GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: כפי שידוע, אני אספר לכם, לחבר כנסת יש פעילויות רבות, יושבי ראש ועדות, חברים בוועדות, הכנסת מתחלקת, יש חלוקה, את האודיטוריום הזה לטקס כזה יכול לקבל חבר כנסת פעם אחת בשנה.
אורי מקלב: פעם אחת בשנה הוא נותן חסות והוא יכול לקבל את האודיטוריום לאירוע.
אורי מקלב: מה בחרתי מכל האירועים הרבים ומכל העיסוקים החשובים מאוד?
אורי מקלב: את האירוע שלכם.
אורי מקלב: בשמחה אני עושה את זה, בהערכה גדולה, אני באמת מאמין בדרך הזו ולכן אנחנו גם משתפים פעולה בהרבה אירועים.
אורי מקלב: ערכנו ישיבות פתיחה של שר המדע והטכנולוגיה, בישיבות הפתיחה שמנו דגש על הדברים האלה והנה, אנחנו רק נמצאים בתחילת קדנציה ואתם מיישמים את זה.
אורי מקלב: לכן השמחה שלנו, כוועדה, ואנחנו מאוד מעריכים ואנחנו רוצים לאחל לכם הצלחה גדולה מאוד.
אורי מקלב: בשלוש השנים האחרונות הייתן שותפות ליוזמה ייחודית ומאתגרת שחיברה אתכן, דור העתיד של מדעניות ישראל, להצלחה טכנולוגית ולמצוינות מדעית.
אורי מקלב: אחרי זה במקביל ללימודים במגמות המדעים, נחשפתן לעולם האקדמיה והמחקר לצד תעשיות הטכנולוגיה העילית של ישראל.
אורי מקלב: הפרויקט הייחודי של עתידים בשיתוף משרד המדע והטכנולוגיה ובחסות ועדת המדע מהווה נוף אחר בעולם המדע והטכנולוגיה.
אורי מקלב: בניית דור עתיד של מדעניות והעצמת אנשים בתחום הם משב רוח מרענן לתעשייה כולה.
אורי מקלב: לא לחינם מגדירים אתכם כמדעניות העתיד.
אורי מקלב: כולנו יודעים שההתפתחות המדעית והטכנולוגית היא העתיד הקיומי הכלכלי ובאמת לא רק זה, הגידול שלנו, וזה גם העתיד של העידן הגלובלי שבו למרחב הפיזי בין הפריפריה למרכז אין כל משמעות כשמדובר על העידן הטכנולוגי.
אורי מקלב: המיזם שאתן מסיימות הוא ייחודי בכך שגם ובמיוחד שותפות בו צעירות משכילות מכל העדות והמגזרים בישראל.
אורי מקלב: גם נחשפתי לכמה מחקרים שהובלתן ואפשר לומר ברור שאתן, מדעניות העתיד, שותפות לעתיד טוב יותר.
אורי מקלב: בסיום של פרויקט על פי רוב, בוודאי פרויקט חינוכי מוצלח, מתקיים טקס של חלוקת תעודה למצטיינות.
אורי מקלב: אבל במקרה שלכן, כפי שכולכן יודעות, לא תהיה כאן חלוקת תעודות, מדוע?
אורי מקלב: כולכן מצטיינות וזה משהו באמת מיוחד.
אורי מקלב: הזכירה זאת המנחה, שהשבוע הוא אחד מהשבועות העמוסים ביותר בכנסת הנוכחית, מדובר על תקציב המדינה לשנים 2015-2016, יש כאן תכונה מאוד מאוד רצינית בכנסת, ביטלו את כל הוועדות, אין שום דיונים, אין שום טקסים והכנסת הזאת מלאה בדברים כאלה, אין יום שאין פה כמה, דבר אחד התקיים, רק הטקס הזה, בגלל שיום החג שלכן, של מדעניות העתיד, הוא יום חג לכנסת ובעצם למדינת ישראל כולה.
אורי מקלב: תודה רבה ובהצלחה.
<עינת זמיר: תודה לחבר הכנסת אורי מקלב.
<עינת זמיר: תכנית מדעניות העתיד מוסיפה לפעול בהצלחה הודות לשיתוף הפעולה הפורה בין עמותת ידידי עתידים למשרד המדע, הטכנולוגיה והחלל, שיתוף פעולה שיצמיח בחודשים הקרובים מחזור חדש של מדעניות צעירות.
<עינת זמיר: אני מתכבדת להזמין לבמה את שר המדע, הטכנולוגיה והחלל, חבר הכנסת אופיר אקוניס.
אופיר אקוניס: מכובדי יושב ראש ועדת המדע והטכנולוגיה של הכנסת, חברי חבר הכנסת אורי מקלב, חבריי וחברותיי חברי הכנסת שהצטרפו, חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון וחבר הכנסת עמנואל טרכטנברג, מנכ"ל המשרד, מנכ"ל משרד המדע והטכנולוגיה, עידו שריר.
אופיר אקוניס: אני לא יודע אם אתן יודעות, יש לנו מדענית ראשית, במשרד המדע אין מדען ראשי, יש מדענית ראשית, פרופ' נורית ירמיה, זאב חיות, העומד בראש פרויקט עתידים, אורחות ואורחים, אחרונות חביבות אתן, בוגרות המחזור הראשון של פרויקט מדעניות העתיד.
אופיר אקוניס: בראש ובראשונה ברוכות הבאות לכנסת בירושלים, בירת ישראל.
אופיר אקוניס: המדענית שנחשבת לפורצת הדרך הגדולה ביותר, האישה הראשונה במוסד האקדמי בו למדה, האישה הראשונה שזכתה בפרס נובל והאישה היחידה שזכתה עד היום בשני פרסי נובל, מארי קירי, אמרה, 'איננו צריכים לפחד, אנחנו צריכים להבין'.
אופיר אקוניס: אנחנו לא צריכים להבין, אנחנו צריכים גם לחקור, ללמוד, לנסות כיוונים ורעיונות חדשים, הפתרון יימצא בסוף.
אופיר אקוניס: אלה הערכים עליהם מושתת פרויקט מדעניות העתיד.
אופיר אקוניס: צריך להגיד פה 'אתן יודעות', הרוב המכריע פה הוא נערות צעירות, מדעניות.
אופיר אקוניס: אתן יודעות, ישראל היא מדינה פורצת דרך, אחת הגאוות הכי גדולות של מדינת ישראל הוא המדע הישראלי, שהוא מדע פורץ דרך, החדשנות, הטכנולוגיה.
אופיר אקוניס: ישראל היא, איך אומרים את זה בלעז?
אופיר אקוניס: high technique, מדינה שמייצאת בעיקר היי טק ויש בה גם תעשיית חלל מפוארת.
אופיר אקוניס: ישראל היא מדינה קטנה יחסית, שאין לה משאבי טבע, יש לה קצת ואפילו עליהם יש ויכוח שלא נגמר, ייגמר בקרוב, אני מקווה, אבל יש בה הרבה מאוד מוחות מבריקים.
אופיר אקוניס: יש בה מגוון רחב מאוד של אוכלוסיות, זרמים שונים, אבל לכולם יש את המוחות המבריקים שמביאים אותנו לעמוד גם בחזית תעשיית החלל העולמית, הטכנולוגיה, פריצות הדרך, החדשנות.
אופיר אקוניס: ואתן כבר יכולות לראות את עצמכן כפורצות דרך, משום שאתן בוגרות המחזור הראשון של פרויקט עתידים ובעצם נכנסות לתוך המעגל הזה של אוכלוסיות שמעמידות את ישראל בקדמת המדע והטכנולוגיה בעולם כולו.
אופיר אקוניס: ואני רוצה להגיד לכם, יש כל מיני כותרות בעיתונים, יש סיפורים, יש כל מיני יוזמות מגוחכות, בעולם כולו, בכל העולם, בצפון אמריקה ובארצות הברית, באירופה, במדינות המזרח הרחוק, מסתכלים על ישראל בתדהמה לא קטנה, אני מוכרח להגיד לכם, אבל ביותר מכך בהערכה אדירה ובאהדה גדולה על התעשייה האדירה שיש למדינה הקטנה שלנו, שמגיעה לכל העולם וגם מגיעה מחוץ לעולם, מגיעה גם לחלל הראשון.
אופיר אקוניס: וזה דבר שאתן עומדות להצטרף אליו.
אופיר אקוניס: לכן כשאני חושב על זה ישראל היא פורצת דרך גם בפוליטיקה, לא רק במדע וטכנולוגיה.
אופיר אקוניס: כשבישראל כבר כיהנה ראש ממשלה אישה ב-1969, חלק ממדינות העולם המערבי לא נתנו עוד זכות בחירה לנשים, ובישראל כבר הייתה בתפקיד שנמשך חמש שנים ראש ממשלה שהיא אישה.
אופיר אקוניס: אז אתן, הנשים הישראליות, פורצות דרך, לא רק במדע, לא רק בטכנולוגיה, גם בפוליטיקה העולמית.
אופיר אקוניס: אני שמח ואני בטוח שבמקום הזה, אדוני יושב ראש ועדת המדע והטכנולוגיה, כפי שאמרנו אצלך רק בשבוע שעבר, כמעט בשעה הזאת, בהצגת יעדי המשרד לשנת 2016, באולם הזה יושבת, או יושבות, למה רק אחת?
אופיר אקוניס: יושבות מדעניות שעשויות, ואני מאמין ומאחל לכן, להיות אחת מאלה שבעתיד תזכינה בפרסים בינלאומיים ובפרסים יוקרתיים, בפרס נובל, כפי שזכתה פרופ' עדה יונת.
אופיר אקוניס: אני לא רוצה להגיד, אתה יודע מה?
אופיר אקוניס: אני כן אגיד, אולי גם ראש ממשלה עתידית.
אופיר אקוניס: אנחנו גאים בכן מאוד ומאחלים לכן כולנו כאן הצלחה גדולה ואין לי כל צל של ספק, שניפגש בהזדמנויות בעתיד הקרוב מאוד, הזדמנויות שיהוו גאווה גדולה לכן באופן אישי ולמדינת ישראל כולה.
אופיר אקוניס: ברוכות תהיו.
<עינת זמיר: תודה לשר המדע, הטכנולוגיה והחלל.
<עינת זמיר: עמותת ידידי עתידים פועלת למיצוי הפוטנציאל האנושי בפריפריה החברתית והגיאוגרפית.
<עינת זמיר: העמותה מבקשת לסייע לצעירות וצעירים מכל רחבי הערץ להשתלב בהצלחה בחברה ובמשק ולצמצם את המחסור הקיים במהנדסות באמצעות חינוך למצוינות מדעית וטכנולוגית.
<עינת זמיר: אני מתכבדת להזמין את מנכ"ל עמותת ידידי עתידים, מר זאב חיות.
<זאב חיות: כבוד שר המדע, חבר הכנסת אופיר אקוניס, יושב ראש ועדת המדע והטכנולוגיה, חבר הכנסת אורי מקלב, אנחנו ממש מודים לך שאירחת אותנו כאן היום.
<זאב חיות: לכם זה נראה טריוויאלי להסתובב במסדרונות הכנסת, גם לנו וגם לבנות שנמצאות איתנו כאן זו התרגשות גדולה וכבוד גדול.
<זאב חיות: מנכ"ל משרד המדע, עידו שריר, חברי הכנסת שהצטרפו, יפעת שאשא ביטון, פרופ' עמנואל טרכטנברג, בוקר טוב ואני מודה שההתרגשות גדולה.
<זאב חיות: לפני אי אילו שנים, ולפי השיער הלבן תוכלו להבין כמה שנים, הייתי סטודנט בטכניון בתחום המחשבים, לראות בת בשבילי הטכניון היה אירוע נדיר ולראות בת במקצועות מה שנקרא הכבדים, של הנדסת מכונות, אלקטרוניקה וכו', מי שלמד בטכניון, בבניין אולמן, היה אירוע נדיר ביותר עד כדי בלתי אפשרי וגרם להתרגשות גדולה מאוד כשהיית אחת כזו.
<זאב חיות: השנים השתנו והיום בטכניון, ואני מסתובב הרבה, יש לא מעט בנות, אבל עדיין פחות מ-25%, ובמקצועות הכבדים שנחוצים להתפתחות המדינה ההנדסות הכבדות, אלקטרוניקה, מדעי המחשב, המדע, יש אפילו פחות.
<זאב חיות: לכן כשמשרד המדע בא וביקש מאיתנו, ושמעתם את ייעוד העמותה, להצטרף למאמץ הזה התייצבנו, כי אנחנו בעתידים קשורים לצרכי המדינה והולכים לאורם.
<זאב חיות: לפני הרבה שנים, כשזה התחיל, כמובן לא חלמנו שנראה את האולם המרגש הזה.
<זאב חיות: אז ברוכות כל התלמידות המצטיינות, מחזור א', הראשון של מדעניות העתיד.
<זאב חיות: לעסוק במדע זה לא קל.
<זאב חיות: זה סבלנות, זה לימודים קשים והדבר המרכזי שעשיתם בשלוש השנים, מעבר להיחשפות למדע, זה ללמוד לאהוב אותו.
<זאב חיות: פגשתי אתכן לאורך המסע ולמדתן לאהוב אותו ולהתרגש ממנו והכי חשוב, לחלום הכי רחוק שאפשר.
<זאב חיות: יושבי השורה הראשונה, מאחוריכם באולם, אין צורך לסובב את הראש, אני רואה מפה, נמצאת האסטרונומית הבאה, אולי גם אסטרונאוטית, כפי שראיתם בסרט, נמצאת חוקרת הסרטן פורצת הדרך, נמצאת מפקדת 8200 ואני משוכנע, טיפה סבלנות, נמצאת גם זוכת פרס הנובל הבאה או שלעוד 30 או 40 שנה.
<זאב חיות: אבל עוד דבר אני רואה באולם מאחור, יושבי השורות הראשונות מאחוריכם, שטיח צבעוני, מרגש, של מרקם החברה הישראליות, יהודיות וערביות, חרדיות וחילוניות, בנות העיר ובנות הכפר, ובימים אלה של קיטוב ושנאת סתם אין זה דבר של מה בכך.
<זאב חיות: רק זה כשלעצמו מרגש מאוד מאוד.
<זאב חיות: בנות יקרות, כל אחת ואחת מכן כוכב.
<זאב חיות: לא כוכבת, כוכב, הכוכב עצמו, מדוע?
<זאב חיות: לכוכב יש שלוש תכונות, אחת, הוא מאוד מאוד רחוק מאיתנו ואתן חולמות רחוק רחוק קדימה לעוד הרבה שנים.
<זאב חיות: הדבר השני, הוא מאיר, וכל אחת מכן מאירה קודם כל את עצמה כמובן, את משפחתה, את הכפר, את היישוב, את הקהילה.
<זאב חיות: אבל לכוכב יש עוד תכונה, שאחרי שהוא מתפוצץ ונעלם הוא ממשיך להאיר.
<זאב חיות: קצת הבנה באסטרונומיה, אתן בטח יודעות, מהירות האור וכו'.
<זאב חיות: וגם אחרי שתעזבו את האולם הזה, כל אחת בחזרה למקום היישוב שלה, האור יישאר פה.
<זאב חיות: אני מקווה שהוא ישפיע על דיוני התקציב איכשהו ואני בטוח שהוא יגבר על משאיות הזבל שבחוץ.
<זאב חיות: תודה רבה.
<עינת זמיר: תכנית מדעניות העתיד נשענת על שלושה עמודי תווך, חשיפה לאקדמיה ולתעשייה, העשרה מדעית והעצמה אישית ונשית.
<עינת זמיר: כשמבקשים להעשיר את התלמידות בתכנים מהסוג הזה דוגמה אישית שווה אלף מילים.
<עינת זמיר: בשלוש השנים האחרונות פגשו התלמידות שורה ארוכה של נשים פורצות דרך בתחומן, כולן הגיעו להישגים מרשימים הודות לצעידה עיקשת בשבילים של חלוציות ומצוינות.
<עינת זמיר: האישה הבאה שנפגוש היא אחת מאותן נשים מעוררות השראה, היא אמא, דוקטור, אשת חינוך, חברת כנסת, יושבת ראש הוועדה לזכויות הילד ואפילו זמרת בעברה.
<עינת זמיר: אני מתכבדת להזמין את חברת ועדת המדע והטכנולוגיה, חברת הכנסת ד"ר יפעת שאשא ביטון.
יפעת שאשא ביטון: בוקר טוב לכולן וכולם.
יפעת שאשא ביטון: את הזמרת אני אשאיר לסוף, אנחנו נקנח בזה מעט.
יפעת שאשא ביטון: זה באמת מרהיב לראות כאן מדעניות מכל הקשת, אבל אני מוכרחה לומר לכן, בלי להשבית שמחות, שנכון, אנחנו מאוד גאים, אבל בשבילי זה הכי טבעי.
יפעת שאשא ביטון: זה שאתן יושבות כאן מבחינתי זה הדבר הכי נכון והכי טבעי שיכול להיות.
יפעת שאשא ביטון: אז אולי החברה מרימה גבה ואולי אחרים אומרים וואו, אבל אני חושבת שבתוך תוכנו כל אחת, זה מה שאנחנו רוצות לעשות ועם זה אנחנו צריכות ללכת.
יפעת שאשא ביטון: כמו שאמרו, אין כמו דוגמה אישית, אז אני אנסה בכמה מילים למצות את עשר הדקות כדי לספר לכן קצת על עצמי.
יפעת שאשא ביטון: אני אתחיל מהיכן אני מגיעה.
יפעת שאשא ביטון: אני בת קרית שמונה, נולדתי שם, גדלתי שם, התחנכתי שם ואני נמצאת שם עד היום.
יפעת שאשא ביטון: כששואלים אותי 'את עוד מקרית שמונה?
יפעת שאשא ביטון: ' אז אני אומרת 'כן, כנראה זה יהיה מאז ולתמיד'.
יפעת שאשא ביטון: אז זה באמת הבית ומהבית הזה אני פרצתי החוצה.
יפעת שאשא ביטון: אני למעשה עשיתי את כל המסלול בדיוק כמוכן בלימודיי, התגייסתי לצבא ומיד אחרי שסיימתי את השירות הצבאי שלי נכנסתי לעולם האקדמיה.
יפעת שאשא ביטון: פשוט ידעתי מה אני רוצה, ידעתי שאני רוצה להיות אשת חינוך, ידעתי שבזה אני רוצה לעסוק, ידעתי שאני לא בדיוק חולמת להיות מורה כל החיים, אבל זיהיתי שהחינוך יכול להיות מנוף מצוין לצמיחה ולשינוי חברתי.
יפעת שאשא ביטון: ומהמקום הזה נכנסתי לתוך המערכת.
יפעת שאשא ביטון: למדתי את כל הלימודים בחיפה כשלמעשה הגעתי יום יום הביתה.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת תמיד תמיד היה לי עוגן של קרית שמונה, יצאתי ממנו בבוקר וחזרתי אליו בשעות הערב המאוחרות.
יפעת שאשא ביטון: בגיל 21 כבר התחתנתי.
יפעת שאשא ביטון: לא כי זה היה מקובל פעם, אל תסתכלו עליי כאיזה מודל עתיק, כי פשוט הייתי עם החבר כבר חמש שנים.
יפעת שאשא ביטון: שוב, זה הרגיש לי מאוד טבעי.
יפעת שאשא ביטון: אני פחות מסתכלת על מה הסביבה חושבת, אלא מה נכון לי ובעצם תוך כדי לימודים התחלתי תואר ראשון, מיד אחר כך תואר שני, מיד אחר כך לדוקטורט, סיימתי את הדוקטורט בגיל 29 כשאני נשואה עם 2 ילדים.
יפעת שאשא ביטון: אני יכולה לספר לכם שכמעט כמו במדעים מדויקים החיים שלי היו מאוד מתוכננים, כי ככה בחרתי פשוט שהם יהיו.
יפעת שאשא ביטון: אז ילדתי את הילד הראשון מיד בסוף התואר הראשון, ילדתי את הילד השני מיד בסוף התואר השני, ידעתי מתי אני מגישה את הסמינריון, מתי אני אצטרך להיכנס לחדר לידה.
יפעת שאשא ביטון: באמת אולי רוח הקודש קצת הייתה איתי ומאוד עזרה לי לתכנן את הדברים.
יפעת שאשא ביטון: בתואר השלישי, בסוף התואר השלישי כולם חיכו לילד והחלטתי שפה אני מפתיעה, אז דחינו קצת את המועד.
יפעת שאשא ביטון: במשך כל התקופה הזו אני עבדתי בהוראה.
יפעת שאשא ביטון: אני מגיל 21 נכנסתי לתוך מערכת החינוך, נשארתי בה למעשה כ-12 שנים בתור מורה, מרכזת מקצוע, בניתי תכניות לימודים, חנכתי, עשיתי כל מה שאפשר בתחום החינוך בבית הספר חוץ מלנהל בית ספר ומיד כשסיימתי את לימודיי האקדמיים, את הדוקטורט, השתלבתי באקדמיה כמרצה לתואר ראשון בחינוך במכללה האקדמית תל חי ומשם הכנסתי אחר כך למכללת אוהלו, כמרצה בהכשרת מורים.
יפעת שאשא ביטון: בגיל 32 ילדתי את בתי שמבחינתי היא בת זקונים, שם ידעתי שזו התרומה האחרונה שלי מבחינת הילודה לחברה שלנו ובגיל 35 החלטתי שהגיע הזמן להשפיע בצורה קצת יותר רחבה.
יפעת שאשא ביטון: כשאנחנו מדברים על להשפיע בצורה קצת יותר רחבה זה אומר שמשתלבים בפוליטיקה.
יפעת שאשא ביטון: נשמע קצת לא נקי, נשמע קצת לא נעים, אבל ידעתי שזאת הפלטפורמה ואם אני רוצה לתת משהו אמיתי אז הפוליטיקה היא הפלטפורמה הנכונה והתמודדתי לראשות העיר בקרית שמונה.
יפעת שאשא ביטון: פספסתי את הבחירות, לא תאמינו, על 16 קולות.
יפעת שאשא ביטון: 16 קולות הפרידו ביני לבין ראשות העיר.
יפעת שאשא ביטון: אבל מה שהיה יפה במערכת הבחירות הזו, אם אנחנו מדברים על נשים ועל גברים, זה שאני הגעתי מעולם האקדמיה והיו גברים בחבורה שאמרו 'מה זה השחצנות הזאת?
יפעת שאשא ביטון: איך היא מעזה לבוא משום מקום בלי יום אחד בפוליטיקה המקומית, לא הייתה חברת מועצת עיר והיא כבר מתמודדת לראשות העיר'.
יפעת שאשא ביטון: אבל כל הגנרלים שהגיעו מהצבא, זה היה מאוד טבעי בחברה שהם כן יתמודדו, למרות שהם לא היו אפילו דקה אחת במועצה המקומית.
יפעת שאשא ביטון: ואז מצאתי את עצמי מנהלת איזה שהוא שיח, לא של להסביר ולהתנצל, אלא של לומר שלכל אחת מאיתנו, ולכל אחד מאיתנו בכלל, בין אם אנחנו גברים ובין אם אנחנו נשים, יש את הזכות לעשות את הדרך שהוא מאמין בה ואת הדרך שהוא בוחר.
יפעת שאשא ביטון: כל עוד שאנחנו שלמים עם מה שאנחנו עושים ואנחנו יודעים בדיוק מה בחרנו ואנחנו יודעים בדיוק לאן אנחנו רוצים להגיע, זה תלוי אך ורק בנו אם אנחנו נשיג את המטרה.
יפעת שאשא ביטון: ואני ידעתי כבר בשלבים המוקדמים בדיוק איזה דרך אני רוצה לעשות בחיי ופשוט יצאתי לדרך.
יפעת שאשא ביטון: לא שאלתי, לא חשבתי מה יגידו, איך יגידו, איך זה יתקדם מבחינה חברתית, פשוט בחרתי לעשות את הדרך ויצאתי אליה.
יפעת שאשא ביטון: אז הייתי סגנית ראש עיר, שתדעו שזה לא כזה נורא בשלב ראשון.
יפעת שאשא ביטון: הייתי סגנית ראש עיר והייתי ממונה על החינוך במשך חמש שנים בקרית שמונה.
יפעת שאשא ביטון: עשינו באמת תהליך מאוד מאוד יפה, לאחר מכן המשכתי במועצת העיר בהתנדבות והחלטתי שאני רוצה לנסות עוד משהו, אז ניהלתי את החינוך בכפר ורדים, שזה יישוב שהוא קצת שונה במרקם שלו מהיישובים שבהם אני גדלתי וחזרתי לתפקידי האחרון רגע לפני ההתמודדות לכנסת כסגנית נשיא המכללה להכשרת מורים באוהלו.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שאם אני מסתכלת עליכם אני ככה אגיד לכם בסוד קטן, נכון שנשמע שכאילו עשיתי הרבה, היום יש לי בן שאני מאוד מאוד מתגאה בו, אמרו לי שאמא זה מעורר השראה, אז אני יכולה להגיד לכם שאמא זה מאוד מעורר השראה.
יפעת שאשא ביטון: אני אמא בכל רמ"ח איבריי, בכל מקום שאני מגיעה אליו אני מדברת בגאווה גמורה על הילדים שלי, אז יש לי בן חייל שמשרת כאן בירושלים ויש לי ילד בן 17, שגם הוא נמצא בתכנית עתידים ויש לי נסיכה קטנה בת 9 ואני לגמרי שם איתם ועבורם, למרות הדרך שאני עושה.
יפעת שאשא ביטון: ונכון, אני אשת קריירה, אבל אני יכולה לומר לכם בלב שלם, זה לא צריך לבוא אחד על חשבון השני.
יפעת שאשא ביטון: שאף אחד לא ינסה לדבר, לא למצפון שלנו ולא לדרך שלנו, ככל שאתן שלמות יותר אתן מסוגלות לתת יותר וכך אני מרגישה.
יפעת שאשא ביטון: לאורך כל הדרך הייתי אמא גאה, דווקא בגלל הדרך שבחרתי לעשות ואני תמיד רואה את עצמי כאיזה שהוא מודלינג.
יפעת שאשא ביטון: דיברו פה על דוגמה אישית, אני רואה את עצמי כאיזה שהוא מודלינג עבור הילדים שלי והיום אני רואה את עצמי גם כמודלינג עבור הילדים של הפריפריה, עבור הילדים של קרית שמונה.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שכל אחד שיסתכל הנה יידע שהוא יכול, הוא רק צריך לבחור ולצאת לדרך.
יפעת שאשא ביטון: אז היום אני חברת כנסת ואני יושבת בראש הוועדה לזכויות הילד, שזה גם הדבר הכי טבעי והכי נכון לי, ואני מקווה שמהמקום הזה אני אצליח להשפיע על מה שקורה עם הילדים שלנו ואני מסתכלת עליכם ואני פשוט מתמוגגת, כי אני רואה מכל הקשת, מכל הצבעים, וזה פשוט תענוג לראות ולהוכיח שכל אחת יכולה.
יפעת שאשא ביטון: רק תבחרו ותצאו לדרך.
יפעת שאשא ביטון: אחר כך יחשבו שזה שיטתי, אני כל הזמן אומרת שאני אדבר על הזמרת בסוף ובסוף אני יורדת.
יפעת שאשא ביטון: אז לא באמת הייתי זמרת, השירה מלווה אותי מגיל מאוד מאוד צעיר, זה משהו שמאוד אהבתי.
יפעת שאשא ביטון: אז נכון שכשהייתי ילדה ביסודי, היום זה חטיבת ביניים, ז'-ח', אז הקמתי להקה והיו לי רקדניות והכול היה מאוד וולונטרי והסתובבתי בארץ והשתתפתי בתחרויות, אבל לאט לאט זה הפך להיות משהו שהוא יותר תחביב, כמו כולם, כל ישראל שרה בקריוקי ובכל מיני מקומות, ואתם יודעים שכשמתמודדים לבחירות ונכנסים לפוליטיקה מחפשים את הפיקנטי.
יפעת שאשא ביטון: אז בהתחלה נורא נבהלתי כשאמרו שאני זמרת, אז אני לא זמרת, אבל אני מאוד אוהבת לשרת ואין לי שום כוונה להתנצל על זה ואני מאחלת לכולנו שתמיד נשיר ונהיה שמחים.
<עינת זמיר: תודה רבה לחברת הכנסת יפעת שאשא ביטון.
<עינת זמיר: מכבדת אותנו בנוכחותה חברת הכנסת שרון השכל.
<עינת זמיר: אני רוצה להזמין לברכה נוספת את חבר הכנסת פרופ' מנואל טרכטנברג, לשעבר ראש מערך ההשכלה הגבוהה בישראל.
<עינת זמיר: תודה.
מנואל טרכטנברג: שלום לכולכם, אדוני שר המדע, ידידי אופיר אקוניס, יושב ראש ועדת המדע.
מנואל טרכטנברג: אני חייב להגיד שאני ניצב כאן
מנואל טרכטנברג: בפניכם נרגש כי אני רואה מול עיניי את עתידה של מדינת ישראל.
מנואל טרכטנברג: אתן העתיד, אתן נותנות לנו תקווה שמדינת ישראל צועדת בכיוון הנכון.
מנואל טרכטנברג: אני בתור ראש ההשכלה הגבוהה במדינת ישראל יותר מחמש שנים, הייתה לי הזכות וההזדמנות לראות מקרוב את הכישרון העצום שטמון בכל אחד מאיתנו ובפרט, אני חייב להגיד ואני אפרט, במדעניות שלנו בכל מוסד ומוסד.
מנואל טרכטנברג: וזו לא סתם אמירה, תדעו לכם שכיום, במקרה או שלא במקרה, התפקידים המרכזיים באקדמיה הישראלית הן בידי נשים, שתיים מהן, אחת הנשיאה של האקדמיה הלאומית למדעים היא אישה, פרופ' נילי כהן, מי שהחליפה אותי בתפקיד, יושבת ראש הוות"ת, מה שנקרא, פרופ' יפה זילברשץ, המדענית הראשית של משרד המדע, היא יושבת כאן איתנו, גם אישה, והזכירו את עדה יונת, זוכת פרס נובל לכימיה של מדינת ישראל, וגם יש נשיאה של אוניברסיטת בן גוריון וכו' וכו', הרשימה ארוכה.
מנואל טרכטנברג: יתרה מזאת, כיום יותר מ-50% מהדוקטורנטים במדינת ישראל הם דוקטורנטיות.
מנואל טרכטנברג: אני חוזר, יותר מ-50%, הרוב הן דוקטורנטיות וזה העתיד.
מנואל טרכטנברג: ואם אתם פוגשים את הנשים המדעניות, הן מאוד מוצלחות, גם בזכיות של המענקים הכי יוקרתיים בעולם.
מנואל טרכטנברג: זה לא אומר לכם הרבה, ה-ERC, ה-European research council, לא משנה.
מנואל טרכטנברג: המענק הכי יוקרתי בעולם שניתן על ידי האיחוד האירופי, חלק ניכר ממנו זה למדעניות בישראל, וכך הלאה.
מנואל טרכטנברג: כלומר העתיד במובן הזה הוא כבר איתנו.
מנואל טרכטנברג: אתן צועדות בדרך סלולה כבר, אבל שיש הרבה מאוד מה לעשות שם.
מנואל טרכטנברג: הסוד של כל חברה, אבל בפרט של החברה שלנו, של המדינה שלנו, שנמצאת בפני כל כך הרבה אתגרים, זה למצות את הפוטנציאל שטמון בכל אחד מאיתנו.
מנואל טרכטנברג: דיברו על זה קודם, ויפעת היא דוגמה נהדרת לכך, רבותיי, כל אחד ואחת יכול ויכולה.
מנואל טרכטנברג: הוא צריך להאמין בזה וצריך להשקיע בזה.
מנואל טרכטנברג: אחת הטעויות הנפוצות אצלנו זה שאם אתה בעל כישרון אתה לא צריך להתאמץ, זה בא אליך.
מנואל טרכטנברג: לא, הכישרון זה רק המדרגה הראשונה ועל זה אתה צריך לבנות על ידי השקעה, אבל צריך להאמין.
מנואל טרכטנברג: יפעת, אני מאוד שמח שהזכרת את העניין של קריירה ומשפחה.
מנואל טרכטנברג: תראו, רבותיי, הסוד של ההצלחה של כולנו נמצא באם אנחנו מסוגלים להתמודד בשני האתגרים האלה, בשני האפיקים האלה, שהם כל כך אנושיים, כל כך שייכים לכולנו, ולא כמו שקורה במדינות אחרות, כולל בארצות הברית, אני אומר את זה מתוך ידיעה, ששם זה או או לרוב.
מנואל טרכטנברג: נורא קשה שם, בגלל שהחברה בכללותה לא מקבלת את הגם וגם, ואצלנו כן.
מנואל טרכטנברג: ואנחנו בזה יותר מתקדמים ממדינות אחרות ואתן צריכות להיות גאות, אין בחירה בין קריירה למשפחה, יש גם וגם, זה מעשיר את זה וזה מעשיר את זה.
מנואל טרכטנברג: ואם מותר לי להתגאות טיפה.
מנואל טרכטנברג: אני משעמם נורא לידך, יפעת, אם כי גם אני שר בספרדית.
מנואל טרכטנברג: אם מותר לי להתגאות בפן המשפחתי, אשתי היא גם דוקטור לכלכלה מאוניברסיטת הרווארד, שם הכרתי אותה, אנחנו מאוד גאים שלשנינו אותו תואר שמונח על הקיר, היא כיום המשנה לנגידת בנק ישראל בתחום הכלכלה, זה אחד התפקידים הבכירים ביותר שאתה יכול להגיע אליו.
מנואל טרכטנברג: הבת הבכורה שלי עושה דוקטורט בפיזיקה בלייזרים והיא נשואה, בת 28, עם ילדה, נכדה.
מנואל טרכטנברג: אני פסיבי בעניין הזה, זה לא שאני עשיתי את זה, זכיתי, אני מספר את זה לא כדי להתגאות בעצמי, אלא כדי להגיד שזה אפשרי, זה הכרחי, זה הסוד שלנו, בזה אנחנו לא רק כישרוניים, אלא יותר טובים ממדינות אחרות.
מנואל טרכטנברג: ורבותיי, בסוף אנחנו נראה את מדינת ישראל פורחת ומגיעה להישגים אדירים בזכות כולנו ובפרט בזכותכם.
מנואל טרכטנברג: תעלו ותצליחו, תודה.
<עינת זמיר: תודה רבה.
<עינת זמיר: הדוברת הבאה מרצה מבוקשת בכל העולם, מומחית סייבר ישראלית, הופיעה על במת טד העולמי והצליחה לשכנע למעלה ממיליון צופים עד היום שהאקרים הם בעצם הגיבורים האמיתיים של דורנו.
<עינת זמיר: להרצאה המרכזית אני מתכבדת להזמין את גב' קרן אלעזרי.
<קרן אלעזרי: תודה רבה, תודה, עינת, שלום לכם.
<קרן אלעזרי: אני כל כך מתרגשת להיות כאן.
<קרן אלעזרי: שלום, כבוד שר המדע, מנכ"ל עמותת עתידים, יושב ראש ועדת המדע, פרופ' טרכטנברג, אגב ד"ש לבת שלך, יצא לי לעבוד איתה בעבר, לחברות הכנסת ובעיקר לכן, מדעניות העתיד שלנו.
<קרן אלעזרי: אז להרצאה שלי היום קוראים האקרים כגיבורים, אבל האמת היא שאני חושבת שאתן הגיבורות האמיתיות ולמעשה השם האמיתי של ההרצאה צריך להיות העתיד בידיים שלכן.
<קרן אלעזרי: כל הבוקר מספרים לכן שהעתיד בידיים שלכן, אני הייתי רוצה לתת לכן כמה דוגמאות מעשיות לאיך אפשר באמת לפרוץ גבולות.
<קרן אלעזרי: כפי ששמעתם, בשנה האחרונה לי הייתה ההזדמנות ואת הכבוד, את האתגר, לפרוץ איזה שהוא גבול, גבול ישראלי, אפשר להגיד, כאשר הפכתי להיות האישה הישראלית הראשונה והיחידה עד היום שהציגה על במת טד העולמית.
<קרן אלעזרי: ההתרגשות שלי הייתה גדולה במיוחד מכיוון שזה אירוע שבו לארי פייג', ביל גייטס, ואפילו אדוארד סנודן, דיברו, כך שהייתה לי תחרות לא קטנה, אבל הצלחתי להגיע לשם והדרך לא הייתה כל כך קצרה.
<קרן אלעזרי: אז ברשותכם, אני רוצה לספר לכם קצת על הסיפור האישי שלי ולהגיד לכם גם איך הגעתי לטד, אבל גם מה אני חושבת שאתן יכולות לעשות בעתיד.
<קרן אלעזרי: אז אני התחלתי את הקריירה שלי בעולם המדעים והטכנולוגיה לפני קצת יותר מ-20 שנה בתור ילדה שלא יכלה להפסיק להתעסק עם גאדג'טים, שלא יכלה להפסיק לקרוא אנציקלופדיות לפני השינה, שהתעסקה עם המחשב כשאף אחד עוד לא ידע מה זה, ואם אני ממש כנה איתכם, לא בדיוק נראיתי ככה, האמת שנראיתי ככה.
<קרן אלעזרי: זו ממש תמונה מבית הספר היסודי בתל אביב.
<קרן אלעזרי: יהיה לכם קצת קשה למצוא אותי בתמונה הזאת, אני בטוחה שחלק
<קרן אלעזרי: כם מחפשים, רמז, אני לא הבחורה עם הפוני, עברו מאז כמה שנים, שיניתי את השיער.
<קרן אלעזרי: מוכנות?
<קרן אלעזרי: זאת אני.
<קרן אלעזרי: אמיתי לגמרי.
<קרן אלעזרי: אבא שלי יושב כאן בשורה השנייה, אם אתם רוצים לבוא בטענות בעניין התספורת הקצרה, אז אתן יכולות לגשת אליו, אבל האמת היא שבזכות אבא שלי גם היה לי את הווקמן, את הגאדג'טים שבכל מקום הסתובבתי איתם והייתי כל כך חנונית שנראיתי כמו חנון, ואפילו הבנים ששיחקו מבוכים ודרקונים, אז הם אפילו לא נתנו לי להצטרף אליהם לקבוצה.
<קרן אלעזרי: וזה גם סיפור אמיתי לגמרי, עד היום לא סלחתי להם, לשמחתי מצאתי חברים חדשים והחברים שלי היו הטכנולוגיה, המחשבים, הגאדג'טים.
<קרן אלעזרי: הייתי מתעסקת עם המחשב בבית, מפרקת אותו וגם מנסה לגרום למעבד לרוץ יותר מהר.
<קרן אלעזרי: ביקשתי מההורים שלי מודם, שהיינו מתחברים איתו לרשת האינטרנט בקו טלפון כדי להתחבר לאתרים בצד השני של העולם ולגלות מה יש עליהם.
<קרן אלעזרי: ככה למדתי אנגלית, כמעט לא מבית הספר.
<קרן אלעזרי: אז ככה נראיתי, אבל הייתה לי מודל לחיקוי, היה לי איזה שהוא חלום.
<קרן אלעזרי: הייתה לי מישהי שסיפקה לי השראה ועזרה לי להפוך להיות האקרית, כפי שאני ראיתי את הגיבורים שלי.
<קרן אלעזרי: אולי אתן מכירות אותה, קוראים לה אנג'לינה ג'ולי, שחקנית הוליוודית מפורסמת, אולי שמעתן עליה.
<קרן אלעזרי: אז לפני 20 שנה היא לא הייתה כל כך מוכרת וב-1995, כשאני הייתי בת 14, ומכיוון שאתן מצטיינות במדעים אז עכשיו אתן יכולות לחשב בת כמה אני.
<קרן אלעזרי: נכון?
<קרן אלעזרי: בשנת 95' הייתי בת 14, בסוף ההרצאה תחזרו אליי עם זה.
<קרן אלעזרי: כשראיתי את הסרט הזה הבנתי שכל מה שאני אוהבת לעשות זה נקרא להיות האקר.
<קרן אלעזרי: שם הסרט היה האקרים, אנג'לינה ג'ולי הייתה האקרית וכשראיתי את העלילות של ההאקרים האלה ואיך הם מצילים את העולם ואיך הם פותרים תעלומות, איך הם עוזרים לתאגיד ענקי להיחלץ ממשבר, ראיתי את הגיבורים שלי, את הגיבורה שלי.
<קרן אלעזרי: לרגע לא חשבתי שהאקרים הם רעים, לרגע לא חשבתי שהם פושעים, שהם עושים משהו לא בסדר.
<קרן אלעזרי: ראיתי אותם משתמשים בסקרנות שלהם כדי לחבר טכנולוגיות שלא היו מחוברות, כדי להמציא דברים חדשים לגמרי וזה מה שרציתי להיות.
<קרן אלעזרי: לשמחתי הרבה הצלחתי להגשים את החלום הזה ובעזרה של ההורים שלי, שנתנו לי לשחק עם הטכנולוגיה, שנתנו לי להשתמש במחשב ולפרוץ את כל הגבולות שרציתי, הצלחתי להתקדם קדימה.
<קרן אלעזרי: ב-20 השנה שעברו מאז עבדתי בכמה חברות גדולות בארץ ובעולם, יש לי את הכבוד להיות חלק ממרכז המחקר הרב תחומי באוניברסיטת תל אביב בתחום הסייבר, מרכז המחקר הגדול ביותר בארץ במסע הזה של הסייבר.
<קרן אלעזרי: אני עובדת עם ארגונים מכל העולם ובאמת כפי שאולי שמעתם כהאקרית גם היה לי את הכבוד לארגן כנס להאקרים לתל אביב.
<קרן אלעזרי: זה היה לפני יותר מ-10 שנים.
<קרן אלעזרי: גם פה אפשר לראות אותי, שיניתי קצת את השיער מאז.