GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נמרוד קוזלובסקי: רגילה הייתה מתבצעת במפתח יחיד, כאשר היו מקודדים את המסר באמצעות מפתח ההצפנה, ולאחר מכן הנמען היה מפענח את המסר באמצעות אותו מפתח.
נמרוד קוזלובסקי: זה נקרא כאמור "הצפנה סימטרית", כיוון שלשני הצדדים ישנו אותו מפתח.
נמרוד קוזלובסקי: הבעיה עם טכנולוגית ההצפנה הסימטרית, שהיא יעילה רק כאשר לשני הצדדים יש מפתח הצפנה זהה, וכאשר במפגש מוקדם ביניהם ניתן להעביר את אותו מפתח הצפנה.
נמרוד קוזלובסקי: כאשר אנחנו עוברים לרשתות מחשבים פתוחות, דוגמת האינטרנט, אנחנו רוצים לבצע הצפנה של מסרים באמצעות צדדים זרים, שלא נפגשו קודם לכן, שאין להם מפתח ההצפנה שישמש להצפנת המסר, וכמובן שמשלוח המסר ברשת פתוחה חושף את מפתח ההצפנה לכל צד מעוניין.
נמרוד קוזלובסקי: לכן השיטה של הצפנה סימטרית איננה מתאימה לרשתות מחשבים פתוחות.
נמרוד קוזלובסקי: לבעיה הזו של הצפנה ויצירת חתימה - קשר בין צדדים זרים ברשתות פתוחות, משמשת טכנולוגיה שנקראת "הצפנה א-סימטרית", או שידועה בשמה כ"טכנולוגית המפתח הפומבי".
נמרוד קוזלובסקי: על פי הטכנולוגיה הזו, לכל בעל חתימה ישנם למעשה שני מפתחות הצפנה, מפתח אחד פרטי ומפתח אחד ציבורי, כאשר המפתח הפרטי נשמר בשליטתו הבלעדית של בעל החתימה, ורק הוא משתמש בו.
נמרוד קוזלובסקי: המפתח הציבורי, מנגד, מופץ בגלוי לכל אחד מנמעני ההודעה.
נמרוד קוזלובסקי: שני המפתחות האלה מקיימים ביניהם קשר מתמטי.
נמרוד קוזלובסקי: הקשר המתמטי השכיח הוא קשר של מכפלה בין שני מספרים ראשוניים גדולים.
נמרוד קוזלובסקי: במאמר מוסגר, כיום ישנו בפיתוח במכון וייצמן קשר מתמטי נוסף שמדבר על סריג תלת מימדי, כך שלמעשה הצפנה שאני מבצע באמצעות המפתח האחד, ניתן לפענח רק באמצעות המפתח האחר, ולהפך.
נמרוד קוזלובסקי: כלומר, מה שהצפין המפתח הפרטי יכול רק המפתח הציבורי - שמקיים איתו את אותו קשר מתמטי - לפענח.
תהליך החתימה: טכנולוגיה נוספת היא להשתמש בתוכנה שמחוללת לך את המפתחות באופן ראנדומלי.
תהליך החתימה: אתה יכול שתהיה לך תוכנה במחשב שמחוללת מפתחות באופן ראנדומלי.
תהליך החתימה: אז יש לי שני המפתחות ביד, ועכשיו אני ניגש לבצע חתימה דיגיטלית.
תהליך החתימה: דבר ראשון אני צריך לכתוב מסר אלקטרוני, כאשר מסר אלקטרוני יכול להיות מסמך במעבד תמלילים, גיליון אלקטרוני, או כל מסר אלקטרוני אחר.
תהליך החתימה: בשלב הזה אני מפעיל את תוכנית החתימה ביחס לאותו מסר - וחשוב לציין, חתימה מבוצעת ביחס למסר ספציפי.
תהליך החתימה: התוכנה מפעילה בשלב זה פעולה שנקראת בעברית "פונקצית גיבוב", או בשמה הידוע יותר: "HASH FUNCTION".
תהליך החתימה: פונקציה זאת היא פונקציה חד-סטרית, והיא יוצרת טביעת אצבע ייחודית למסמך.
תהליך החתימה: המשמעות של היותה פונקציה חד-סטרית היא שאין ניתן לשחזר את המסמך המקורי מטביעת האצבע שנוצרה באמצעותה, וגם בהיותה ייחודית, אין ניתן ליצר אותה טביעת אצבע, אלא על ידי גיבוב המסר המקורי.
תהליך החתימה: בשלב הזה יש לנו טביעת אצבע למסר האלקטרוני - טביעת אצבע ייחודית כאמור.
תהליך החתימה: טביעת האצבע הזאת מוצפנת באמצעות המפתח הפרטי שלי.
תהליך החתימה: כתוצאת ההצפנה הזו, מתקבל מה שבפועל הוא החתימה הדיגיטלית.
תהליך החתימה: זה למעשה שילוב של ספרות, אותיות וסימנים, שמצורפים למסר האלקטרוני כקובץ מחשב נפרד.
תהליך החתימה: יש שמכנים את זה "מעטפת החתימה הדיגיטלית", כיוון שנוספה לי תוספת למסר, שהיא למעשה אפיון החתימה הדיגיטלית שנוצר.
תהליך החתימה: החתימה הדיגיטלית שנוצרה ביחס למסר היא ייחודית גם למסר הספציפי, כיוון שהיא נוצרה על טביעת אצבע ספציפית של מסר, והיא גם ייחודית לבעל החתימה המסוים, כיוון שהיא נוצרה באמצעות המפתח הפרטי שלו.
תהליך החתימה: בשלב הזה ניתן לשלוח את המסר לצד השני, לנמען.
תהליך החתימה: אני שולח - וזה חשוב - גם את המסר האלקטרוני וגם את החתימה הדיגיטלית הנלווית אליו.
תהליך החתימה: כלומר, גם את מעטפת החתימה הנלווית אליו.
תהליך החתימה: הנמען מקבל את שני המסרים האלה, את המסר האלקטרוני ואת החתימה הדיגיטלית.
תהליך החתימה: הוא מקבל את זה, כמובן, באמצעים מקוונים, על ידי משלוח ברשתות מחשבים.
תהליך החתימה: בשלב הזה, הנמען של המסר זקוק למפתח הציבורי שלי.
תהליך החתימה: הוא צריך את המפתח הציבורי, שמשוייך למפתח הפרטי של בעל החתימה.
תהליך החתימה: הוא יכול לקבל את המפתח הציבורי, או על ידי שישימו את זה באתר כלשהו ברשת, או אותן חברות שמנפיקות לי את המפתח, גם הן שמות את המפתח הציבורי שלי במקום שניתן לגשת אליו.
הערה: שיש לו שם יותר מוצלח.
הערה: זה לא ממש אידיאלי, אבל לא מצאנו משהו טוב.
נמרוד קוזלובסקי: היו שקראו לו "נאמן צד שלישי".
נמרוד קוזלובסקי: אותו גורם, שנכנה אותו מעתה "גורם מאשר", מאמת את זהותו של בעל מפתחות החתימה - ולאחר שאימת את זהותו, מנפיק לו תעודה אלקטרונית.
נמרוד קוזלובסקי: אותה תעודה מעידה על הקשר בין בעל החתימה, שכאמור זוהה ואומת ובין צמד המפתחות.
נמרוד קוזלובסקי: בפועל, התעודה תכלול את שמו של בעל החתימה ופרטים נוספים שאומתו לגביו, והיא משייכת אותו למפתח הציבורי שלו.
נמרוד קוזלובסקי: מעתה מי שיצליח לפענח את המסר, שנשלח חתום דיגיטלית מאותו בעל חתימה, אכן יידע מהי זהותו.
נמרוד קוזלובסקי: כל עוד לא נפגעה שליטתו של בעל אמצעי החתימה באמצעי החתימה שלו, הרי ניתן להסתמך על כך שהחותם הוא אכן בעל אותה תעודה אלקטרונית.
נמרוד קוזלובסקי: הבעיה מתעוררת אם נפגעה שליטתו של בעל החתימה בחתימתו.
נמרוד קוזלובסקי: במקרים כאלה תבוטל התעודה האלקטרונית, כך שיידע צד שצפוי להסתמך על אותה חתימה שאין להסתמך עליה עוד.
נמרוד קוזלובסקי: דבר נוסף בהקשר זה - מתעוררת שאלה מדוע שאני אסמוך על הגורם המאשר.
נמרוד קוזלובסקי: מהיכן אני יודע שהגורם המאשר, שאימת את זהותו של בעל החתימה, הוא אכן מהימן, בלתי תלוי ופעל בצורה ראויה.
נמרוד קוזלובסקי: לשם כך אני צריך שתינתן לי יכולת לאמת את זהותו של הגורם המאשר ולבחון שאכן לא חלו פגם או תקלה בפעולתו של הגורם המאשר.
נמרוד קוזלובסקי: זאת אני אבצע על ידי תעודה אלקטרונית נוספת, שניתנת לגורם המאשר על ידי גורם מאשר גבוה ממנו, או במדרג היררכי גבוה יותר.
נמרוד קוזלובסקי: על גבי התעודה האלקטרונית, הגורם המאשר מציין גם את חתימתו שלו, את אמצעי החתימה האלקטרונית שלו ומפנה אותי לתעודה האלקטרונית שמאמתת אותו, את הגורם המאשר.
נמרוד קוזלובסקי: כך, למעשה, אני אוכל לפנות לגורם המאשר שאישר אותו וחוזר חלילה, עד אשר אגיע לגורם מאשר שמהימן עליי, שאני אכן מסתמך על פעולת האימות שהוא ביצע, ואינני חושש כי נפל פגם כלשהו בפעולתו.
נמרוד קוזלובסקי: אם כך, נעשה סיכום קטן לגבי הטכנולוגיה הזו של החתימה הדיגיטלית.
נמרוד קוזלובסקי: ישנה טכנולוגיה שמאפשרת באמצעות צמד מפתחות לזהות אדם שחתם על מסר אלקטרוני, לוודא כי המסר האלקטרוני לא שונה עוד מעת עריכתו, וכן לאמת באמצעות גורם חיצוני שלישי את זהותו של אותו חותם.
נמרוד קוזלובסקי: אם כך, יש לנו אמצעי שמאפשר לנו לאמת זהות צדדים, להבטיח אותנטיות ושלמות של מסר אלקטרוני, לאמץ מסרים אלקטרוניים, כך שאדם אכן מאמץ מסר שהוא חתם עליו, כפי שאדם בחתימתו מאמץ מסרים, ויש לי מסמך אחד לצרכים ראייתיים.
נמרוד קוזלובסקי: יש לי מסמך אחד חתום, שאני יכול, בהליכים משפטיים מאוחרים, להציג אותו ולהסתמך עליו.
נמרוד קוזלובסקי: היתרונות של החתימה האלקטרונית רבים מספור.
נמרוד קוזלובסקי: יש קושי רב לזייף את אמצעי החתימה.
נמרוד קוזלובסקי: העיר לי, ובצדק, עורך דין חיים רבייה, אתמול כששוחחנו על זה, שאם נשתמש במפתח הצפנה חזק דיו, שזה נבנה על פי גודלו של מפתח ההצפנה, נוכל להגיע למצב שלא ניתן יהיה לזייף את החתימה, שכן רק בידי אדם אחד נמצא אמצעי החתימה הזה, ואחר בלתו לא יוכל לייצר אותה.
נמרוד קוזלובסקי: כמו כן, זה אמצעי נוח למול צדדים שלישיים, שיכולים עכשיו לאמת את זהותו של החותם על מסמך.
נמרוד קוזלובסקי: לדוגמה, מסמך סחיר - אדם חותם על המסמך, ובנק שמקבל אלקטרונית את אותו מסמך יכול לאמת מיהו אכן זה שחתם על המסמך.
נמרוד קוזלובסקי: שני משפטים לסיום - לצד אותם יתרונות גדולים, יש גם חסרונות בחתימה האלקטרונית, ועל זה תרחיב גברת ליהי פלדמן.
נמרוד קוזלובסקי: דבר נוסף, זה שאם הגורם המאשר - נפרץ המאגר שלו, או שחוללה התעודה האלקטרונית של הגורם המאשר עצמו, אין לי כל ערובה יותר לאמיתות התעודות שמונפקות על ידו, והסתמכות על אותן תעודות תהיה בעייתית.
נמרוד קוזלובסקי: תודה רבה.
מיכאל איתן: שמחייבות אותנו להתייחס אליהן כרגע או שאפשר להמשיך?
ליהי פלדמן: מה אין אנו רוצים להכניס בתוך החוק, מהן הטכנולוגיות שעמדו לנגד עינינו כשחוקקנו, מה יכולנו להכניס ולא יכולנו להכניס - הייתי רוצה להתייחס לעיקרי הדברים המופיעים בתוך החוק - עדיין לא ברמה של סעיף-סעיף, אלא ברמה של העקרונות הכלליים כפי שהנחו אותו, כשצריך לזכור בעיקר שתי עקרונות מנחים שהיינו רוצים לשמור לנגד עינינו.
ליהי פלדמן: העיקרון הראשון הוא הכוונה לבטא בחוק החדש את אותן מטרות כפי שהיו קיימות לגבי החתימה הקלאסית.
ליהי פלדמן: כמו שנאמר, מטרה של זיהוי החותם ומטרה של מתן ביטוי חיצוני לכוונתו לגבי המסמך הנדון.
ליהי פלדמן: העיקרון השני הוא שמירה על ניטרליות, ככל שניתן בחקיקה, ולכן רוב אותן מילים טכנולוגיות ששמענו קודם אינן מופיעות בתוך החוק עצמו, במטרה לאפשר גמישות ולהתאים להתפתחויות עתידיות בתחומי טכנולוגיה חדשים.
ליהי פלדמן: הפרק הראשון שאתייחס אליו הוא פרק ההגדרות, שבו קבענו בעיקר את סוגי החתימה הרלוונטיים.
ליהי פלדמן: באופן כללי ישנם שלושה סוגי חתימות: חתימה אלקטרונית מאד פשוטה, כגון חתימת שם בסוף מכתב E-MAIL ושליחתו באמצעים אלקטרוניים.
ליהי פלדמן: הסוג השני הוא חתימה הנקראת "חתימה אלקטרונית מאובטחת", והיא בעלת מאפיינים מיוחדים, שמשיגה תוצאות דומות ואפילו טובות יותר מאלה של חתימה בכתב יד; והסוג השלישי הוא "חתימה אלקטרונית מאובטחת ומאומתת", שבו אנו מכניסים גורם שלישי חיצוני, הגורם המאשר, שהוא שיבטיח את אימות זהותו של החותם.
ליהי פלדמן: אלה הן עיקר ההגדרות שישמשו כבסיס לחוק.
ליהי פלדמן: הפרק השני - לא כרונולוגית - אבל הנושא השני, הוא הגורם המאשר.
ליהי פלדמן: אנחנו בחרנו בשיטה שלפיה נושא הקמת גורמים מאשרים ורישומם הוא וולונטרי.
ליהי פלדמן: כפי שנאמר, אין זה חוק כופה, אלא מאפשר מסגרת לתוכה ניתן להיכנס.
ליהי פלדמן: לפיכך ישנן הגדרות מהו אותו גורם מאשר, מה תפקידו - ולא אכנס כאן לפרטים.
מיכאל איתן: בין-לאומית, למסקנות שלכם מהשוואה בין-לאומית, אם עשיתם, ומה אומרים חוקים אחרים, ואיפה יש כבר חוקים כאלה.
מיכאל איתן: אם את יכולה לדבר על זה, אנא ממך, כי זה מאד חשוב לי.
ליהי פלדמן: הדירקטיבה של השוק האירופי, שיצאה לפני כשנה, שבה נקבע איסור לחייב רישום של גורם מאשר, אלא נקבע מערך וולונטרי של גורמים מאשרים.
ליהי פלדמן: אנחנו אימצנו את הגישה הזו, שלפיה אנחנו אומרים, שלמעשה כל אחד יכול להיות גורם מאשר.
ליהי פלדמן: הוא יכול להיות רשום אצל רשם הגורמים המאשרים.
ליהי פלדמן: במצב זה, החוק מבטיח מנגנון פיקוח ובקרה על אותו גורם מאשר.
מיכאל איתן: חתימה דיגיטלית, באופן כללי?
ליהי פלדמן: הברית, בסינגפור, בגרמניה, באנגליה, בצרפת ועוד.
ליהי פלדמן: החוק הראשון חוקק ב95-, ומאז רוב העולם הולך בעקבות המגמה הזאת.
מיכאל איתן: חודש-חודשיים.
ליהי פלדמן: משמעות הרישום היא בשני מובנים.
ליהי פלדמן: האחד הוא לאפשר ודאות בתפקודו של אותו גורם מאשר, שכן ישנו רשם שמפקח על הפעילות, ובמישור השני, ישנם סעיפים בחוק הדורשים ונותנים יתרון לשימוש בחתימה מאובטחת ומאומתת על ידי גורם מאשר.
ליהי פלדמן: זה בנושא הגורם המאשר.
ליהי פלדמן: נושא נוסף שמוסדר בחוק הוא שאלת מעמדה ותוקפה של החתימה, כשכאן בעצם עיקר החוק, אפשר לומר.
ליהי פלדמן: כשאנחנו באים לקבוע הן מה מעמדה הראייתי של חתימה אלקטרונית מסוג מסוים והן לקבוע חובה מסוימת לעשות שימוש בחתימה אלקטרונית מאומתת באותם מקרים בהם החוק דורש חתימה.
ליהי פלדמן: נושא נוסף שמוסדר בחוק הוא שאלת האחריות.
ליהי פלדמן: בחתימה אלקטרונית ישנם למעשה שלושה שחקנים: אחד הוא החותם, בעל החתימה; השני הוא המסתמך על החתימה, הצד השני; והגורם השלישי הוא אותו גורם מאשר, אותו גורם ניטרלי, המתווך.
ליהי פלדמן: בחוק נקבעו מספר סעיפי אחריות, הקובעים חובות התנהגות מסוימות ומטילים אחריות לנזק שנגרם עקב הפרת אותן חובות.
ליהי פלדמן: נושא נוסף בעל חשיבות רבה הוא מעמדה של המדינה בכל הנוגע לשימוש בחתימות אלקטרוניות.
ליהי פלדמן: מאחר שהמדינה, כל גופי הממשלה, עושים שימוש, הן בתוך הממשלה והן ביחס בין הממשלה לבין אזרחי המדינה, במסמכים אלקטרוניים כאלה ואחרים, יש צורך לקבוע מהי רמת המהימנות שתשמש באותם מקרים, ולכן יש סעיף שמאפשר קביעת מנגנונים ייחודיים ונפרדים לרשויות המדינה, הן לגבי אופיו ומהותו של הגורם המאשר והן לגבי הטכנולוגיות שהוא עשוי להשתמש בהן.
ליהי פלדמן: נושא כמעט אחרון הוא הנושא הבינלאומי בכלליותו.
ליהי פלדמן: אי אפשר להדגיש יותר מדיי את הנושא של חשיבות הקשר הבינלאומי במסחר האלקטרוני והצורך לקיים קשר עם מדינות אחרות.
ליהי פלדמן: יש חשיבות רבה להכרה בחתימות אלקטרוניות שאומתו על ידי גופים שלא הוקמו בישראל.
ליהי פלדמן: לפיכך בחוק יש סעיף המאפשר הכרה בגופים מחו"ל, בתנאי שהם עומדים בתנאים דומים לאלה שנקבעים בחוק לגבי גורמים ישראליים.
ליהי פלדמן: התפיסה גם בעולם, בהרבה מדינות, היא כזו שיש מין סעיף כללי, הסמכה כללית, המאפשרת הכרה בגורמים זרים המאמתים חתימות, ופרטים ייקבעו בהמשך.
ליהי פלדמן: הדבר האחרון שיש לו חשיבות בהקשר הזה, הוא נושא התקנות שבחוק הזה מקבל חשיבות יתר, כי כפי שנאמר, החוק בנוי כחוק מסגרת שנועד לקבוע עקרונות כלליים ולאפשר גמישות מרבית להתאמה לשינויים - טכנולוגיים ואחרים - בתקנות שיותקנו בעתיד.
יוסי: חוק בארצות הברית, וממילא הכוונה היא ליצור אמנה בינלאומית - למה לא לאמץ את הנוסח האמריקאי במלואו?
ליהי פלדמן: מאד כוללני שורה של נושאים, ביניהם החתימה האלקטרונית, והוא מבטא גישה דומה לזו המבוטאת כאן.
ליהי פלדמן: הנושאים האחרים המופיעים שם נמצאים כרגע בדיון במסגרת הוועדה הבין-משרדית של המסחר האלקטרוני.
טנה שפניץ: והחקיקה צריכים להתקבל ולהיספג על רקע החקיקה שלנו.
טנה שפניץ: יש דיני חוזים שונים לחלוטין; יש דיני נזיקין שונים לחלוטין; והחתימה האלקטרונית נוחתת על המסד החקיקתי הקיים, וצריך להתאים את הדברים.
מיכאל איתן: לעבור ולשמוע את הנציגים השונים.
מיכאל איתן: אני רוצה להזכיר לכולם שאני מאד מבקש את החומרים שאפשר להגיש בכתב, להעביר אלינו ב-E-MAIL, מי שלא הגיש עד עכשיו.
מיכאל איתן: מסמכים שאפשר להעלות אותם, יעלו לאתר, אבל כמובן, כל אחד יקבל גם אפשרות להציג את עמדתו.
מיכאל איתן: אני כמובן רוצה שכל הנציגים כולם ידברו.
מיכאל איתן: אני רק רוצה לעשות כאן סדר.
מיכאל איתן: קודם כל ביקש לדבר עורך דין יוסף שגב.
יוסף שגב: קשר עם מוסדות, מעין ציבוריים.
יוסף שגב: בנקים.
יוסף שגב: אני רוצה משכנתה מבנק - חתימות ערבים.
יוסף שגב: חמישה ערבים - כולם עוזבים את העבודה - הם באים לחתום.
יוסף שגב: קשר עם מוסדות כמו חברות ביטוח - הוצאת פוליסות, החזרת פוליסות.
יוסף שגב: אנחנו מדבר גם על צורך - וגברת טנה שפניץ אמרה את זה - להתאים את עצמנו לחוק במדינה, שהרבה פעמים דורש חתימות, ורק התחלנו, כי ברגע שיהיה זיהוי מוחלט - ואני מדגיש את המלה מוחלט.
יוסף שגב: מוחלט זאת אומרת, זהו זה, ויש מי שאחראי אם זה לא נכון - החיים שלנו כולנו ישתנו, כי הדרישה לחתימה תגדל לכל אורח חיינו.
יוסף שגב: לכן אני מציע שתהיה רק חתימה אחת - לא שלושה סוגים ולא עם דרגות שונות ולא פשוטה, מאובטחת ומאובטחת ומאומתת - זה יהיה הרבה פרנסה לי, לעורכי הדין, כי חתימה מאובטחת יצרה חזקה שהיא אמיתית – "נראה אתכם" כמה היא אמיתית בבתי משפט.
יוסף שגב: זאת אומרת, כל אחד יגיד, לא חתמתי.
יוסף שגב: לכן לב העניין הוא קודם כל מי אחראי אם זה לא נכון.
יוסף שגב: ככה לימדו אותי - קודם כל, מי אחראי.
יוסף שגב: אז צריך לתפוס גורמים, ישראליים או אחרים, שנקרא להם גורם מאשר - ואני אינני אובייקטיבי - אני מייצג גורם מאשר.
יוסף שגב: אבל זה נכון.
יוסף שגב: ושכולם יתחרו להיות גורם מאשר.
יוסף שגב: שכולם יתחרו.
יוסף שגב: יהיה אדם שיגיד, אני נותן אישור - כמו ויזה, כמו ישראכרט - אני נותן אישור שזה האדם, וזה המסמך, תבצע את הפעולה.
יוסף שגב: ואני נותן מספר לאישור שלי.
יוסף שגב: וכמו בויזה וישראכרט, שאתה מצלצל אליהם והם אומרים: מספר זה וזה אישר, אלא שכאן זה יהיה בהקלדה של כפתור אחד - אותו דבר כאן - אין יותר שאלות.
יוסף שגב: זה גמור.
יוסף שגב: זה מוחלט, ויש מי שאחראי אם זה איננו בסדר.
יוסף שגב: מה אני צריך להבין את כל המושגים - מפתח ציבורי ומפתח פרטי - שיעשה את זה איך שהוא רוצה, רק שיבוא וייתן לי אישור שהוא גדול דיו לקחת את האחריות - הוא האחראי.
מיכאל איתן: שכל חתימה שלו תעלה לו כסף, שיהיה מי שייקח קומיסיון על החתימות.
מיכאל איתן: זה עסק לא רע.
יוסף שגב: יוכל לחתום.
יוסף שגב: כל אחד יוכל לחתום חתימה אלקטרונית פשוטה ומאושרת ואיזו שהוא רוצה, אבל היא לא תקבל את החזקה בחוק, שאומרת זה האדם.
יוסף שגב: זו החתימה שלו.
יוסף שגב: אני אחראי לזה שזה האדם וזו החתימה שלו.
יוסף שגב: אינני שולל חתימות אחרות.
מיכאל איתן: בכוונה לא.
מיכאל איתן: לכן אתה מתפרץ פה לדלת פתוחה.
מיכאל איתן: הוא רק קובע שבתחומים מסוימים, שאדם יוכל לקחת על עצמו את האחריות, והאדם מהצד האחר ייקח את האחריות, שאם זה לא נכון, זו תהיה בעיה שלו - אז תהיה התקשרות על בסיס של חתימה מאובטחת בלבד.
מיכאל איתן: האם אני צודק?
יוסף שגב: החוק הזה?
יוסף שגב: זה רק סעיף אחד, סעיף חזקה.
יוסף שגב: אם עשית כך וכך, חזקה שזאת חתימתך, ושהמסמך זה המסמך שחתמת - חזקה.
יוסף שגב: את החזקה הזו קיבלה גם חתימה מאובטחת וגם חתימה מאובטחת ומאומתת - אותה חזקה.
יוסף שגב: כאן הטעות, כי בעוד שחתימה שהיא רק מאובטחת בסך הכל צריכה לענות על אילו אמות מידה טכניות, אולי מהותיות, אבל שאיש איננו יכול לבדוק אותן בעת החתימה.
יוסף שגב: לחתום למישהו על 25 שקלים לקנות משהו, הצד השני יתחיל עכשיו לבדוק, האם החתימה עומדת בכללים - זה לא מעשי.
יוסף שגב: לכן, אני מציע את החזקה הזאת לתת רק לחתימה מאומתת; ואני אסביר עכשיו נקודה אחת, שאני חושב שהיא מאד חשובה.
יוסף שגב: אם ניתן גם לחתימה מאובטחת רגילה חזקה כזאת, זה יחייב אותנו לתת לכל אדם שירצה את הזכות להכריז שהוא נותן חתימות מאובטחות, בלי פיקוח אם זה נכון, בלי לבדוק את האדם הזה, אם הוא יציב, אם יש אחרי המילים שלו גם איזה דבר משמעותי, אם הוא יכול למשל לשלם במקרה הצורך - וזה מסוכן.
יוסף שגב: מה עשינו פה - וזו טעות כל כך אנושית - לקחנו חתימה רגילה ונוטריונית, ואנחנו רוצים בעידן הבא לחיות עם העבר שלנו.
יוסף שגב: כמו שתמיד אנחנו רואים יצורים על פני המאדים, שיש להם ראש, שתי ידיים ושתי רגליים, כי אנחנו עם ראש, שתי ידיים ושתי רגליים.
יוסף שגב: תמיד אנחנו לוקחים את העבר ומנסים להשליך אותו לעתיד - זו טעות.
יוסף שגב: אנחנו יכולים לקבל רולס רויס, אנחנו יכולים לקבל היום חתימה נוטריונית על כל מסמך, ומי שאומר כאן, בכסף - זה לא עניין כספי.
יוסף שגב: מי שייקח את עניין החיוב הכספי על עצמו, אלה יהיו הגורמים שירצו חתימות כאלה, כמו בנקים, חברות ביטוח וכוליה.