עוד לא בתוקף.
אורי שאשא: עוד בקשה קטנה.
אורי שאשא: תוקף המועד למימוש.
אייל לב ארי: להאריך לשנה וחצי או לפי המאוחר?
אורי שאשא: נכון.
אורי שאשא: שוב, אני רוצה לדבר על ההיקפים.
אורי שאשא: אנחנו מדברים על 10,000 ספקים שהם יותר מכל משרדי הממשלה ביחד.
אורי שאשא: אנחנו בתהליך.
אורי שאשא: הלוואי ויכולנו לסיים לפני.
אורי שאשא: בתכנית העבודה שלנו שלא הוכנה לטובת החוק הזה, לא נוכל לעמוד בזה לפני השנה וחצי, לגבי כלל הספקים.
אורי שאשא: הפרטו יעבור לפני כמובן, אבל אנחנו לא נשלים את כל המהלך הזה ונוכל להגיד שעמדנו בהוראות החוק עד עוד שנה וחצי ממועד תחולת התקנות.
אורי שאשא: זאת הנקודה הנוספת שרציתי להעלות.
אייל לב ארי: לדעתי אפשר לקבוע בתקנות גם הוראות תחילה ספציפיות.
אורי מקלב: לתת סמכות לשר להחיל הוראות תחילה ספציפיות.
אורי מקלב: אז זה יפתור את כל הבעיות.
אייל לב ארי: זה בסמכות של התקנת התקנות עצמה.
אורי מקלב: זה גם נותן תשובה עוד יותר חזקה למשרד הבריאות.
אייל לב ארי: למשל.
אורי מקלב: הרווחתם.
אורי מקלב: ניתן לשר האוצר חבל עוד יותר ארוך וסמכות יותר רחבה.
אורי מקלב: זה מה שאתם רוצים.
אייל לב ארי: אפשר לומר שבעצם לעניין עסקאות של המדינה, לא יאוחר מיום ב' בטבת.
אייל לב ארי: עד 31 בדצמבר.
אייל לב ארי: כל ענין התקנות הראשונות לעניין ספקים, לעניין גופים, גם לעניין הצו, אנחנו נבוא ונחריג, אפשר לקבוע את ההחרגה עד מתי היא בתוקף לסוגי עסקאות ואז בעצם זה ילך הפוך.
מיקי לוי: אולי שווה להוסיף שלושה חודשים לתחולה ולגמור עניין.
מיקי לוי: אתה מבין את המדרג?
מיקי לוי: אתה לא תצא מזה.
אייל לב ארי: מה שתחליטו.
אורי מקלב: אתה רוצה לתת עוד יותר רחוק לכולם?
מיקי לוי: אני אומר עוד שלושה חודשים.
מיקי לוי: המדרג ישגע את כולם.
מיקי לוי: זה כן וההוא לא.
מיקי לוי: במקום 18 חודשים נעשה 21 חודשים ושלום על ישראל.
מיקי לוי: לא נצא ממדרג העסקאות והסוגים.
אורי מקלב: סוף מרץ 2017.
אורי שאשא: זה לא יעזור.
מיקי לוי: ביקשת חצי שנה.
אורי שאשא: לא.
אורי שאשא: יותר.
מיקי לוי: זה התחיל בשנה, קפצנו ל-18 חודשים ועכשיו עברנו ל-21 חודשים.
מיקי לוי: כמות העבודה שתשקיע, ראשית, יש לשר האוצר אפשרות להחריג.
אורי שאשא: 21 חודשים מהיום?
מיקי לוי: מההתקנה.
מיקי לוי: אתה יודע כמה זמן יש לך?
אייל לב ארי: התקנות הראשונות, לפי מה שאני מבין, לעניין עסקאות שהמדינה או גופים שצד לה, במקום 31 בדצמבר 2016 יהיה 30 במרץ 2017.
אייל לב ארי: לעניין הגופים המתוקצבים, במקום 30 ביוני 2017, יהיה 30 בספטמבר 2017.
קריאה: עד סוף 2017.
מיקי לוי: גם סוף 2017 זה בסדר.
אורי מקלב: עד סוף 2017.
אמנון מילר: אני חוזר ומדגיש את בתי החולים.
מיקי לוי: עכשיו גם אתם קיבלתם.
אורי שאשא: סוף 2017, זה בסדר.
אייל לב ארי: עסקאות של המדינה וגופים, התאריך הוא 30 במרץ 2017.
אייל לב ארי: עסקאות שגופים מתוקצבים צד להן, 31 בדצמבר 2017.
אורי מקלב: אתה מדבר על עסקאות ישירות שלכם?
אורי שאשא: אני מדבר על עסקאות ישירות שלנו.
אורי מקלב: אני מחזיר בחזרה את הכול ואני נותן אפשרות לשר האוצר לתת מועד תחילה.
אורי שאשא: אין לי ברירה.
אורי שאשא: אני מצטער.
אורי מקלב: יותר קל אחר כך.
אורי מקלב: אנחנו נוסיף כאן פסקה שתיתן אפשרות לשר האוצר גם על מועד תחילה, במקרים מיוחדים.
אייל לב ארי: אולי נשנה ונסמיך במפורש אם הורשה לשנות בצו את התוספת, לקבוע גם את מועדי תחילה.
אורי מקלב: מועדי תחילה.
אייל לב ארי: כבר בצו.
אייל לב ארי: אז בעצם ההסמכה תהיה מפורשת ולא תהיה אי בהירות האם הוא מוסמך בצו לקבוע מועדי תחילה.
אורי מקלב: באישור הוועדה כמובן.
אורי מקלב: את הסמכות תיתן אבל כל דבר באישור הוועדה.
אורי מקלב: איך פתרנו?
אורי מקלב: בעצם זה תיקון אחד שעונה על הכול.
אייל לב ארי: יש לנו עכשיו שלושה תיקונים.
אייל לב ארי: האחד, לגבי המועדים של התקנות והצו הראשונים.
אורי מקלב: אני מבטל את זה.
אורי מקלב: אני לא שם .
אורי מקלב: אני לא משנה.
אורי מקלב: אני משאיר את זה כך.
אורי מקלב: זה בסמכות השר.
אורי מקלב: למה אני צריך לשנות עכשיו?
אורי מקלב: נשאיר את המועדים כפי שהם.
אורי מקלב: אתה לא יכול לקחת גם את זה וגם את זה.
אורי מקלב: אני נותן סמכות ואין לכם בעיה.
מיקי לוי: היושב ראש צודק.
אורי מקלב: אם אני לא נותן, יש אנשים שמבקשים ממני תאריך.
אייל לב ארי: אם כך, נשארו שני דברים.
אייל לב ארי: לגבי הצו של שינוי התוספת, לקבוע במפורש סמכות לקבוע גם את מועדי התחילה.
אורי מקלב: זה נותן תשובה למשרד הביטחון ונותן תשובה גם לכם.
אייל לב ארי: התחולה של הצו על גופים של המדינה וסוגי עסקאות.
אייל לב ארי: לגבי סוגי גופים מתוקצבים, כמו שעלה כאן, גם יוכל לשקול נסיבות שבהתקיימם לא יחולו - - -
אורי מקלב: דיברנו על בית חולים ממשלתי וגם על רשויות מקומיות.
אורי מקלב: זה נותן מענה גם לרשויות המקומיות.
אורי מקלב: אם אתה רוצה שאני אהיה יחד עם משרד הפנים, אני לא יכול לתת את זה.
אורי מקלב: שייפול החוק.
אורי מקלב: אני לא אחריג את שר הפנים.
מיקי לוי: שר הביטחון יותר גדול משר הפנים.
מיקי לוי: והוא לא דורש את זה.
אורי מקלב: אני לא יכול לתת החרגה לשר אחד.
רון אלמוג: זה לא עניין של גודל.
רון אלמוג: אני אסביר.
רון אלמוג: נהוג שמשרד האוצר ואגף החשב הכללי מנחים את המדינה בכל מה שקשור להתקשרויות.
רון אלמוג: זה נכון גם לגבי גופים מתוקצבים, לפי חוק יסודות התקציב.
רון אלמוג: למשרד האוצר יש סמכות.
רון אלמוג: הרשויות המקומיות והשלטון המקומי, זה גוף נפרד והוא לא גוף של המדינה ונהוג שתקנות לגבי שלטון מקומי, גם בחוק חובת מכרזים שהוא חוק שכולו בסמכות שר האוצר, לגבי תאגידים עירוניים נקבע שזה יהיה שר הפנים.
רון אלמוג: גם כאן אנחנו חושבים כעניין עקרוני שבגלל שהתקנות האלה חלות על רשויות מקומיות ותאגידים עירוניים, אנחנו מבקשים שהתקנות יהיו לא רק של שר האוצר אלא שר האוצר ושר הפנים.
אורי מקלב: הגענו להסכמה בעניין הזה.
אורי מקלב: לפי דעתי החלטות היועץ בעניין הזה אומרות שכל החלטה, כל תקנות שיש והן חלות על משרד אחר, השר צריך להתייעץ עם השר.
אורי מקלב: אני לא יכול לעשות את זה בתיאום.
אורי מקלב: אני לא אעשה את זה בתיאום.
אורי מקלב: אתה רוצה להתייעץ אתו, הוא יעשה את זה ואנחנו גם כתבנו וחידדנו וזה כתוב בפרוטוקול.
אורי מקלב: אנחנו דנו בנושא הרשויות המקומיות ואנחנו יודעים מראש שלמספר רשויות מקומיות יש בעיות בעניין הזה.
אורי מקלב: חידדנו ואמרנו שזה ודאי ייעשה ואנחנו גם מנחים את שר האוצר להתייעץ עם שר הפנים בעניין הזה.
אורי מקלב: אנחנו לא נשאיר אותם פרימיטיביות, את אותן רשויות, מול אחרים.
אורי מקלב: זה סוחב אותם קדימה, זה רע להן וגם השלטון המקומי הגיע לאותה מסקנה.
אורי מקלב: יש החלטת יועץ.
אייל לב ארי: "כדרישה של מינהל תקין, גם בהיעדר הוראה בחוק המחייבת שיתוף בין משרדי בהתקנת תקנות, דורש המינהל התקין כי יקוים תיאום בין משרדי בעניין זה.
אייל לב ארי: משום כך, משום שהתקנת התקנות על ידי משרד אחד עשויה להשפיע על עניינים המצויים בתחום אחריותו של משרד אחר, נדרש תיאום בין משרדי הממשלה והתקנת תקנות על ידי משרד אחד ללא תיאום כזה עלולה לפגוע במשרדים אחרים ובציבור הרחב.
אייל לב ארי: הנוהל לתיאום בין משרדי נועד למנוע תקלות מינהליות ופגיעה בטובת הציבור".
אייל לב ארי: אם כן, יש הנחיית יועץ בעניין הזה גם ללא הסמכה מפורשת בחוק.
רון אלמוג: נכון.
רון אלמוג: אני רק אבהיר שבגלל שאנחנו מדברים כאן על הסמכה שר האוצר בחוק להתקין תקנות, הבקשה של שר הפנים היא שהתקנות יהיו בהסכמת שר הפנים.
רון אלמוג: ככל שהוועדה מקבלת, אני מבקש להתייחס לזה כהנמקה של הסתייגות.
אורי מקלב: למה לא בהסכמת שר הבריאות?
אורי מקלב: שר הבריאות דיבר אתי ראשון והוא השתכנע.
אורי מקלב: המשמעויות של שר הבריאות הן יותר גדולות או לא פחות גדולות משל משרד הפנים.
אורי מקלב: למה משרד הביטחון הוא לא חריג?
רון אלמוג: אנחנו אפילו לא מדברים על ההתקשרויות של משרד הפנים.
רון אלמוג: אנחנו מדברים על ההתקשרויות של השלטון המקומי שהן לא חלק מהשלטון המרכזי.
אורי מקלב: קל וחומר בעניין הזה.
אורי מקלב: אם על דברים ממשלתיים יש את הבעיה בעניין הזה כמו משרד הבריאות ועוד משרדים שהיו כאן, זה גם לא מוצדק.
אורי מקלב: זה לא מצדיק החרגה של שר הפנים לעומת שרים אחרים.
אורי מקלב: אנחנו חושבים שנתנו את כל המנגנונים לשר הפנים שלא יעשו דבר כזה בלי שיתייעצו אתו.
אורי מקלב: אין גם מחשבה וגם לא יכתבו אות מתה.
אורי מקלב: גם אלה שהיו מתוקצבים, גם אם לא יעשו את זה, לא הולכים לשים אותם בכלא, את אותן רשויות מקומיות שלא יהיה להן כסף ולא יעשו, כפי שהן לא עושות הרבה דברים שהן חייבות לעשות היום כי הן חורגות בתקציב שלהן.
אורי מקלב: אתה מנציח דבר שלא נכון לעשות.
אורי מקלב: הן גם לא יתקדמו.
אורי מקלב: דווקא החוק הזה יכול לעזור לאותן רשויות לבוא למשרד ולקיים דין ודברים בדבר הצורך שיש להן ולומר לו שהן צריכות להיות ממוחשבות, להתקדם וכי הן לא יכולות להישאר בפערים כאלה.
אורי מקלב: אני מבין שאתה שליח שעושה את שליחותו נאמנה.
אורי מקלב: אני חושב שמכל הנסיבות והנימוקים שהעלינו כאן, ההגיוניים מאוד והמציאותיים מאוד - אם תרצה, אני גם אדבר עם שר הפנים בעניין הזה - יש לו את כל המנגנונים כדי לשמור על הרשויות המקומיות עליהן הוא רוצה לשמור.
רון אלמוג: לפחות למען הפרוטוקול אני רוצה להציג את זה כהסתייגות מטעם שר הפנים.
אייל לב ארי: צריך לקבל את ההסתייגות בכתב.
רון אלמוג: לפי התקנון נציג שר הפנים מנמק את ההסתייגות בעל פה ושר הפנים מגיש את ההסתייגות בכתב.
רון אלמוג: זה היה הנימוק בעל פה בשם שר הפנים.
אורי מקלב: כמה זמן דרוש להסתייגות?
רון אלמוג: לפי התקנון זה עד שהצעת החוק תונח על שולחן הכנסת.
אייל לב ארי: מאחר ואנחנו נמצאים כאן בסיום כנס, הוועדה יכולה לקצוב בזמן להגשת ההסתייגות.
אורי מקלב: שבוע.
רון אלמוג: אני מניח.
רון אלמוג: עד סוף השבוע.
אורי מקלב: עד מחר.
אורי מקלב: אם אני לא מניח מחר, אני לא יכול להניח את זה.
רון אלמוג: תגידו מה המועד האחרון.
אורי מקלב: מחר.
אורי מקלב: אתם הצטרפתם לעגלה מאוד מאוד מאוחר.
אורי מקלב: מחר מסיימים כאן מוקדם מכיוון שזאת תענית אסתר וערב פורים.
אורי מקלב: עד מחר בשעה 3:00 אחר הצהרים.
אורי מקלב: אני אדבר עם השר.
אורי מקלב: אם החלטתם להפיל את החוק הזה, אנחנו לא הולכים לשנות אותו.
אורי מקלב: אני נאמן לכל השרים ואני חושב שאנחנו עושים עבודה אחראית.
אורי מקלב: אני חושב שקיבלת את כל המנגנונים, ואני גם מבקש ממך שתציג את התמונה כפי שאנחנו הצגנו.
אורי מקלב: אני רוצה לראות אם שר הפנים יחליט להסתייג.
אורי מקלב: אני גם רוצה להגיד לך בפירוש, וגם למען הפרוטוקול, שזה מסוכם עם השלטון המקומי וזה בהבנה אתו.
אורי מקלב: ללכת יותר מזה, אנחנו לא יכולים.
מיקי לוי: יש לך גם כיסוי.
מיקי לוי: שר האוצר יכול להחריג.
מיקי לוי: שר הפנים יבוא לשר האוצר לבקש משהו והוא יגיד לו לא?
אורי מקלב: שר האוצר יצטרך לבוא לפי נוהל יועץ לשר הפנים ואומר לו שהוא רוצה להחיל עליו.
אורי מקלב: שר הפנים לא צריך ללכת לשר האוצר אלא שר האוצר מגיע אליו.
מיקי לוי: אנחנו ממליצים למשוך את זה.
רעות בינג: יש עבודה משותפת.
מיקי לוי: זה נותן לנו דלק לעשות דברים יותר קשוחים.
מיקי לוי: תמשוך את זה.
רון אלמוג: נימקתי את ההסתייגות ושר הפנים יחליט עד מחר ב-3:00 אחר הצהרים.
מיקי לוי: שר הפנים יודע או שאתה בא על פי השליחות של היועץ המשפטי?
מיקי לוי: תענה בכנות.
רון אלמוג: על פי הנחיה של לשכת השר.
רון אלמוג: אני אומר, לפי התקנון אני מנמק בעל פה ושר הפנים, ככל שהוא יחליט, הוא יגיש את ההסתייגות בכתב.
אורי מקלב: אומרים לי היועצים שהם יותר מומחים שעה 3:00 זה מאוחר.
רון אלמוג: תגידו שעה אחרת.
אייל לב ארי: שעה 11:00.
אורי מקלב: אני מבין שאנחנו צריכים להצביע על הרביזיה ולקבל אותה.
אורי מקלב: כפי שלכולם ידוע, הכנסת פועלת במישור נפרד מכל משרדי הממשלה ומכל הגופים המתוקצבים.
אורי מקלב: היא אוטוריטה עצמאית בכל נושא התקציב ולכן את הכנסת החרגנו מראש.
אורי מקלב: אני מבין שיש עדיין איזו שאלה שאתה רוצה לחדד אותה כדי להיות בטוח בעניין הזה בגלל אופי הפעילות שיש מול ספקים, מול חברי כנסת, מול קשר לבוחר וכל התנהלות כזו או אחרת.
חיים אבידור: קודם כל, אני מברך על החוק.
חיים אבידור: זה יכול להיות עוד נדבך בכנסת ירוקה.
חיים אבידור: אני מברך על התיקון.
חיים אבידור: לכנסת יש שני סוגי פעילות.
חיים אבידור: יש לה פעילות אחת שהיא פעילות של מינהל הכנסת שהיא זהה למה שקורה בממשלה.
חיים אבידור: אנחנו אימצנו את הוראות התק"ם בשינויים המחויבים, אנחנו עובדים ברכב"ה ולכן לצורך זה אני מבקש שכל מה שמחריג שר האוצר, יחול גם על הכנסת.
אורי מקלב: ומה שהוא לא מחריג, גם זה יחול עליכם.
חיים אבידור: לא.
חיים אבידור: יש דברים שהוא לא מחריג כי זאת הפעילות הנפרדת של הכנסת.
אורי מקלב: אני מדבר על הפעילות שלכם כמינהל.
אורי מקלב: מה שהוא מחריג לכולם או שהוא לא מחריג, חל עליכם.
חיים אבידור: נכון.
חיים אבידור: הפעילות האחרת היא פעילות ששר האוצר, כמו שמתאמים בממשלה, לא מתאם עם הכנסת שום דבר והכנסת עושה את זה בנפרד ואין את זה בשום מקום בממשלה.
חיים אבידור: זאת פעילות שהיא ממומנת מכוח החלטת שכר חברי הכנסת והיא עובדת אחרת לגמרי.
חיים אבידור: היא בעיקר עובדת כהחזר הוצאות אפילו ואני מבקש שבמקום לפנות ליושב ראש הכנסת להחריג, להחריג את זה כבר עכשיו.
אורי מקלב: גם בחוק עכשיו יש סמכות ליושב ראש הכנסת להחריג.
חיים אבידור: אני רוצה שישאירו את ההחרגה של יושב ראש הכנסת.
אורי מקלב: מה שנתנו לשר האוצר לעשות, אותה סמכות שיש לשר האוצר, יש ליושב ראש הכנסת.
חיים אבידור: אבל את הנושא הזה הייתי מבקש שיחריגו כבר עכשיו במסגרת החוק.
אורי מקלב: מה שנקרא קשר לבוחר.
אורי מקלב: התחשבנויות מול חברי הכנסת.
אורי מקלב: שכר חברי כנסת.
חיים אבידור: כל הפעילות הממומנת מכוח החלטה על חברי הכנסת.
אורי מקלב: גם קשר לבוחר.
מיקי לוי: זו הבעיה המרכזית.
אייל לב ארי: אני רוצה להעיר לגבי ההערה של חיים לגבי העסקאות האחרות ששר האוצר קובע.
אייל לב ארי: צריך לומר שככל שמדובר בסוגי עסקאות כלליות, לא לגבי סוגי עסקאות שהוא מנה ספציפית לגוף או למשרד.
אייל לב ארי: יכולות להיות גם סוגי עסקאות ויכולות להיות גם לגופים וגם סוגי עסקאות בגופים לצורך העניין.
חיים אבידור: אם הוא עשה משהו ספציפי למשרד, אני מניח שיושב ראש הכנסת יכול לעשות ספציפית לכנסת.
חיים אבידור: אני מדבר על הכללי, כמו שאתה אומר.
חיים אבידור: ההחרגות הכלליות שחלות על כלל הממשלה, שיחילו גם על הכנסת.
אייל לב ארי: צריך לכתוב לעניין הכנסת, בעצם סוגי עסקאות שנקבעו על ידי שר האוצר שלא בקשר לגוף של המדינה.
חיים אבידור: בוא נגיד שהוא יקבע למשל גודל של ספקים.
אייל לב ארי: סוגי ספקים או גודל של ספקים, זה כבר בתקנות והן יחולו בלי קשר.
חיים אבידור: אבל בתקנות יקבעו סכומים.
חיים אבידור: אז התקנות האלה יחולו גם עלינו.
אייל לב ארי: זה חל אוטומטית.
אורי מקלב: אני לא רואה סיטואציה של סגנון התנהלות שלנו כחברי כנסת מול החשבות, שאם יש דבר כזה, משרדי ממשלה היו מוחרגים.
אורי מקלב: גם אם זה היה בתוך משרדי הממשלה, זה היה מוחרג.
אורי מקלב: מדובר על קניות כאלה, על עשרות קניות של שלושים שקלים ולפעמים גם שלושה שקלים.
חיים אבידור: הרבה פעמים החשבונית יוצאת על שם חבר הכנסת והכנסת משלמת את זה ואז יש בעיה למי הוא שולח בדיוק את זה.
אייל לב ארי: הנוסח יהיה בסגנון הזה: הכנסת בסוגי עסקאות אלה, סוגי עסקאות שקבע שר האוצר שלא לעניין גוף מסוים של המדינה.
אייל לב ארי: החזר הוצאות והחלטות מכוח החלטת שכר חברי הכנסת.
אייל לב ארי: אני מזכיר לך שעדיין יכולות להיות החרגות עליהן דיברנו לפני הדיון, למשל נושאים של עסקאות של משמר הכנסת אבל זה כבר לעתיד לבוא.
אייל לב ארי: אלה הדברים היותר דחופים לך.
אורי מקלב: למה משמר הכנסת?
אייל לב ארי: משמר הכנסת, בדומה למשטרה, יכולות להיות לו עסקאות שגם המשטרה ציינה שיכולות להיות לה עסקאות שהן חסויות.
חיים אבידור: לגביהן יושב ראש הכנסת יכול להחריג.
אייל לב ארי: לכן אני אומר שכרגע אנחנו לא מעלים ולא מורידים כי גם החוק לא יהיה בתוקף בלי שיהיו תקנות וגם כי יושב ראש הכנסת יש לו את הסמכות העצמאית גם בלי קשר למה שהוועדה מכניסה.
חיים אבידור: אבל אפשר להכניס את משמר הכנסת להחרגות של המשטרה.
אייל לב ארי: אני אומר בדיוק מהסיבה שאמרתי משרד הביטחון למה לא.
אורי מקלב: דעתך הייתה צריכה לדעת גם בלי זה.
אורי מקלב: עשינו את זה כאן.
אורי מקלב: אני מעמיד להצבעה את הרביזיה שאני הגשתי להצעת החוק.
אורי מקלב: מי בעד הרביזיה?
אורי מקלב: בעד הרביזיה – פה אחד
מיקי לוי: אני מחליף את חבר הכנסת חיים ילין.
אורי מקלב: קיבלנו את הרביזיה ועכשיו אנחנו פותחים דיון בחוק ומבקשים לשנות בחוק ולהוסיף מספר סעיפים או לעשות שינוי נוסח.
אייל לב ארי: שינויים מתוך הדיון המקדים שהיה התבטאו במספר עניינים.
אייל לב ארי: האחד, בתיקון בסעיף 2ג, נושא ההסמכה של שר האוצר לשנות בצו את התוספת.
אייל לב ארי: נציין במפורש שהוא גם יוסמך לקבוע מועדי תחילה ומועדי תוקף לגבי הגופים או סוגי העסקאות שהוא יחליט להכניס לתוספת.
אייל לב ארי: לגבי סעיף קטן (ד), נושא התקנות.
אייל לב ארי: שר האוצר מוסמך לקבוע בתקנות את סוגי הגופים המתוקצבים בהתחשב בשאר הדברים, גם בנסיבות מיוחדות שחלות לעניין הגוף המתוקצב.
אייל לב ארי: בתוספת נציין שהכנסת בסוגי עסקאות אלה: אחד, סוגי עסקאות שקבע שר האוצר שלא לעניין גוף מסוים אבל אלה בעצם הסוגים הכלליים.
אייל לב ארי: שנית, נושא החזר ההוצאות בכלל.
אייל לב ארי: שלישית, תשלומים לפי החלטת שכר חברי כנסת.
אורי שאשא: מה עם האפשרות להחריג בתקנות גם את מועד התחולה לתוקף לפי סוג משרד, נושא שדיברנו עליו?
אייל לב ארי: זה לעניין הצו.
אייל לב ארי: זה בצו.
אורי מקלב: אתה יכול להקריא עוד פעם.
אייל לב ארי: לא יחול על גופים שהמדינה או סוגי עסקאות המנויים בתוספת.
אייל לב ארי: השר מוסמך לקבוע בצו לשנות את התוספת, ולרבות בעצם מועדי התחילה והתוקף של קביעה כאמור.
קריאה: את התחולה הזזתם לסוף 2017.
אורי מקלב: לא הזזנו.
אייל לב ארי: המועדים נשארו כפי שהוועדה החליטה בדיון הקודם.
אורי מקלב: המועדים נשארו וזאת סמכות השר.
אייל לב ארי: בדצמבר 2016 לעניין עסקאות שהמדינה או גופים של המדינה הם צד להן, ולגבי גופים מתוקצבים, 30 ביוני 2017.
אורי מקלב: מי בעד אישור הצעת חוק עסקאות גופים ציבוריים (תיקון מס' 10), התשע"ו-2016 עם התיקונים שהוכנסו ועם הנוסח כפי שהוקרא עכשיו על ידי היועץ המשפטי?
אורי מקלב: הצעת החוק אושרה פה אחד.
אורי מקלב: באווירה השמחה הזאת, אנחנו סיימנו את הצעת החוק והיא מועברת לקריאה שנייה ושלישית.
אורי מקלב: אנחנו מאשרים את הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית.
אורי מקלב: פורים שמח.
אורי מקלב: בוקר טוב, בוקר טוב לכולם.
אורי מקלב: אני מתנצל על האיחור הקט אבל אני מתכבד לפתוח ישיבה של ועדת המדע והטכנולוגיה, שעל סדר יומנו רשומה רפואית לאומית.
אורי מקלב: אנחנו נתנו לזה גם כותרת משנה: בין ייעול הטיפול הרפואי לבין שמירה על פרטיות החולה.
אורי מקלב: אמנם אנחנו לא צריכים להכביר מלים בנושא הזה, לקחנו אולי שתי כותרות לדילמה, להתחבטות שיש לנו בין רשומה רפואית לאומית, על כל מעלותיה ויתרונותיה, לבין הצד השני שיכול להיות שיש לה השלכות, כולל מידע רפואי, פרטיות החולה, מניעה מטיפולים לאור כך שהמידע הזה נמצא אבל, אני מתקשה איך לקרוא לישיבה הזו, אדוני השר, האם ישיבת המשך, ישיבת מעקב, כל קדנציה שדנים בה זו ישיבה מתחילתה, לפי המספר שלנו זה דיון, כבר מספר דיונים היו בעניין הזה ובמספר קדנציות.
אורי מקלב: קודם כל, אתה מלווה אותנו בדיון הזה והיום בתפקידך כשר הבריאות.
אורי מקלב: ראשית, אנחנו מודים לך על ההשתתפות, אתה והמנכל וכל הצוות הבכיר של המשרד.
אורי מקלב: אולי רואים את הדבר הזה כדבר שמובן מאליו ושכך צריך להיות, ששר מלווה את דיוני הכנסת בצורה צמודה, אבל אתה לא רק בדיון הזה אלא בהרבה דיונים וזה אולי מה שמציין וזה אולי חלק מן המתכון של ההצלחה שלך בתפקיד.
אורי מקלב: אתה יודע, אנשים שואלים אותך בתקופה האחרונה, ראיתי, מה הסיבה שבסקר אתה השר הכי פופולרי, מצדי אין מקום לשאלה הזו כי כשאדם אין לו כישורים לכך והוא לא מצליח אז אומרים: על מה אתה בכל אופן פופולרי אבל, זמר מצליח ומוכשר, האם ישאלו אותו למה אתה פופולרי?
אורי מקלב: אתה פופולרי משום שאתה טוב ואתה עושה את התפקיד אבל תרשה לי גם, אדוני השר, לציין אולי בכל אופן דבר שמצוין בעבודה שלך במשרד הבריאות, מציינים אותו, שאתה לא נמנעת ולא נרתעת ואין לך שום רתיעה מלקחת דברים שאולי הצטבר עליהם אבק ולא נגעו בהם, אולי בגלל דילמות כאלה ואתה בכל אופן, לקחת והכרעת בעניין הזה.
אורי מקלב: אנחנו רוצים בדיון הזה להתמקד ולראות, האם בנושא של רשומה רפואית לאומית אנחנו נמצאים במקום הנכון, איפה אנחנו נמצאים, האם צריך להמשיך לפעול בעניין הזה, לתקן ולהכריע בדילמות ובהתחבטויות שיש לנו עם החוק הזה.
אורי מקלב: אנחנו גם נשמע את האנשים.
אורי מקלב: ראשית, אני אבקש ממך לפתוח בדברים ואחרי כן אנחנו נעבור, לפי מה שתציע, לאנשי המשרד שלך.
יעקב ליצמן: מידע הוא חצי תרופה, חצי רפואה.
יעקב ליצמן: אם יש כל המידע אז הרבה יותר קל לרפא אנשים ולהגיע לאמת.
יעקב ליצמן: אילו זכינו אז הדיון היום היה בכלל דיון אחר, היה צריך לבוא ולהגיד: רבותי, צריך לעשות – ואני מדבר על זה כבר כמה שנים, כרטיס אחד לכל – קופות חולים, בתי חולים, בתי מרקחת, אדם שיחזיק לעצמו את כל המידע הרפואי אצלו, כשהוא רוצה לקנות משהו בבית המרקחת אז הוא מציג את הכרטיס, בדיקת דם, צילום – את הכרטיס.
יעקב ליצמן: לכל מקום שהוא הולך יש את הכרטיס.
יעקב ליצמן: חלילה וחס קורה משהו אז בשנייה הראשונה מיד יודעים על האדם את הכול.
יעקב ליצמן: זה מה שהיה צריך לעשות.
יעקב ליצמן: לצערי, משרד המשפטים מתנגד בגלל חופש הפרט.
יעקב ליצמן: אני לא יודע איזה חופשים יש עם כל המידע, הלוואי שהיה כאן בארץ את החופש הזה אבל, בכל זאת, זו הסיבה.
יעקב ליצמן: אני חולק על זה בתכלית ואני אעשה כל מה שאני אוכל כדי שנגיע למצב שבו כן יהיה את הכרטיס הזה.
יעקב ליצמן: בינתיים יש מצב שאנחנו קוראים לו שיתוף מידע וזו הכוונה של הדיון.
יעקב ליצמן: אני מבקש שהמנכל יציג את זה ואחר כך אני אמשיך בכמה דברים.