GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נדב ששר: במקום שאנחנו נקדם את התחום שלנו, את המחקר אצלנו, אנחנו בעצם נותנים שירות למתנדבים כאלה ממקומות אחרים.
נדב ששר: יש לי חוץ ממנה עוד אחת מהולנד ועוד אחת מגרמניה עם סיפור כמעט זהה, כל אחת והמקרה הפרטי שלה.
נדב ששר: הידע שאנחנו מייצרים מופץ בעולם, סטודנטים שלנו, אלה שגמרו, למדו, חקרו אצלנו, היום הם מבצעים מחקר יישומי בשיקום סביבות ימיות בטנזניה, בפיליפינים, בקולומביה, בהונדורס, בטורקיה, כמובן בארצות הברית, כאשר יש לנו יכולת להפוך את זה למרכז שאנחנו לא רק נפיץ את הידע שסטודנט בא, לומד והולך הלאה, אלא נשמש בתור מרכז מקיף.
נדב ששר: יתרה מזאת, אחד היתרונות של אוניברסיטה שבאה עם תחום רחב של דיסציפלינות זה היכולת לקשר תחומים שונים כמו למשל מלונאות וים.
נדב ששר: שאלה פשוטה, כמה שווה הערך של הים, לא רק מה הוא שווה מבחינת מה אפשר להוציא, דגים או מחקר, אלא שאלה הכי פשוטה ,נדל"ן, נוף לים, כמה זה שווה, האם זה משנה משהו, מה מצב הים.
נדב ששר: האם בחיפה, אם הים יהיה מזוהם או לא, ישתנה ערך הנדל"ן, ערך הדיור.
נדב ששר: שאלות מהסוג הזה אלה שאלות שאנחנו עוסקים בהן, יכולים לספק אותן ויכולים להרחיב אותן.
נדב ששר: אם אני מסתכל על ההצגות השונות, כל אחד מהגופים וכולנו ביחד מבקשים דבר אחד מאוד פשוט, קחו החלטות, קחו הצעות שכבר הוצעו, שכבר הוצגו, ותיישמו אותן, תיישמו אותן לאורך זמן.
נדב ששר: הייתה הצעה של הוות"ת לגבינו, תכנית שנקראת תכנית ה-100 מיליון שהתבססה על השקעה נמשכת של הוות"ת כמו שהיא עכשיו על פני חמש שנים, שמגיעה לכ-60 מיליון שקל, המספרים לא מדויקים, 10 מיליון שקל מיהדות טורונטו שגם התחייבו ועוד 30 מיליון מהמדינה, ויכול להיות שזה יהיה 35 מיליון.
נדב ששר: הדבר הזה הוצע על ידי הוות"ת לפני חמש שנים.
נדב ששר: בגלל שזה לא יושם, שזה לא קרה, התחלפה ממשלה, סיבות טובות וברורות אנחנו הפסדנו.
נדב ששר: אנחנו מפסידים בידע ומפסידים בתלמידים.
נדב ששר: יש החלטת ממשלה לגבי מרכז חקלאות ימית, יש את הוועדה שהייתה לגבי המכון הבין אוניברסיטאי, כל אלה כולם המליצו לפתח, להמשיך לקיים ולהגדיל את זה.
נדב ששר: אם ניישם את ההחלטות שכבר התקבלו, את היוזמות שכבר התקבלו, ונמשיך אותם לאורך זמן, למעשה נבטיח את כל המרכז, את המערכת, לאורך זמן כך שהיא תגדל וכל המוסדות ביחד יוכלו להקים משהו שהוא הרבה יותר גדול מאשר סכום חלקיו.
אורי מקלב: זה באמת מתסכל מאוד שהחלטות שכבר הגיעו להחלטות ממשלה, שכבר הכירו בחשיבות ויודעים וזה לא מיושם.
אורי מקלב: חילופי שלטון לא צריכים להשפיע על רצף שלטוני, על רצף של עשייה.
אורי מקלב: זה הדבר הכי גרוע שיכול להיות, שבאמת הדברים האלה הם הגורמים להפסיק את כל הנושאים החשובים האלה.
אורי מקלב: אני גם רואה שאני לא יודע עוד מי לוקח את האחריות, זה לא נמצא, אני לא רואה את השר היום.
אורי מקלב: אני ישר חושב, תוך כדי שאתה מדבר, אני אפנה לראש הממשלה, בסדר, אני אפנה לשר.
אורי מקלב: אני יכול לפנות למזכיר הממשלה, לממשלה עצמה, כוועדה של הכנסת, שאנחנו אמונים על הפיקוח על עבודת הממשלה, זה התפקיד שלנו, זו האחריות שלנו ובאמת לקדם את זה ונעשה את זה.
אורי מקלב: אבל אם לעשות עוד צעד אחד קדימה ולקחת את השר שהוא האיש המעשי, עם מסרים חדשים ועם מוטיבציות חדשות, עם יעדים חדשים, לבוא ולהגיד לו 'תשמע, זה אתה, בוא תראה, נעשה ישיבה, תפגוש את האנשים, תשמע, אני מוסר לך את המסר על מה קורה, מה ההפסדים שלנו, מה היכולות שלנו', מה המשמעויות של כל מה שאתם הצגתם, ואני עוד לא רואה את הכתובת עם מי אני מדבר.
קריאה: אולי שר המדע.
אורי מקלב: קודם האוצר שלח נציג, הוא כבר יצא, הנציג של משרד החקלאות.
אורי מקלב: אתה?
נעם מוזס: כן.
ענת לוי: זה שיצא היה מטעם האוצר.
אורי מקלב: משרד האוצר שלח רפרנט שאחראי על החקלאות.
אורי מקלב: אני לא מדבר על משרד החקלאות, אני מדבר על האוצר, הוא כנראה גם הבין שאני בחלק שלי, הוא לא כל כך - - - כי האוצר באמת האוצר, אבל מי שם, איזה רפרנט, על מי הוא אחראי, גם לא ברור.
אורי מקלב: אנחנו נגיע לזה בדברי הסיכום.
אורי מקלב: אני רוצה שנתכנס, אנחנו מוגבלים בזמן.
אורי מקלב: פרופ' צבי הכהן, אתה רוצה להשלים?
אורי מקלב: אנחנו מברכים אותך על עצם הנוכחות שלך פה, כפי שאמר נדב, זה אומר על החשיבות, זה מציף את החשיבות או מחדד את החשיבות של הדברים.
אורי מקלב: ד"ר יצחק מקובסקי, עם מצגת קצרה שיש לך גם כן.
אורי מקלב: רק תציג את עצמך.
יצחק מקובסקי: אני חוקר באוניברסיטת חיפה, אבל מגיע לפה כנציג המרכז הישראלי לחקר הים התיכון שהוקם בשלוש השנים האחרונות.
יצחק מקובסקי: השם חיפה עלה פה באיזה שהוא היסוס כמה פעמים ואני רוצה להגיד שאני באתי להגיד פה שאנחנו לא רק תומכים, אנחנו תומכים ואפילו רוצים לדחוף יותר רחוק את הנושא הזה.
יצחק מקובסקי: אני רוצה רגע להוציא את זה מהקונטקסט של אילת ולהגיד שהים בנפשנו.
יצחק מקובסקי: הים בנפשנו בתמונה הגדולה, ברמה הבינלאומית ואני יכול לדבר על זה שעות.
יצחק מקובסקי: אני לא אעשה את זה כרגע.
יצחק מקובסקי: הים בנפשנו ברמה הישראלית, חצי משטח מדינת ישראל הוא ים ואנחנו לא יודעים עליו כלום.
יצחק מקובסקי: זאת המפה שקיימת כרגע בידינו כדי לבטא מה קורה באותו חצי של הים.
יצחק מקובסקי: רואים שהכול רק תכלת, אנחנו ממש לא יודעים .
יצחק מקובסקי: מה החלק של אילת בעניין הזה?
יצחק מקובסקי: אני אתחיל מהרמה האישית.
יצחק מקובסקי: אני אישית התאהבתי בים באילת.
יצחק מקובסקי: אני הייתי מדריך צלילה באילת, אני הייתי סטודנט תושב אילת וכך הגעתי לאילת.
יצחק מקובסקי: אני רוצה להגיד שזה לא רק אני, חלק גדול מקהילת חוקרי הים בישראל עברו - - - ואני מייצג משהו כמו סדר גודל של 400 חוקרים, הם עברו דרך אילת וקיבלו המון מאילת.
יצחק מקובסקי: זאת אומרת לאילת יש תפקיד מהותי בכל העניין הזה, גם כשאנחנו מדברים על התמונה הגדולה יותר של הים התיכון.
יצחק מקובסקי: חד משמעית.
יצחק מקובסקי: בכל מוסדות המחקר הישראליים ובסך הכול יש פחות מ-1,000 איש שעוסקים בים.
יצחק מקובסקי: במדינה שחצי משטחה הוא ים.
יצחק מקובסקי: רק כהשוואה, משכתי מהאינטרנט את וודסול, מוסד מחקרי אחד בארצות הברית, הגדול, אני מודה, אבל שם לבד מועסקים 1,000 איש עם תקציב תפעולי שנתי של 250 מיליון דולר.
יצחק מקובסקי: איפה אנחנו ואיפה המוסד היחיד הזה?
יצחק מקובסקי: להבין שאין פה ספק, קידום חקר הים ומשאביו במדינת ישראל הוא דבר חיוני, הוא דבר מבורך, שאף אחד בכלל לא יחשוב.
יצחק מקובסקי: אני רוצה לספר בכמה מילים על מה שיש לנו ואולי קצת נשתמש בזה כאנלוגיה למה אנחנו מצפים שיקרה שם.
יצחק מקובסקי: האקדמיה הלאומית בשנת 2011 הכירה בחשיבות של הים התיכון ובהזנחה ארוכת הימים של מה שקורה בים התיכון ובעצם יצרה איזה שהיא תנועה במטרות של יצירת תשתית מדעית ישראלית לחקר הים התיכון, ואני אומר שזה חקר הים, ושיתוף משולב תעשייתי, מדעי וממשלתי, שזה דבר שהוא חיוני וחשוב.
יצחק מקובסקי: ב-2012 החלה ההקמה של המרכז וחתמו על זה, דבר שהוא לא רגיל, חתימות של נשיאי שש אוניברסיטאות פה, כיום זה שבע אוניברסיטאות, ושני מכוני מחקר ומכללה.
יצחק מקובסקי: כשאנחנו מדברים על הים אנחנו מדברים על מכלול אדיר של תחומים והנה, כל האוניברסיטאות - - - תוצאות.
יצחק מקובסקי: אחת התוצאות זה שהייתה דחיפה סוף סוף לקבל ספינת מחקר מודרנית במדינת ישראל.
יצחק מקובסקי: אני חייב לומר, התקציב של ות"ת היה 20 מיליון שקל.
יצחק מקובסקי: על זה אנחנו מדברים, ועם זה עוד 20 מיליון שקל יגיעו מהמדינה כתגובה להקמת ספינת מחקר.
יצחק מקובסקי: ברק היום לא נח כדי להקים אותה ולהביא אותה למים.
יצחק מקובסקי: אחת הדוגמאות זו הקמה של מתקן אסטרטגי לחקר הים העמוק בחיפה, כתשתית לאומית ופה לבד יש לו השקעות של יותר מ-50 מיליון שקל.
יצחק מקובסקי: אני רוצה להגיד, אל"ף, זה נכון וזה חיוני, 50 מיליון שקל לא מספיקים לאילת, בוודאי לא מספיקים לתחום הכללי.
יצחק מקובסקי: אני רוצה להגיד שראוי שהוועדה הזאת, לא רק שתעודד את היוזמה הזאת, אלא גם תעלה על סדר יומה את הנושא הכללי יותר של חקר הים במדינת ישראל.
יצחק מקובסקי: זה נושא קריטי, זה חיוני.
יצחק מקובסקי: אני לא אכנס לפרטיים, יש פה פרטים שאותם הצגנו ונציג, אבל זהו.
אורי מקלב: אני אגיד בשקיפות מלאה, אני אספר את האמת, לא הייתם מוזמנים בשלב הראשון, אמרנו שאנחנו נתמקד בים סוף, זה לא היה הנושא, אבל ביוזמה שלכם ובאתם מרצון וזה באמת מחמם את הלב, לבוא ולהגיד שאין תחרות בעניין הזה.
אורי מקלב: זה גם מסר.
אורי מקלב: כולנו רואים את החשיבות של חקר הים, אנחנו היום ביום אילת, אבל אנחנו נקדם את הנושא הזה, ניקח את זה כמשימה, כיעד, כחשיבות לאומית, לקדם את כל נושא הים, כפי שאמרת, אז זה גם ים סוף וגם הים התיכון וגם דברים שיש, ודאי משקיעים, אבל באת לכאן לחזק את הדברים וזה מאוד חשוב ונכון, לכן אנחנו שמחים על שטרחת להגיע.
אורי מקלב: נעם מוזס, משרד החקלאות, מנהל תחום חקלאות ימית.
נעם מוזס: אני שמח שהדברים נאמרו באמת על הים התיכון, כים שמדינת ישראל היום מ שקיעה הרבה מאוד מאמצים בפיתוח הים התיכון - - -
אורי מקלב: אל תשכח שאנחנו היום ביום אילת.
נעם מוזס: אני בדיוק מכוון לעניין הזה.
נעם מוזס: לכן חשוב שתפקידה של אילת ומוסדות המחקר המצוינים שפועלים בה לא יישכח, כי בגלל ההתעסקות בים התיכון נוטים לשכוח את הפנינה הזאת ואת המקום המיוחד הזה.
נעם מוזס: אני אולי אגיד קצת דברים על איך אנחנו במשרד החקלאות מסתכלים על הנושא הזה של הפעילות באילת.
נעם מוזס: ברק הזכיר את הראייה הרחבה יותר, הבין משרדית, מבחינה לאומית.
נעם מוזס: אנחנו היום מייבאים את רוב המזון בנושא הדגים ומייצרים מעט מאוד ואנחנו מעוניינים במשרד החקלאות לשנות את הפרופורציות, אנחנו רוצים להגדיל את הייצור המקומי מסיבות שונות, כולל לקדם ייצור של מזון טרי ובריא ישראלי.
נעם מוזס: זה באמת באמצעות חקלאות ימית.
נעם מוזס: בנוסף לזה אנחנו רואים בתחום של החקלאות הימית מנוף לקידום של יצוא של טכנולוגיות, יצוא של תשומות.
נעם מוזס: חנה הזכירה את הנושא הזה של קשרים עם מדינות שכנות.
נעם מוזס: יש היום יצוא שהולך וגדל של תשומות לייצור כמו הנושא של מזון ודגיגים שמיוצרים רק בישראל, במערכות, והמחקר בתחום של החקלאות הימית הוא מנוף חשוב להרחבת הנושא.
נעם מוזס: המוטיבציה השלישית היא באמת קידום הפריפריה.
נעם מוזס: אנחנו, משרד החקלאות ופיתוח הכפר, רואים חשיבות בהמשך הפעילות של חקלאות ימית בדרום הערבה.
נעם מוזס: הכלובים בזמנו שפעלו במפרץ היוו מרכיב של עד 40% מההכנסות של חלק מהיישובים בדרום הערבה ואחרי סגירה של החוות באילת נוצרו שם בעיות כלכליות לא פשוטות.
נעם מוזס: אנחנו מעוניינים להחזיר את הפעילות בהיקפים שהיו בים, אבל במערכות יבשתיות באילת וידידותיות לסביבה, חקלאות ימית ירוקה, ואנחנו עוסקים בזה היום, בתיאום עם כמה וכמה משרדי ממשלה, כולל משרד הכלכלה והמשרד להגנת הסביבה.
נעם מוזס: המאמץ העיקרי אכן מושקע בים התיכון, אבל המרכז הלאומי לחקלאות ימית נמצא באילת.
נעם מוזס: מנקודת מבטנו, אם המרכז הזה לא ימשיך לפרוח ולגדול אז העתיד של החקלאות הימית בישראל הוא קצר, כיוון שהמקום הזה מייצר את העתיד ואת הפיתוחים ואת המינים החדשים ואת הטכנולוגיות החדשות ולכן יש חשיבות לאומית להמשך הפעילות של המרכז הזה.
נעם מוזס: אני אסיים ואני אגיד שאם אתה ניסית לזהות איזה שהן פעילויות קונקרטיות שיכולות לעלות מהדיון הזה, מעבר לתמיכה במרכז מחקר ים סוף, הוועדה הזאת עמדה מאחורי המלצות של ועדת טייכר, מינה טייכר, שהייתה מדענית של משרד המדע, והיו לה כמה המלצות.
נעם מוזס: יכול להיות שראש העיר נגע בזה, חנה הזכירה, אני לא מתייחס לרה-ארגון - - -
אורי מקלב: אנחנו ננסה לקיים ישיבה מיוחדת בנושא הזה.
אורי מקלב: אני מבין שיש החלטת ממשלה שאתם - - -
ברק חרות: אם מתייחסים בהקשר של תשתיות, אותה ועדה המליצה שהממשלה תשקיע, והיא אפילו נקבה בסכומים, לאורך זמן בתשתיות במלח"י.
אורי מקלב: וזה עדיין לא מיושם.
ברק חרות: לא מיושם.
נעם מוזס: ואני לא מתייחס לרה-ארגון, אני מתייחס לנושא של התשתיות.
נעם מוזס: מגיעים אלינו לביקורים שרים ואנשים ממדינות שונות, אנחנו רוצים להביא אותם לאילת, למרכז הלאומי לחקלאות ימית והמקום לא נראה טוב.
נעם מוזס: אני חושב שהנושא הזה הוא - - -
ברק חרות: הוא נראה טוב, הוא יכול להיראות יותר טוב.
ברק חרות: אני לא מדבר על האנשים ועל האיכות של העבודה, צריך להשקיע בתשתיות.
ברק חרות: יש החלטה או המלצה של ועדת מינה טייכר ומה שחשוב זה להגיע לאפשרות לממש אותה.
אורי מקלב: תודה רבה באמת על הפעילות שאתם עושים ואני מקווה שתעשו את זה ביתר שאת, אבל עדיין לא משרד החקלאות הוא המשרד שאנחנו רואים שהוא צריך לתכלל את הכול.
אורי מקלב: כמובן שלכאורה זה משרד הכלכלה שצריך לעשות את זה, אבל השותפות שלכם, מה שאתם צריכים ואנחנו מברכים על שיתוף הפעולה ואנחנו גם מקווים שהוא יתוגבר.
אורי מקלב: יש לנו עוד שני דוברים, אם עוד מישהו ירצה להתייחס, בבקשה.
אורי מקלב: אז נציג הוות"ת, פרופ' חיים גורן, ואחר כך שמחה הראל, כמנהלת בית ספר.
אורי מקלב: פרופ' חיים גורן.
חיים גורן: אמת, אבל אני אבקש דווקא מאמיר גת, הממונה על האוניברסיטאות והמחקר בוות"ת, להתחיל ואני אומר את דברי אחר כך.
אורי מקלב: אם הוא איש בשורה אנחנו נשמח.
אמיר גת: אני אתאר את המצב כמו שהוא היום.
אמיר גת: ות"ת נמצאת באילת מזה שנים, אמרנו את זה גם בוועדה הקודמת שהיינו, בוועדת החינוך.
אמיר גת: היא נמצאת באילת מזה שנים, תומכת בפעילויות משמעותיות שם.
אמיר גת: שני הגופים שאנחנו מתקצבים אותם, האחד זה קמפוס בן גוריון באילת והגוף השני זה המכון הבין אוניברסיטאי באילת.
אמיר גת: הרבה שנים אנחנו מתקצבים את שני הגופים.
אמיר גת: במהלך הדרך היינו גם שותפים להרבה מאוד ניסיונות לשפר, לשדרג, להוסיף תקציבים וככה וככה.
אמיר גת: עד היום הדברים לא קרמו עור וגידים, לפני כחודשיים בערך, עוד לפני שהכנסת החליטה על יום אילת, או לפחות לפני שאנחנו ידענו על יום אילת, החלטנו לעשות מאמץ נוסף בנושא הזה.
אמיר גת: לצורך העניין שכרנו את שירותיו של פרופ' חיים גורן מתל חי, שהיה חבר ות"ת בעבר.
אמיר גת: שוב, לסקור את האפשרויות האקדמיות בעיר אילת ולהמליץ המלצות להמשך.
אמיר גת: עד כאן, תודה.
אורי מקלב: אמציה, אתה העלית משהו שהיה קשור לוות"ת, אתה רוצה לחזור על זה?
אמציה גנין: אמיר יודע וגם חיים יודע.
אורי מקלב: לא, אנחנו כוועדה, לא כביקורת.
אמציה גנין: כן, אנחנו מאמינים בכל לבנו, ואני אומר אנחנו ואני מייצג למעלה מ-75 אנשים שחתמו על עצומה בעניין הזה, כל חוקרי הים בארץ למעשה, או 99% מהם, אנחנו מאמינים שמה שנעשה באילת זה מימוש של חזון ו - - -
אורי מקלב: דיברת לגבי ההתחשבנויות.
אמציה גנין: יש פה בעיות ואם אנחנו נתמקד בפסיקים הקטנים ובמשוואות ונפתור את המשוואות ולא ייתכן שיהיה מימון כפול, כמו שאמרתי קודם, או בדברים קטנים כאלה, אנחנו יכולים להיות צודקים, מבחינת העקרונות של העבודה, כי באמת כל אוניברסיטה צריכה לקבל מימון בהתאם למה שהיא מלמדת או דברים כאלה, אבל נפסיד אוצר, שאין דבר כזה, ואני מתייחס למילותיך לפריפריה.
אמציה גנין: אין דבר כזה כמו המכון הבין אוניברסיטאי בשום מקום בעולם, ובדקנו.
אמציה גנין: באו לפה הקנדים, משלחת גדולה עם אותו תורם שהוזכר, נציגים שלו והם שאלו איך אפשר לעשות מכון כזה בקנדה.
אמציה גנין: כפי הנראה אפשר לעשות את זה בטונדרה, על יד הקוטב או משהו, למה זה עובד באילת?
אמציה גנין: כי אנחנו בפריפריה.
אמציה גנין: אז אני חושב שאין פה חיסרון - - -
אורי מקלב: אולי צריך להכניס עוד מדד, צריך לחשוב על זה, אני באמת פונה לוות"ת - - -
אמציה גנין: שיתוף הפעולה הזה הוא אפשרי, מי שמתחרה ב - - -
אורי מקלב: ואפשר גם להחריג אותו.
אורי מקלב: אני אומר לך, הגוף הכי קשה להחריג וגמישות שיש במדינה, כל הבירוקרטיה, זה ברשות המסים.
אורי מקלב: יש לנו לפעמים כל מיני תובנות שאנחנו רוצים להגיע עם רשות המסים, דברים שהם מאוד הגיוניים, שיכולים לקדם, והם אומרים 'אנחנו לא רוצים לפתוח שום דבר, אנחנו לא מחריגים שום דבר, פתח אחד יכול להביא לנו', מאוד מאוד קשה איתם, עם כל המשרדים, ואני אומר שהם ידעו להתגמש באילת.
אורי מקלב: הם ניסו להחזיר חזרה ולא נתנו להם, מכיוון שאנחנו חושבים שהיא לא רק פריפריה, היא באמת פריפריה מיוחדת, לאילת יש את הייחוד שלה, אנחנו לא רוצים שהיא תישאר פריפריה, אנחנו לא רוצים להנציח, אני חושב שיש את האפשרות שהיא תהיה, אמנם מקום רחוק ומיוחד, אבל יהיה לה מעמד משל עצמה.
אורי מקלב: לכן אני אומר, אולי באמת לנסות לפתור את הבעיות שיש בהתחשבנויות ובדברים אחרים, להחריג את זה גם בעניין הזה ומי שנמצא ועושה קורסים באילת, אז זה מובן, בגלל הצורך ובגלל הבעייתיות שיש בזה, יכול להיות ששם ההתחשבנויות צריכות להיות אחרות.
אורי מקלב: אני משאיר את זה כבקשה, כמשאלה.
אמיר גת: אם אני רק יכול להגיב, אני לא לגמרי ירדתי לסוף דעתך.
אמיר גת: אנחנו היום לא מתחשבנים, הקיצוב הוא גלובלי, אנחנו לא יורדים לרמת מספרי סטודנטים וככה.
אורי מקלב: אבל מגיע סטודנט באוניברסיטת תל אביב, בא לקורס באילת, אבל את התקציב מקבלת אוניברסיטת תל אביב, הם לא מקבלים את זה מכיוון שאתם את הסטודנט ככל הסטודנטים.
אורי מקלב: אולי אוניברסיטת תל אביב צריכה לתת את זה, להתחשבן איתכם, אבל זה לא עובד ככה.
אורי מקלב: אולי צריך לקדם את הדברים.
אמציה גנין: אני חייב לציין שוות"ת מממנים אותנו - - -
אורי מקלב: זה לא מתוך תלונה שלך וזה לא בא ממנו, זה בא ממני.
אורי מקלב: יש לכם מערכת יחסים טובה ואתה מעריך ואתה לא - - - זה יצא לך, העלית את זה במכלול, אבל אני מנצל את המקום שלי לנסות לפתור את זה, זה לא צריך לפגוע בשום דבר במערכת היחסים וההכרה וההערכה שיש לכם.
אורי מקלב: אנחנו נמצאים פה בעניין הזה, ביום זה, כדי ל - - - אני מבין שיש עוד כמה דברים, אבל את האפשרות באמת להרחיב.
אורי מקלב: אנחנו צריכים להתכנס מבחינת הזמן, אבל אנחנו נשמע בסבלנות את שמחה הראל, מנהלת תיכון רבין באילת.
שמחה הראל: בוקר טוב ותודה.
אורי מקלב: טרחת להגיע מאילת לכאן.
שמחה הראל: רבים מאיתנו.
שמחה הראל: אנחנו בכל הוועדות, באהבה.
שמחה הראל: כ-30 תלמידים מדי שנה, בוגרי י"א-י"ב, בוחרים במסלול של עבודות גמר ב-5 יחידות לימוד בתחומי מדעי החיים, סביבה, פיזיקה, כימיה.
שמחה הראל: ילדים אילתיים שברור שברגע שהם טעמו את טעם עבודת החקר הם הולכים למסלולים האלה באקדמיה.
שמחה הראל: לכל ילד כזה אנחנו מחויבים להצמיד מדריך פדגוגי, אקדמי, שילווה אותו בעבודה המדהימה שהוא עושה לאורך שנתיים ולפעמים שלוש שנים.
שמחה הראל: כל המכונים והגופים שיושבים סביב השולחן הזה שותפים לנו ואנחנו ממצים ואנחנו נעזרים, אבל רבים מתלמידינו נאלצים להצפין למכון רמון ולוייצמן ולאוניברסיטת בן גוריון ולעתים לירושלים, למצוא את המנחה האקדמי שימשיך וילווה אותם, כי זאת עבודה מאוד מאוד קשה, שנדרשת גם מאותו מנחה.
שמחה הראל: אין לי ספק שהילדים האלה, שנכנסו למסלול הזה, יבחרו בהמשך לימודיהם האקדמיים במחקר ובמדעי הסביבה ובים.
שמחה הראל: העבודות שלנו מוצגות ברחבי הארץ וזוכות במקומות הראשונים.
שמחה הראל: היו גילויים מדהימים של מיניות סוסוני הים וצבי הים, עבודות חקר שנלקחו למוסדות אקדמיים בעולם להמשך עבודת המחקר.
שמחה הראל: יש כאן דור נפלא שיכול למצוא באמת בית במכון הזה שיקום.
אורי מקלב: לנו היה יום המדע בכנסת, קיימנו כמה ישיבות כאן בוועדת המדע ודיברנו, גם עם משרד המדע הקודם ומשרד המדע העכשווי, הם דיברו על כך שהוא רוצה לראות את הצעירים והצעירות יותר שחושפים בפניהם ומאתגרים אותם דווקא בנושא המדע, פיזיקה, כימיה.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שיש בזה חסר במקומות אחרים.
אורי מקלב: אנחנו רואים שמקום מגורים, שקרוב אליו הדברים האלה, זה מגביר באופן דרמטי, זה מספר דרמטי בתוך הבוגרים שלכם שהם מצאו את היעד שלהם, את העתיד שלהם והם מפתחים את הכישורים שלהם בכיוון הזה.
אורי מקלב: זה כשלעצמו במקום שגם מתאים לכך.
אורי מקלב: גם בירושלים אנחנו צריכים לחזק את זה, אבל כשיש את כל הכלים, לכאורה רק צריך לתגבר אותם, שנמצאים בעיר כמו אילת, אין ספק שצריך.
אורי מקלב: אנחנו גם נפנה לשר החינוך בעניין הזה, אני מניח שהוא מודע, אבל אני חושב שגם כל המשרדים צריכים להיות.
אורי מקלב: אני חושב שיש בעיה של חוסר מודעות בעניין הזה.
אורי מקלב: אני כירושלמי, בכלל אילת פחות מוכרת בחלק המדעי שלה וביכולות שיש לה, יש לה הרבה מה לעשות ויש לה רצון לעשות, ורק בחלק התיירותי ודברים מסגנון כזה.
אורי מקלב: בשביל זה אנחנו נמצאים כאן היום, בשביל זה אנחנו מקיימים את הדיון הזה.
אורי מקלב: פרופ' גורן, רצית להשלים משהו בעניין הזה?
חיים גורן: שני משפטים קצרים.
חיים גורן: כיוון שאני רק נכנסתי לתפקיד ואני נותן לעצמי את חודש החסד ללמוד את העניינים ואני יורד בסוף השבוע לאילת, גם אני פריפריאלי, מה לעשות, תל חי, אילת, אני יורד בסוף השבוע לאילת - - -
אורי מקלב: ממטולה עד אילת.
חיים גורן: בדיוק, אני באתי משם ועכשיו אני חוזר לשם.
חיים גורן: אז אני נותן לעצמי את החודש ללמוד.
חיים גורן: אני התחייבתי תוך שלושה חודשים להגיש דוח ביניים ותוך שישה חודשים להגיש את הדוח הסופי שלי, על פי ההנחיות שקיבלתי מוות"ת ומל"ג.
אורי מקלב: מכריחים אותך להיות תלמיד חכם.
חיים גורן: נכון, הגדרה נהדרת.
חיים גורן: אני הקשבתי היטב לכל מה שנאמר כאן, חלק מהאנשים אני גם עומד לפגוש בימים הקרובים.
חיים גורן: אני חושב שכל זה יילקח כמובן בחשבון בדוח שלי.
חיים גורן: אני אמור למסור דוח והמלצות למל"ג ולוות"ת והלאה אני גם ארשה לעצמי, כמו שעשיתי עם יושב ראש הוועדה הקודמת, לזמן את עצמי לפגישה איתך בנושא הזה, כשאני אראה קצת יותר את הדברים.
אורי מקלב: אני אשמח.
חיים גורן: אני חושב שהדוח הזה, כשהוא יילך הוא בוודאי יצטרך גיבוי של האנשים הפוליטיים כאן בבית הזה.
אורי מקלב: בסדר גמור, אני מוכן ומזומן לשיתוף פעולה בעניין הזה ואנחנו מאחלים לך הצלחה.
אורי מקלב: יש מישהו שרוצה להוסיף עוד לפני סיום?
יחזקאל גילדור: אני חזי גילדור מהאוניברסיטה העברית, אני חוקר גם בים התיכון וגם באילת.
יחזקאל גילדור: אני רוצה לחדד כמה נקודות שאני חושב שהופכות את ההחלטה הזאת להרבה יותר קלה מהרבה מקרים אחרים.
יחזקאל גילדור: אין פה תחרות על איפה ימקמו בית ספר לרפואה, את המרכז לחקר הים התיכון אפשר לעשות רק בים התיכון.
יחזקאל גילדור: חוקרים שנקלטים במכון הבין אוניברסיטאי גרים רק באילת, הם לא עובדים באינטל וגרים בתל אביב.
יחזקאל גילדור: סטודנטים שנמצאים שם במעונות, עושים את הקניות שלהם ומבלים באילת כי אין להם שום מקום אחר ללכת.
יחזקאל גילדור: כלומר מהרבה בחינות ההחלטה הזאת היא פשוט טריוויאלית.
אורי מקלב: היא ממנפת בהרבה דברים, אין ספק.
אורי מקלב: קיימנו דיון של שעה וחצי, אנחנו רואים את היתרונות.
אורי מקלב: אני חושב שאם הייתה בעייתיות היא הייתה צפה.
אורי מקלב: לכאורה רק צריך לקבל את ההחלטה ולעשות את המעשים הנכונים בעניין הזה וזה מביא אותנו לסיום.
אורי מקלב: לפני סיום אני עוד אגיד לכם, מנהלת הוועדה מזכירה לי, חצי התנצלות, חבר הכנסת יצחק הרצוג היה אמור להיות כאן בישיבה הזו, הוא היום לא נמצא בארץ, אבל הוא רצה להופיע בפני הוועדה ודווקא בנושא הזה, הוא אמר לי לא פעם בשיחה שהוא קרוב לנושאים האלה והוא רוצה גם לתרום את עצמו למען הדברים האלה.
אורי מקלב: אני לא יודע אם יודעים את זה, אבל הסבא, הרב הרצוג, קיבל תואר דוקטור מאנגליה - - -
קריאה: תכלת וארגמן.
אורי מקלב: והמחקר שלו היה גם מחקר בתחום הימים, זה היה הנושא של התכלת, הציצית והתכלת, החילזון.
חנה רוזנפלד: אני חייבת לומר שעל הפרק כרגע לגדל, אנחנו הצלחנו לרבות את החילזון הזה ואנחנו רוצים לבחון את היכולת לחדש את הייצור המקראי המקורי של הפקת התכלת לצביעת פתיל הציצית.
אורי מקלב: זה גם יכול להיות, אני לא יודע אם אקזיט ממש, אבל זה גם יכול להיות משהו כלכלי.
חנה רוזנפלד: זה ממש על הפרק, פרויקט ביו טכנולוגי.
אורי מקלב: לא הרבה זוכים לזה ומשתמשים בזה, זה גם תלוי במנהגים, אבל ודאי יותר ויותר נפוץ יותר השימוש בתכלת בציצית.
אורי מקלב: אני לא ארחיב פה, אני מקווה שרבים יודעים על מה מדובר.
אורי מקלב: פעם הציצית הייתה תכלת, כולה, לא כולה, אבל זה הופסק בגלל שלא מצאו אותו.
אורי מקלב: חקרו ומצאו ואתם אומרים שהיום הליך ההנפקה - - - זו תורה שלמה בעניין הזה.
אורי מקלב: הנה, גם חיברנו את זה לעניין הזה.
אורי מקלב: אז חבר הכנסת הרצוג רצה להיות ביום הזה, בים הזה, זה כבר הולך ביחד.
אורי מקלב: בתלמוד הרבה פעמים משתמשים באמירה, התורה רחבה מני ים, מים שאין סוף.
אורי מקלב: כשאנחנו רוצים להגדיר דבר שהוא באמת רחב ויש בו את הכול, כמו שראינו פה, יש הרבה מה לעשות, לא משתמשים ב'רחבה היא הארץ', אלא אומרים רחבה מני ים.
אורי מקלב: כשזה בלי סוף, כשיש בזה הרבה מה לעשות, מדברים על הים.
אורי מקלב: כמה שהוא נראה מלמעלה שהוא חד ממדי, רואים כמה שיש בו הרבה מה לחקור ומה לפתח.
אורי מקלב: זה מביא אותנו גם לדברי הסיום.
אורי מקלב: אנחנו ציינו את היום הזה, אנחנו לא רוצים להישאר רק בציון, לציין את היום, אנחנו רוצים כמה שיותר לתרום לדברים, יישום מעשי, למנף ולראות את כל המשאבים המיוחדים שיש בחקר ים סוף, או כל הפעילות סביב הים, גם ההון האנושי שיש לנו וגם תנאי הטבע המיוחדים האלה.
אורי מקלב: כל מה שאתם אמרתם, אני לא אחזור על זה.
אורי מקלב: אנחנו באמת רוצים להיות חלק, זו גם חובתנו וגם זכותנו, לקדם ולפעול בעניין הזה.
אורי מקלב: אנחנו נשב ישיבה מקצועית שלנו, למי נפנה, איך לפנות, אנחנו נמצא את הדרכים בשיתוף עם ראש העיר ואיתכם כדי להצעיד אותנו קדימה, ובדיון הבא שאנחנו נעשה בנושא הזה נוכל כבר להיות אנשי בשורה.
אורי מקלב: תודה רבה לכם ויום טוב ויום נעים.
אורי מקלב: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח ישיבה של ועדת המדע והטכנולוגיה, כשעל סדר יומנו הצעת חוק עסקאות גופים ציבוריים (תיקון מס' 10) (העברת מסמך בדרך דיגיטלית), התשע"ו-2016.
אורי מקלב: אנחנו בהכנה לקריאה שנייה ושלישית.
אורי מקלב: אנחנו מתנצלים שלקחנו קצת ימינה מהחדר הקבוע שלנו.
אורי מקלב: אני רוצה אתכם קרוב אלי, אבל אם כבר התמקמתם – התמקמתם.
אורי מקלב: לא נראה לי שצפוי שחברי כנסת עד אליכם יגיעו, זה לא נראה הפעם.
<קריאה: אנחנו יכולים להתקדם.
<ענת לוי: פשוט אנחנו לא רואים מרחוק.
אורי מקלב: הכנסת עוברת איזה תהליך של התפתחות טכנולוגית, ושידורי הוועדות יהיו – אנחנו ראשונים לפיילוט שמנכ"ל הכנסת ויושב-ראש הכנסת מובילים, לשדר את הוועדות לא דרך האינטרנט רק, אלא כשידור טלוויזיוני, שידור רגיל, שידור מתקדם יותר.
אורי מקלב: ייכנסו לשידורי הוועדות, זה יהיה במתכונת של ועדה משודרת, כמו הוועדות שמשודרות מאולם נגב.
אורי מקלב: שבו שנוכל לראות.
אורי מקלב: בסדר, זהו, אני מתנצל.
אורי מקלב: לכן החדר שלנו עכשיו בשיפוצים, והוא מוכן כפיילוט להכנסת הטכנולוגיה החדשה בשידורי הוועדות.
אורי מקלב: אנחנו אורחים של ועדת הפנים, אנחנו מודים להם, אנחנו מודים לענת שהיא צריכה להתרוצץ כל ועדה למצוא את החדר.
<ענת לוי: ולצוות שלי.
<ענת לוי: אני לא עובדת לבד.
אורי מקלב: בסדר, ענת והצוות, זה הולך ביחד.
אורי מקלב: נעמי נמצאת פה.
אורי מקלב: ואנחנו יכולים היום להיכנס באמת מיד להכנה לשנייה ושלישית.
אורי מקלב: אנחנו זוכרים אחד את השני, לא הלכנו רחוק מדי, ברוך השם אנחנו מקיימים את הדיונים לא במרחקים גדולים אחד מהשני, ככה שאנחנו לא צריכים לשחזר את הכול.
אורי מקלב: נתחיל בהקראה מיד או יש מישהו שרוצה להגיד משהו לפני שאנחנו נכנסים להקראה, ואז ניתן לכל אחד את האפשרות להעיר בכל סעיף שהוא, או בסך הכול על הכול, שנקרא את הכול?
אורי מקלב: נתחיל לקרוא ואחרי זה נמשיך.
אורי מקלב: בבקשה, אייל.
<אייל לב ארי: הצעת חוק עסקאות גופים ציבוריים (תיקון מס' 10) (העברת מסמך בדרך דיגיטלית), התשע"ו–2016.
אורי מקלב: נתחיל בסבב הרגיל שלנו.
<ירון גולן: שלום, אדוני, ירון גולן מהלשכה המשפטית במשרד האוצר.
<ירון גולן: התבקשנו, דיברנו גם במייל לייעוץ המשפטי לוועדה וגם הבנתי שדיברו עם יושב-ראש הוועדה, לגבי כמה הערות שקשורות לחוק.
<ירון גולן: נתחיל אולי דווקא מהתחילה.
<ירון גולן: דבר ראשון, יש בקשה שלא להתנות בעצם, לא לקבוע פה לוחות זמנים לקביעת התקנות.
<ירון גולן: יש לנו, לצערנו, ניסיון לא טוב עם זה, הממשלה לא אוהבת להיות במצב שבו החוק קובע לוחות זמנים, ואז יהיה מצב שהיא לא עומדת.
<ירון גולן: יש כוונה להביא תקנות לאישור.
<ירון גולן: אני מזכיר שהחוק עבר איזשהו שינוי מהצעת החוק המקורית.
<ירון גולן: הצעת החוק המקורית הייתה כזאת שהחוק הוחל אוטומטית והייתה הסמכות לשר להחריג גופים וספקים אחרי זה גם, ועכשיו שינינו פה את הנטל הפוך.
<ירון גולן: וצריך להכריז, צריך לעשות פה איזושהי עבודה, שישה חודשים זה לא זמן שאנחנו מעריכים שמספיק לנו לעשות עבודה כדי להכיר איזה גופים.
<ירון גולן: אנחנו צריכים לחשוב איך בכלל עושים את זה, צריכים לעשות איזושהי מחשבה ראשונית איך אנחנו עושים איזשהו מיפוי של מי כן ומי לא.
<ירון גולן: אין עדיין איזושהי החלטה בעניין הזה.