GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<בת-שבע אנגלברג-בר: ולכן אנחנו מאד מתקדמים.
<בת-שבע אנגלברג-בר: יחד עם זאת יש עדיין בעיות ו'פינות' שאנחנו לא יכולים להנגיש, כי אין כלים אוטומטיים בעברית כמו שיש באנגלית, ודיברו כאן על הכתוביות לשיעורים ואנחנו מעלים עשרות שיעורים ביום, אז יש קצת בעיה אבל, בכל שאר ההיבטים, ההנגשה שאנחנו הגענו אליה, נובעת מעבודה קשה של חמש שנים.
<בת-שבע אנגלברג-בר: זאת אומרת, זה שמישהו התחיל רק לפני שנה להנגיש את האתר, אין שום סיכוי בעולם שבאוקטובר 2016 הוא יהיה נגיש.
<בת-שבע אנגלברג-בר: מי שהתחיל ב-2010 יש סיכוי, אבל גם עם מגבלה כי יש בעיות עדיין, לקיים את התקן במלואו וכמובן ש"המצוין הוא האוייב הגדול ביותר של הטוב מאד" אז אנחנו נסתפק ב'טוב מאד'.
<בת-שבע אנגלברג-בר: במלים אחרות, יש קרן אור.
אורי מקלב: ואת באמת אומרת, אם האוניברסיטה הפתוחה שהתחילה לפני ארבע שנים עדיין צריכה להתמודד ועדיין לא הנגישו לגמרי, אז בוודאי שזה צריך לשמש זרז לכל מי שחושב שהוא יספיק בתקופה הקרובה.
אורי מקלב: , ובוודאי שגם אתם באמת בעניינים האלה, יש לכם לא מעט בעלי מוגבלויות שמשתמשים בשירותים שלכם והוא מיועד לחלק - - -
<איתן עמרם: והוא עשיר גם בתכנים.
אורי מקלב: וזה חשוב מאד וזה נחוץ מאד אבל, זה לא פוטר גם גופים אחרים שאולי יחשבו שהם יִפְטרו את עצמם בגלל שמידת הצורך שלהם היא פחותה יותר זה ממש לא נכון אין כאן פטור לאף אחד.
<יעל וייס-ריינד: שלום, שמי יעל וייס-ריינד, ואני מעמותת "אופק לילדינו", מנכ"לית עמותת "אופק לילדינו" שזה הארגון הארצי של הורים לילדים עם עיוורון ועם לקות ראייה.
<יעל וייס-ריינד: אני רוצה להביא פה איזושהי קריאה, אני מברכת את יושב הראש ואת חברי הכנסת בכלל על הדיון הזה ואני אתחבר – אני יודעת שזמננו קצר, לדברים שנאמרו פה על ידי קולגות שלי, עמוס ואילנה, ואחרים מארגונים אחרים.
<יעל וייס-ריינד: אני מסתכלת על הילדים שלנו, ילדים שגדלים לעולם העתידי, עולם שהם יחיו בו במידה רבה תוך שימוש באתרי אינטרנט, בסלולר, באפליקציות, הילדים האלה צריכים כבר היום להתנסות בדברים האלה, הילדים צריכים כבר היום להיות מסוגלים להגיע לאתרים, להבין איך זה עובד, הילדים האלה יוצאים לעולם בעוד כמה שנים והם צריכים לחיות בעולם הזה.
<יעל וייס-ריינד: אם אנחנו היום לא דואגים כבר עכשיו – ואני מדברת על מדינת ישראל, אם היא לא תוודא ששירותים יהיו מונגשים ואתרי אינטרנט יהיו מונגשים אז בעצם מה שאנחנו אומרים זה שהחברה, ושירותי מדינת ישראל לא יהיו מונגשים לילדים שלנו.
<יעל וייס-ריינד: אני חושבת שזו אמירה מאד קשה, אני חושבת שכולם צריכים לשים לנגד עיניהם את התהליך הזה בסדר עדיפויות גבוה ביותר.
<יעל וייס-ריינד: אנחנו לא רוצים לראות בעוד כמה שנים – ושמענו על המאמצים במשרד החינוך, אנחנו מברכים, אנחנו יודעים שנעשים מאמצים במשרד החינוך, אבל מצד שני אנחנו שומעים על מה שנתפס בעינינו, באמת, דברים של דעות קדומות, חוסר מודעות וחוסר הבנה של המשמעויות של ההנגשה.
<יעל וייס-ריינד: גם גופים מסחריים – ואנחנו עובדים הרבה מאד עם גופים מסחריים, יש לנו שותפים שתומכים בנו ומבינים היטב את הקשיים או הצרכים או לפעמים מכשולים פנימיים בתוך ארגונים, להבין את הצורך שלהם בעצם, לעשות את ההנגשה.
<יעל וייס-ריינד: אני חושבת שאחד הדברים המרכזיים שאנחנו צריכים לעבוד עליהם הוא נושא של מודעות ואני מצפה פה, כמובן מן הכנסת, כמי שמובילה את המהלך אבל גם ממשרדי ממשלה ומן הנציבות, להוביל כאן מהלך של קמפיין ציבורי, לשנות דעות, לשנות עמדות ולאפשר לילדים שלנו, שגדלים – וכמובן לאנשים בוגרים עם מוגבלויות, להיות חלק מן החברה.
<יעל וייס-ריינד: לא ייתכן שאנחנו - - -
אורי מקלב: והדור הצעיר של בעלי מוגבלויות הוא מקביל לדור הצעיר הרגיל, שאנחנו יודעים שהיום, החלק של הטכניקות הוא העולם המרכזי שלהם והדרך המרכזית גם ללימוד וגם להשכלה וגם לכל דבר אחר, ואסור שייווצרו פערים בין הדור הצעיר, העלית נושא שהוא ברור מאליו אבל שהוא נכון ונחוץ כפל כפלים לגבי מה שנאמר.
אורי מקלב: חוזרים על המלים 'מודעות' ו'הטמעה' וזה נכון לגבי כל הדברים.
אורי מקלב: אני מתנצל ואתם מבינים גם לבד, גם לכם קשה לשבת הרבה זמן, לפעמים מי שדובר אחרון, ככה זה בעולם, הזמן שלו יותר קצר וצריך לקחת בחשבון שנמנע ממנו לחזור על דברים שכבר נאמרו, לכן גם זה לא שמקפחים אותו אלא צריך דברים שמחדשים, לא צריך לתת לכל אחד זכות דיבור, רק למי שרוצה לחדש משהו.
אורי מקלב: דברים שנאמרו – אין צורך לחזור.
אורי מקלב: נועם ברקוביץ', הטכניון.
<נועם ברקוביץ': תודה רבה על ההזדמנות לדבר.
<נועם ברקוביץ': הרגשתי חובה – ביחוד לאחר שדיברו כאן על האוניברסיטאות ואמרו דברים כאילו יש ראשי אוניברסיטאות שלא כל כך רוצים להנגיש.
<נועם ברקוביץ': אני מן הטכניון, ולטכניון יש 1.5 מיליון דפי אינטרנט תחת הדומיין technion.ac.il.
<נועם ברקוביץ': לאוניברסיטה העברית יש שלושה מיליון, לאוניברסיטת תל אביב יש 2.8 מיליון דפים, כל הדפים האלה חייבים להיות נגישים עד מתי?
<נועם ברקוביץ': באיזו רמה של נגישות?
<נועם ברקוביץ': דיברו פה כולם על איזה תקן אבל אני, שצריך לממש את זה בעבודה בכתיבת קוד, אני יכול להעיד שהתקן הזה הוא מאד קשה לפיענוח, מאד קשה לפירוש.
<נועם ברקוביץ': למשל, אם אני אסתכל על ה- - - של עמותת "אתר נגיש", שהוא אתר שקיבל תו תקן - - -
<קריאה: אין תו תקן, אין תו תקן.
<נועם ברקוביץ': תו תקן, יש לו סימן של אתר נגיש והוא לא נגיש בחלקים מסויימים, הוא לא נגיש לבעלי מוגבלות של מי שמשתמש ב - - - כדי לדפדף ולהגיע לכל העמודים.
<נועם ברקוביץ': החשש שלי שהחוק הטוב הזה, עם הכוונה הטובה שלו, עלול להיתקל בקיר של חוסר יכולת ביצוע.
<נועם ברקוביץ': יש כאן מידה של 'שוט' שמפחידה מאד, גופים, וגם, כמו שהיום הבנתי, את הארגונים שמייצגים את העסקים הפרטיים.
<נועם ברקוביץ': השוט הזה הוא נחוץ כי בלי זה אולי אנשים אולי לא היו ניגשים לזה אבל, המימוש שלו לדעתי צריך לחשוב עליו בהיבט שלא כל עסק, לא כל אוניברסיטה שעומדת מול משא כזה עצום, לא כל משרד ממשלתי, יהיה חשוף לתביעה אישית.
<נועם ברקוביץ': אנחנו מאד מברכים על רגולציה של הנציבות, אנחנו חושבים שיש שם אנשים מאד מקצועיים, התביעה האישית שתאפשר לכל אחד, למצוא איזה באג קטן באתר ולהגיש תביעה, עלולה לגרום להערכתי לתגובת נגד.
<נועם ברקוביץ': כפי שאנשים כבר אמרו כאן, יהיו אנשים שיסגרו את האתרים.
אורי מקלב: , עד הדפים האלה, כל זה אתם - - -
<קריאה: כמה דפים זה?
<נועם ברקוביץ': אנחנו מאד התקדמנו.
<נועם ברקוביץ': אנחנו מגיעים ל-25 בדצמבר 2016 עם רוב האתרים שלנו נגישים ברמת הנגשה טובה.
<נועם ברקוביץ': האם זה יהיה כל האתרים?
<נועם ברקוביץ': קשה לי להבטיח, האם זה יהיה ברמה של מאה אחוז – כנראה שלא.
אורי מקלב: נועם, אני מציע בעניין הזה - - -
<אילנה בניש: אין אתר נגיש במאה אחוז אבל, כבוד יושב הראש, בבקשה, משפט, משפט, בבקשה.
אורי מקלב: אילנה, אבל אחרים לא דיברו.
אורי מקלב: אני מבין שיש לך הרבה לתת ואנחנו רוצים לשמוע אבל, צריך גם להתחשב באחרים.
אורי מקלב: נראה לפי מה שיקרה בהמשך.
אורי מקלב: רשמי לך את זה, את זוכרת.
<נועם ברקוביץ': התביעה, אם כן תהיה - - -
אורי מקלב: אתם כאוניברסיטאות, יש לכם איגוד, אנחנו קרובים אחד לשני, אנחנו 'שולחן שלכם' בעניין הזה זה גם כן, תצאו לאיזה משא ומתן, אפשר לשבת, אפשר להגיע ללוחות זמנים, אפשר למצוא, גם עם הזמן יצאו עוד טכנולוגיות שגם יוזילו, גם יְיֲעַלוּ, נתחיל את התהליך, אני לא אומר, יכול להיות שהחוק הוא כולל ולא לקח את הכול, לא לקח דברים בחשבון אבל, כשיש התחלה, כשיש רצון וכשיש יעדים אז אפשר להגיע, אפשר להגיע, לא כל אוניברסיטה ולא כל מוסד אקדמאי לבד, אתם יש לכם איגוד, צריך לשבת, לעשות ישיבה מיוחדת בעניין הזה, לעשות נציגות, לקחת ישיבות עם הגופים המקצועיים ולהתקדם עם זה.
אורי מקלב: אם יש עשייה ויש רצון אנחנו ניזום את זה ביחד.
<נועם ברקוביץ': תודה רבה.
אורי מקלב: אריאל, תתקרב בבקשה, ועד שאתה מתיישב אני אבקש מעורכת הדין רונית רם.
אורי מקלב: עד שאתה מתקדם ומתיישב והמיקרופון יהיה מכוון, היא מבקשת קצר.
<רונית רם: אני מתנצלת אדוני, על קודם, - - -
<רונית רם: כולם מדברים כאן דברים נפלאים ואני מוקסמת, שמי רונית רם, עורכת דין, אני מגיעה עם עורך הדין איתן עמרם מלשכת עורכי הדין.
<רונית רם: אחד הדברים החשובים – וגם אדוני היה בישיבה הקודמת בוועדת הכלכלה, שהדגישה, שאחד הדברים החשובים ביותר בכל הנושא הזה של קידום הנגישות, הוא הנושא של הבאת העניין למודעות הציבור.
<רונית רם: ואני רוצה להתייחס לנושא הפרסומת כי זו דרך מאד חזקה ומאד משמעותית היום להגיע לציבור.
<רונית רם: הזכירו כאן טלוויזיה, ואותי זה ככה 'הקפיץ', כי באחת הנסיעות שלי במכונית אני שומעת ברדיו פרסומת ואני פשוט, אני לא ידעתי מה לעשות עם עצמי באותו הרגע, זה היה כל כך מבזה, אני לא אומַר את הדברים, פשוט, צריך שהדבר ייעשה בצורה רצינית.
<רונית רם: זה לא מצחיק, זה לא הומוריסטי, אם אנחנו רוצים להעביר מסר שהנושא הזה חשוב אז גם הפירסום צריך להיות מכובד ומכבד את אותה אוכלוסייה כל כך חשובה שלשמה התכנסנו כאן.
<רונית רם: איני יודעת אם יושב כאן
<רונית רם: גורם שאחראי על הנושא של הפרסום הזה - - -
<פאריד מחאג'נה: איזו פרסומת?
<רונית רם: ברדיו.
<פאריד מחאג'נה: זה היה בשנה שעברה.
<רונית רם: חבר'ה צעירים שצוחקים: אתה צריך נגישות?
<רונית רם: לא, אני לא צריך.
<רונית רם: אתה צריך נגישות?
<רונית רם: לא, אני לא צריך, אוי, אבל אני צריך.
<רונית רם: מן משהו - - -
<פאריד מחאג'נה: לא, לא שמעתי על הפרסומת הזאת.
<רונית רם: אז אני אחד הדברים שחשובים לי הוא לברר את זה, לא אכפת לי להיות אתכם בקשר.
<רונית רם: אני מוכנה לקחת על עצמי לברר את זה.
<רונית רם: סליחה.
<פאריד מחאג'נה: האם את מתכוונת לפרסומת עם - - -
<רונית רם: כן.
<פאריד מחאג'נה: אבל איזה צחוקים יש שם?
<רונית רם: אני מוכנה - - -
אורי מקלב: שזה שצריך הוא בעצם החריג.
<פאריד מחאג'נה: יש דעות לכאן ויש לכאן.
<פאריד מחאג'נה: יש כאלה שאומרים דווקא - - -
<רונית רם: לי זה צרם, לי זה צרם - - -
<פאריד מחאג'נה: בואו, יש - - -
<רונית רם: אם לי זה צרם אז אני בטוחה ש - - -
<פאריד מחאג'נה: מצד שני יש אנשים שאומרים שהיא מאד חזקה - - -
אורי מקלב: בגישה של פרסום, יש כאלה שיקחו דווקא משהו שמעורר אותך, תעשה משהו שהוא - - -
<רונית רם: אני לא אמרתי שלא אבל - - -
אורי מקלב: במקרה הזה זה באמת לא מתאים.
<רונית רם: המקרה הזה צורם.
אורי מקלב: אם אתה רוצה באמת לעורר לקנות את המים המינרלים, אז זה טוב לעשות משהו הפוך, שמעורר, אבל לא כל מיני דברים.
<רונית רם: איזשהו משהו שפותח את הלב, שמְזָמן, יש הומור ויש הומור.
<רונית רם: תודה רבה.
אורי מקלב: עצם הרגישות מחממת את הלב.
אורי מקלב: גם אם בסופו של דבר אחרים יגידו אחרת.
אורי מקלב: אריאל.
<אוריאל מיקה: צהריים טובים.
<אוריאל מיקה: שמי אוריאל, ואני מדבר כמשתמש גם במחשבים וגם בטלפון סלולרי.
<אוריאל מיקה: רציתי להתייחס בקצרה לשני נושאים.
<אוריאל מיקה: הנושא הראשון הוא אפליקציות.
<אוריאל מיקה: רציתי לתת רק דוגמה, רשות השידור – שדרך אגב, האתר שלהם נגיש ואת זה אני מאד מעריך, הוציאו לא מזמן אפליקציה שמפרסמים אותה, יש לה פרסום רב ברדיו וגם בטלוויזיה, שיש בה תכניות מוקלטות ותוכניות בשידור חי, והאפליקציה הזאת, שהורדתי אותה לאייפון, ממש לא נגישה לאנשים עיוורים, אין לי שום אפשרות לתפעל אותה וזה קצת חבל כי זו אפליקציה חדשה שעיוורים היו יכולים מאד להשתמש בה, לדברים מוקלטים, גם כבדי ראייה.
<אוריאל מיקה: הנושא השני שרציתי להתייחס אליו בקצרה הוא מופנה למיכל מ"נגישות ישראל".
<אוריאל מיקה: מיכל, למה התכוונת לנושא של נגישות קולית - - -
<קריאה: יצאה, היא בדיוק יצאה.
<אוריאל מיקה: לגבי תיאור קולי, שמיכל אמרה שהוא לא כל כך חשוב, ולאנשים עיוורים תיאור קולי הוא מאד חשוב ואני אתן דוגמה, למשל, נושא הנגשת סרטים, גם הצגת תיאטרון אבל נושא של סרטים הוא יותר רלבנטי, הבנתי שהספרייה המרכזית לעיוורים מטפלת בזה.
<אוריאל מיקה: תיאור קולי הוא מאד חשוב, למשל, סרטים מונגשים הם סרטים שיש בהם קריין שמתאר את התמונות שיש באותו סרט.
<אוריאל מיקה: לפי דעתי הוא נושא מאד חשוב, התיאור הקולי ואין אפשרות לוותר עליו, במיוחד לאנשים עיוורים.
<מי-טל גרייבר שוורץ: אם יורשה לי להגיד, אני לא יכולה לדבר בשם מיכל אבל אני חושבת שמה שמיכל התכוונה להגיד הוא שהדרישות להנגשת סרטוני אינטרנט הן מאד כבדות.
<מי-טל גרייבר שוורץ: אני מבינה את הצורך אבל מצד שני, יש שלש דרישות להנגשת סרטוני אינטרנט: גם להוסיף להם כתוביות, גם תקציר וגם תיאור קולי.
<מי-טל גרייבר שוורץ: ושוב, מבחינת בעל-האתר יש לו הרבה מה לעשות כדי להנגיש סרטוני וידאו, והתוצאה תהיה שהוא פשוט יוריד סרטוני וידאו ולא יתמודד עם זה וחבל, אז צריך למצוא איזשהו פתרון שהוא פשרה.
<אוריאל מיקה: כן אבל, יש סרטוני וידאו שהם בכלל לא נגישים.
<אוריאל מיקה: יש מחשב ואין לי שום אפשרות לתפעל אותם, אלא אך ורק על ידי עכבר.
<אוריאל מיקה: צריך למצוא - - -
אורי מקלב: אין ספק, אין ספק בצורך אבל גם צריך לדעת שמול זה יש גם קשיים של הדברים.
אורי מקלב: דבורה.
אורי מקלב: תודה אריאל.
אורי מקלב: דבורה, בבקשה.
<דבורה מרגוליס: הכי קצרה שאפשר, דבורה מרגוליס, ראש מינהל ור"ה, ועד ראשי האוניברסיטאות, זה לאור הערה שנאמרה קודם וגם לאור הדברים שנאמרו כאן קודם על ידי האוניברסיטה הפתוחה והטכניון – כל האוניברסיטאות התחילו את זה כבר לפני שנים, את התהליך של הנגשת האתרים, ודאי בעדיפות ראשונה האתרים הפתוחים לציבור, אתרי הרשמה, אתרי דף הבית וכו' וכו'.
<דבורה מרגוליס: העבודה הזאת נעשית על ידי אנשי מקצוע בכל המוסדות ומושקעת בזה אנרגיה, גם משאבים כספיים וגם אנושיים, והם יעמדו מן הבחינה האת, לפחות באתרים האלה, שמתקשרים עם הציבור, בכל דרישות החוק.
<דבורה מרגוליס: יש את הבעיות שצויינו פה, הטכניות, ואנחנו בהחלט נעביר אותם בצורה מרוכזת לנציבות לשוויון ונקווה שנמצא שם אוזן קשבת.
אורי מקלב: תודה על הדברים הקצרים.
<אביאל סלע: שלום, צהרים טובים לכולם.
<אביאל סלע: אני אחלק את הדקה שלי לשתיים, ברשותכם, בחצי דקה הראשונה אני רוצה לחזק את ידם של האנשים שדיברו פה, אילנה שלא נמצאת פה, האוניברסיטה הפתוחה וגם אנשים פה, שאני מצביע עליהם, חלקם לא רואים אותי ואני לא זוכר את שמם, לחזק את ידם, המצב הוא קשה.
<אביאל סלע: אני מגיע לפה היום כדי לדבר בשם העובדים שלי.
<אביאל סלע: אני הרמתי מיזם שנקרא בֶּל"ה – בונים ללא הגבלות, שהמטרה שלו היא לשלב אנשים עם מוגבלות בשוק העבודה הטכנולוגי, מתוך הבנה שעולם האינטרנט, עולם ללא גבולות, בו באמת המגבלות נעלמות, ואנשים עם מוגבלות כזו או אחרת יכולים לבוא ולהביא את היכולות האחרות שלהם לידי ביטוי, ואז למצוא להם באמת תעסוקה.
<אביאל סלע: זה מחליק לחלק השני של הדקה שלי.
<אביאל סלע: שותפות למיזם חברות ענק כמו "גוגל" – שאני רוצה לבוא ולציין גם אותם לטובה, את גוגל, שהקימו את המיזם - - - , שמתייחס בדיוק להנגשה של אפליקציות, פייסבוק, ששמה על זה דגש וגם חברות אחרות, חברות באמת ששמות על זה דגש יותר ויותר.
<אביאל סלע: וכדי לסיים, אני רוצה לציין, יש פה כמובן חברות גדולות ומכובדות שעושות עבודה מרשימה בהנגשה, ורק כדי לסיים, מצד שני, יש את הדרישות והצרכים של אותן חברות בחוץ, ואותם בעלי עסקים שקשה להם להנגיש את האתרים.
<אביאל סלע: אני חושב שאם היוזמה הזו תבוא גם מן הכנסת, בליווי חברות גדולות אז אפשר יהיה לעשות שילוב, לשלב אנשים עם מוגבלות שהם מובטלים, לעבוד בתחום של הנגשת אתרים, כמו שלמשל אנחנו עושים, אנחנו נותנים ייעוץ להנגשת אתרים - - -
אורי מקלב: האם זו עמותה וולונטרית?
<אביאל סלע: אנחנו עמותה.
<אביאל סלע: זו המטרה, לבוא, להביא - - -
אורי מקלב: אתה העלית כרגע עוד פן מאד חשוב.
אורי מקלב: קודם כל, "ישראל היפה" ושעושים עבודה - - -
<אביאל סלע: לכן דיברתי מהר כי - - -
אורי מקלב: זה חֲדר, הדברים נכונים.
אורי מקלב: גם אנשים בעלי מוגבלויות שאנחנו רוצים היום לשלב אותם בעבודה, אם הם לא יכולים לגשת והאתרים לא נגישים, אז מקום העבודה גם לא יכול לקלוט אותם מכיוון שהוא לא מספק להם את הצורך שלהם.
אורי מקלב: אמרנו מקודם, יש המון ערכים נוספים לנגישות הזו, לא רק ענין האתר עצמו.
אורי מקלב: אותו שילוב בעבודה, אנשים שאנחנו רוצים לשלב אותם, אנחנו נותנים את היכולות אבל, אם הם מוגבלים בחלק הזה או חלקים אחרים, מקומות אחרים, אנשים לא יקחו אותם ולא ישלבו אותם וזה דבר חשוב ביותר, כי יש להם יכולות לא סתם אלא יש להם יכולות גבוהות.
<אביאל סלע: בדיוק, בדיוק.
אורי מקלב: הם יכולים להגיע להישגים, היכולות גבוהות - - -
<אביאל סלע: נכון - - -
אורי מקלב: יש לנו כאן נציגות ואנחנו יודעים שהשילוב שלהם הוא אופטימלי, שם הם לא מוגבלים, הם נותנים תפוקות מצויינות, והפוך, גם מוסר עבודה גבוה, גם יכולת עבודה, גם התמדה, הם מתגברים על קשיים, הם גם דוגמה, זו גם דוגמה לעובדים אחרים, כי הם אומרים איך, אם הוא עושה כך אז איך אנחנו - - -
<אביאל סלע: ממש כך.
אורי מקלב: אז מכל פן שהוא שאנחנו מוצאים.
אורי מקלב: אנחנו מודים לך אביאל סלע, תודה רבה ואנחנו מתנצלים גם כן.
אורי מקלב: אברהם רונקו.
<איתן עמרם: לא נמצא.
אורי מקלב: לא נמצא.
אורי מקלב: זה לפי המידע שברשימה.
אורי מקלב: רעות?
אורי מקלב: אורלי?
אורי מקלב: אורלי ממשרד הבריאות?
אורי מקלב: ואיריס מן המוסד לבטוח לאומי, האם איריס נמצאת?
אורי מקלב: אפשר גם מן המקום, המיקרופון, גם אם הקול שלך מספיק חזק אז קודם כל הבהירות ודבר שני, לפרוטוקול.
אורי מקלב: אנשים לא יודעים שכל רחש נמדד והוא עובד קשה כדי לפענח את זה, אלה לא דברים קלים.
אורי מקלב: אחרי כן רואים את זה בעוד תקופה, אתם תראו את זה בפרוטוקולים הממוחשבים והנגישים – ואני מקווה שהם נגישים - - -
<ענת לוי: הדיון בשידור.
אורי מקלב: נכון אבל הכנסת גם עשתה מאמצים גדולים מאד, מעבר לכך שכל הוועדות, גם הועדה שלנו כאן, נמצאים פה, מעוד מספר שבועות, תוכלו לראות כל דיון לא רק דרך האינטרנט אלא גם משודר בצורה של שידור, שאפשר באמצעות אפליקציה או משהו להיכנס אליו, בעצם שידור טלוויזיוני, כל הוועדות, לא רק ועדה אחת, וממילא זה נותן, זה גם מהפך גם כן אבל, גם הנגישות.
אורי מקלב: נעמוד לפי ההבטחה שיש לנו, באתרי הכנסת, עד 2016 הכול יהיה מונגש שכפי שהחוק קבע.
אורי מקלב: זה עכשיו משודר באינטרנט אבל, זה לא ישודר רק באינטרנט אלא גם כשידור טלוויזיוני, וזה הרבה יותר קל והרבה יותר רחב.
אורי מקלב: הוא מעביר את המצלמה, המצלמה תשדר באופן רחב יותר.
<איריס אליאסיאן: ממש בקצרה.
<איריס אליאסיאן: גם הבטוח לאומי כבר התחיל בסבב הקודם, בשנת 2010, בזכות איזשהו יום עיון של מייקרוסופט.
<איריס אליאסיאן: ברור לגורמים בבטוח לאומי, שזה עד אחרון העובדים, שאנחנו חייבים להיות נגישים.
<איריס אליאסיאן: לא חידשתי פה כלום עד עכשיו.
<איריס אליאסיאן: מבחינת פעילויות שנעשו אנחנו כן באתר שלנו מפרסמים היום את כל פרטי הנגישות, דווקא של המבנים שלנו ושל הסניפים שלנו.
<איריס אליאסיאן: עושים פעילויות של הנגשה מבחינת חלופות אקסטואליות לתמונות.
<איריס אליאסיאן: יצאנו למכרז של יועץ נגישות ועובדים על הנושא הזה.
<איריס אליאסיאן: זאת אומרת, זה "בכותרות" של בטוח לאומי, יש אצלנו בעלת תפקיד שנקראת ממונת נגישות, יש אצלנו ממש מערך של כוח אדם, אנשים עברו הכשרות ולומדים, מאד מניעים את הנושא הזה.
<איריס אליאסיאן: שתי נקודות מן המקום שלי כמנהלת האתר כבר עשר שנים.
<איריס אליאסיאן: ביום בהיר אחד הוזמנו לישיבה אצל המנכ"ל שלנו, הגיע מר אחיה קמארה, הסביר לנו על חשיבות הנושא הזה למוסד כמו שלנו.
<איריס אליאסיאן: היה מאד מרשים, הבנו את החשיבות והתחלנו להתמודד, כמו שאנחנו יודעים להתמודד.
<איריס אליאסיאן: זה באמת מה שרציתי והבחור שדיבר על מיזם "בל"ה", האם הוא עדיין פה, יופי, העניין הוא כזה, שכל מה שאנחנו עושים ועשינו לאורך כל השנים, היה באמת כמחווה של רצון טוב של עובדים, של אנשים שאכפת להם.
<איריס אליאסיאן: לא קיבלנו את הכלים, לא קיבלנו את ההדרכות.
<איריס אליאסיאן: אם היה באמת – ועלה פה רעיון להקים רשות, אני ציפיתי ממשרד המשפטים, שמפיל עלנו חוק ואומר: תיישמו, לקבל ביחד עם זה סל של עזרים שיעזרו לנו להתמודד עם הדבר הזה.
<איריס אליאסיאן: אנחנו מחד מחוייבים לתת אתר בערבית - - -
אורי מקלב: צריך לבדוק מה משרד המשפטים עשה באתרים שלו.
<איריס אליאסיאן: אני אומרת, כן, וזה בהחלט משהו ש - - -
<איתן עמרם: נשלח לך דוח.
אורי מקלב: זה בחזקת "נאה דורש ונאה מקיים" אבל, הוא מעבד את החוק, הוא מכניס את - - -
<איריס אליאסיאן: אבל יש פער בין ההחלטות לבין היישום וצריך להבין שיש את הפער הזה, ואנחנו, ברמה של היישום בשטח, יש לנו הרבה קשיים אז אני לא קונה, לא באלפיים שקל ולא בחמישים אלף שקל - - -
אורי מקלב: את צודקת אבל, כמו שבהנגשה עצמה, גם היא הייתה בהתחלה, דרקונית מאד, ביקשנו הארכות, היו קשים לא מעטים אבל לא היינו, כמו שעושים היום, אם לא היעדים - - -
<איריס אליאסיאן: לא, לגמרי, אנחנו - - -
אורי מקלב: במקרה הזה, בשונה מחוקים אחרים, מנסים להתאים את האפשרויות ליכולות גם מבחינת הזמן.
אורי מקלב: בנושא של נגישות ידענו שאם לא ניתן את המכה, וזה גם היה עם החוקים שהיו אז, ראינו שזה נכון, זה מאד בלט בנושא של הנגשה פיזית.
אורי מקלב: לא היינו במקום של הנגשה פיזית, והיא היתה חסרה עוד הרבה אם לא ה'שוט' הזה, ה'מקל' הארוך, שנתנו, מצד אחד אני חושב שצריך לגלות גמישות כלפי אנשים שעושים, אנשים שבאים והמסר ברור, במיוחד שהבטוח הלאומי, שקהל היעד שלכם – אולי לא המרכזי אבל צרכנים בולטים מאד.
<איריס אליאסיאן: לגמרי.
אורי מקלב: הגענו עם הדברים שלך אל הסיום.
אורי מקלב: אני קודם כל מודה, איתן, ברבע דקה?
<איתן עמרם: רבע דקה.
<איתן עמרם: רק רציתי לומר שכנציגי לשכת עורכי הדין בוועדת טכנולוגיה ובוועדת נגישות, עורכי הדין אופיר כהן, טליה דוד ורונית רם, אנחנו נכתוב את נייר העמדה שלנו, עם "הריכוך" כפי שאנחנו חושבים.
<איתן עמרם: אנחנו גם טכנולוגים וגם אנשי משפט ואנחנו נשמח לייעץ לוועדה וכמובן לנציבות ונוכל לתת את השירותים שלנו עם פתרונות.
<איתן עמרם: ומשפט אחרון תודה רבה - - -
אורי מקלב: את התודות אני אעשה.
<איתן עמרם: שעזרו לי להעלות את זה.
אורי מקלב: אתה יכול לעשות תודות ארוכות, אני יכול להרשות לעצמי לתת תודות קצרות, לכל מי שאירגן את היום הזה, הוא יום חשוב, לוועדה ודאי, למנהלת הועדה ולכל הצוות, שלא תחשבו שזה דבר קל להביא לישיבה כזאת עם ריבוי משתתפים, עם כל כך הרבה גופים וכל כך הרבה מבקשים, גם לדחות אנשים שנידחו והכל היה בצער רב.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שאנחנו נמצאים פה, ביום הזה ובישיבה הזו, כדי לקדם את הדברים, כדי לפתור ולהנגיש יותר.
אורי מקלב: החשיבות היא ברורה.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שהעניין הדיגיטלי והטכנולוגי הוא המרכזי היום ואסור לנו לתת שיהיה ציבור כלשהו – ואנחנו דנים גם על ציבורים אחרים, שפרוייקטים שאנחנו עושים ננגיש לציבור.
אורי מקלב: הפערים שנוצרים הם פערים מאד ארוכים, אם לא מתקדמים בריצה אז לא מדביקים את הפער.
אורי מקלב: הוא היום גורם מרכזי.
אורי מקלב: אני חושב שבוועדה הזו אנחנו נצליח לקדם כמה דברים, גם בנושא הזה, של הנטל הכבד, נעשה דיון מחדש, אני מבין שראיתי שיש נכונות ויש רצון והפנמה והקשבה לדברים שנאמרו.
אורי מקלב: אנחנו גם נשב בישיבה אחרת כדי לבדוק מה אתם עשיתם בעניין הזה.
אורי מקלב: אנחנו גם, וזה פועל יוצא ומתבקש ממש, עם איגוד האינטרנט, לשבת, יש מה לקדם ועם מה להגיע לשיתוף פעולה.
אורי מקלב: הגוף, ואני לא יודע איזה, אנחנו נחשוב על זה ונפנה, הממשלה צריכה לשבת ביחד.
אורי מקלב: יש לה כבר ידע, כל משרד יש לו כבר את הידע שלו, צריכים להפרות אחד את השני, לפתור אחד לשני בעיות.
אורי מקלב: יכול להיות שיש ויהיה "נר אחד נר למאה", יכול להיות שצריך משאבים יותר גדולים - - -
<קריאה: וייחסכו גם משאבים.
אורי מקלב: יכול להיות שגם משאבים יחסכו, הממשלה היא גוף מרכזי אבל היא גם דמות והיא גם הראשונה לבקר אתה כמובן, לכן אני חושב שיש לזה חשיבות מאד גדולה.
יעל כהן-פארן: בוקר טוב לכולם.
יעל כהן-פארן: אני מאד מאד נרגשת ולכבוד רב הוא לי לפתוח את הישיבה הראשונה של ועדת המשנה לקידום טכנולוגיות לאנרגיה מתחדשת ומעקב אחר יישום החלטות ועדת פריז.
יעל כהן-פארן: לפני שאני אפתח, אני רוצה לתת ליושב ראש ועדת המדע, שלמעשה הקים את הוועדה הזאת ואפשר לי לעמוד בראשה, לפתוח.
יעל כהן-פארן: בבקשה, חבר הכנסת אורי מקלב.
אורי מקלב: לא רק שאת צנועה, את אומרת שאפשרתי לך.
אורי מקלב: ביקשנו ממך לעמוד ברשות הוועדה.
אורי מקלב: בשביל זה גם עשינו כמה מאמצים, כולל כך שקודם כל קבענו שאת תהי חברה קבועה בוועדת המדע.
אורי מקלב: נעשו שינויים פנימיים.
אורי מקלב: זה לא היה דבר של מה בכך.
יעל כהן-פארן: שינויים קואליציוניים כמעט אפשר לומר.
אורי מקלב: ומי שיודע, להעביר ועדות, זה לא דבר קל.
אורי מקלב: כמובן שבשביל זה היינו צריכים לתרום עוד חבר חשוב בוועדה, וכל זאת נעשה, ואני אומר לכם, שאתם עכשיו אמורים להיות שותפים בוועדת המשנה הזו, שבאופן אמיתי יכול להיות, אם הייתה אפשרות היינו צריכים להקים ועדה מיוחדת רק לזה, לא רק ועדת משנה.
אורי מקלב: אבל ועדת משנה לא מכה שום דבר ולא מחלישה שום דבר מהתוקף ומהחשיבות של הדיונים שאמורים לדון בוועדת המשנה.
אורי מקלב: אנחנו מיד ראינו וזיהינו את הצורך, לאור האתגר החשוב הזה וגם לאור הוועדה שהייתה בפריז.
אורי מקלב: שני הדברים האלה הביאו אותנו להחלטה שצריך לדון ולעקוב ולפקח אחרי פעילות הממשלה ועוד בנושאים של אנרגיה מתחדשת.
אורי מקלב: יש התחייבויות שלא היו ברורות לגמרי.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שבנושאים האלה רק מעקב צמוד ורק דיונים עוקבים, יכולים לקדם את הנושא.
אורי מקלב: לכן חשבנו שוועדת משנה זו באמת המסגרת הנכונה לעשות אותה.
אורי מקלב: וגם נפל לנו משמיים, כשחברת הכנסת יעל כהן-פארן הגיעה לכנסת.
אורי מקלב: אמנם היא חברת כנסת חדשה, אבל ותיקה מאד בנושא, בעלת ניסיון מאד בנושא ויש לה גם את כל היכולות כדי לקדם ולזרז ולפקח ולהגיע באמת ליעדים שאת קבעת לעצמך בוועדה הזאת.
אורי מקלב: אנחנו מאחלים הצלחה גדולה מאד.
אורי מקלב: אני שמח על קיום הישיבה והנה, הישיבה הראשונה היא כבר ישיבה שבאמת גורמת להתעניינות וציפייה גדולה מאד.
אורי מקלב: אחת האינדיקציות היא, שערוץ 99 רק שמע על הדיון וקבע שכוועדת משנה הוא ישדר את זה בגלל ההתעניינות הגדולה והציפייה הגדולה שיש בנושאים החשובים האלה.
אורי מקלב: לכן הצלחה גדולה מאד ואנחנו נמשיך לתת לך את כל הסיוע בוועדת המשנה.
אורי מקלב: צוות הוועדה באמת רואה את זה כאחד הדברים החשובים מאד.
אורי מקלב: אני מתנצל שאני יוצא להצבעות.
יעל כהן-פארן: יש ועדות אחרות, אנחנו יודעים.
יעל כהן-פארן: גם אותי רצו להצבעות בוועדות אחרות, אבל אני פה.
אורי מקלב: רק נשמע את דברי הפתיחה שלך.
יעל כהן-פארן: אז באמת אני שמחה שניתנת לי ההזדמנות לקדם כאן בכנסת את הנושאים שעסקתי בהם ושקידמתי מחוץ לכנסת ב-10-20 שנה האחרונות.
יעל כהן-פארן: אין צורך להכביר כאן בוודאי במילים על חשיבותה של אנרגיה נקייה ושל קידום טכנולוגיות חדשות בתחום.
יעל כהן-פארן: גם חשיבותן לעולם, גם חשיבותן לישראל.
יעל כהן-פארן: משבר האקלים שאת תופעותיו אנחנו ממש חשים וחווים כל יום בעולם כולו וגם כאן בישראל, נחשב המשבר החמור ביותר והאתגר הגדול ביותר שניצב בפני האנושות בדורנו.
יעל כהן-פארן: גם כמדינה, ישראל הצטרפה להסכם פריז, שנחתם לאחרונה, שחתמו עליו כל מדינות העולם בועידת האקלים בפריז, שהמטרה שלו להקטין באופן משמעותי את פליטות גזי החממה העולמיות ולהגיע ליעדים מאד מאד מרחיקי לכת ושאפתניים בצמצום האפקט של אפקט החממה וההתחממות הגלובאלית.
יעל כהן-פארן: לצמצם לעד מעלה וחצי את ההתחממות, את הטמפרטורה הממוצעת העולמית לעומת הטמפרטורה ששררה לפני המהפכה התעשייתית.
יעל כהן-פארן: מעלה וחצי עד שתיים.
יעל כהן-פארן: זו גם שאיפה מאד מאד גדולה לכל מי שנמצא כאן ומבין בתחום, אנחנו יודעים מה זה אומר.
יעל כהן-פארן: וישראל כמובן מצטרפת למאבק הגלובאלי.
יעל כהן-פארן: וגם אלה הסבורים שההתמודדות עם משבר האקלים בישראל חשובה פחות, כי אנחנו מדינה קטנה ופולטת פחות, גם אם אני לא מסכימה איתם, אני רוצה להזכיר שיש כמובן מעבר לכלכלה דלת פחמן ואנרגיה נקייה, החשובה לישראל גם בהיבטים רבים מאד נוספים, כמו צמצום זיהום האוויר וההשפעות הסביבתיות והבריאותיות שלו.
יעל כהן-פארן: חיזוק העצמאות האנרגטית וגיוון מגוון הדלקים ומקורות האנרגיה, עמידה בפני תנודתיות של מחירי הדלקים.
יעל כהן-פארן: אנחנו רואים מה קורה עכשיו בעולם.
יעל כהן-פארן: בשנת 2008 המחירים היו כמעט 150-200 דולר, לא היה 200, אבל 150 ומעלה הדולר לחבית.
יעל כהן-פארן: היום אנחנו שוב ב-20-30, אבל אנחנו באמת ניצבים בפני אתגרים מאד גדולים בגלל התנודתיות הזאת.
יעל כהן-פארן: ובנוסף לכל אלה, ישראל יכולה להיות מובילה עולמית בפיתוח טכנולוגיה שתועיל לכל העולם.