GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיקי שיינוביץ: אני מציע לפנות גם למשרד התמ"ס להשקיע בטכנולוגיות פיתוחיות ובתשתיות היי-טק שיכולות גם הן לעזור בנושא מניעה ושיקום.
ענת מאור: מתקבל.
יעקב דרורי: יש שכבות במעמד כלכלי חברתי נמוך בכל המדינה, שהן גם ברמת סיכון יותר גבוהה וגם זוכות פחות לכל מערכות הטיפולים.
יעקב דרורי: הן יותר בפנימית מאשר בטיפול נמרץ, הן לא מגיעות לשיקום, והתמותה בקרבן, לפי הנתונים העולמיים, הרבה יותר גבוהה.
דן גילון: אני חושב שיש פה רושם שהבעיה של קרדיולוגיה ותמותה מובילה היום, ותוביל גם בעתיד.
דן גילון: אני חושב שזו הצהרה שקטה מידי, יש נתונים מבית הספר לבריאות הציבור בהארוורד, שממקם את הקרדיולוגיה, שילוב של תמותה ותחלואה מלב במקום ה- 5 בלבד, והצפי לשנת 2020 הוא שהשילוב של שני הדברים יהיה במקום ראשון.
טובה חצ'ק שאול: אני חושבת שצריך לצאת מפה קול קורא לדיקנים של בתי הספר לרפואה להכניס את המודעות למחלות לב ולמניעה, לכל תוכניות הלימודים.
ענת מאור: אנחנו נצרף.
צבי פיינברג: אני רוצה להתייחס לתמותה ממחלות לב, דום לב והחייאות.
צבי פיינברג: התמותה ממחלות הלב קורה ב- 50 אחוז ומעלה, מחוץ לכותלי בית החולים.
צבי פיינברג: כל הציוד המתקדם בבתי החולים לא יכול, במקרה כזה, להציל את החולה.
צבי פיינברג: זה למעשה תפקיד צוותי מגן דוד אדום בשטח.
ענת מאור: אם אני זוכרת נכון, 700 מתים בדרך.
צבי פיינברג: לא בכולם מבוצעות החייאות.
צבי פיינברג: לפי הסטטיסטיקות של מד"א, אנחנו מבצעים כ- 250 החייאות בחודש, כשמתוכן 40 אחוז מהחולים - שלמעשה היו במצב של מוות - מגיעים חיים לבתי החולים, כ- 11 אחוז משתחררים הביתה מבתי החולים לאחר מהלך ההחייאה.
צבי פיינברג: אם ניקח בחתך שנתי, בסביבות 350 איש בשנה עוברים החייאה מוצלחת, לפי הסטטיסטיקה שיש לנו, אנשים אלה יחיו 8 שנים אחריה.
צבי פיינברג: כדי להקטין באופן משמעותי את התמותה ממחלות לב, פרט למה שנאמר לגבי מניעה, הנושא של הדפיברילטורים (אמצעי שנותן שוק חשמלי לאנשים שבדום לב) הוא הנושא המרכזי.
צבי פיינברג: אנחנו, כארגון אמבולנסים לא יכולים להקטין את זמן ההגעה שלנו לבית שבו קורה התקף לב מתחת ל- 6 עד 8 דקות.
צבי פיינברג: חלון ההזדמנויות להציל את החולים עם התקף לב או דום לב, הוא עד 4 דקות.
ענת מאור: הבעיה היא שהנט"ן הוא כל כך יקר שהמון מועצות אזוריות, בעיקר בפריפריה, לא מחזיקות אותו.
ענת מאור: איך פותרים את הבעיה הזו?
צבי פיינברג: יש לנו 2 נט"נים ברחבי המדינה.
צבי פיינברג: במשך 10 השנים האחרונות לא חל שינוי במספרם, לעומת זאת הוספנו 28 אט"ן שבהם יש פרמדיק, ומבחינת הפרוטוקולים של ההחייאה הם כמעט זהים.
צבי פיינברג: כלומר, מבחינת הטיפול הניתן בשטח, יש שיפור ברמת הטיפול.
צבי פיינברג: למרות שיפור זה, בנושא של החייאות מוצלחות, הדרך העיקרים היא לא על ידי שיפור שאנחנו יכולים להכניס, אלא על ידי הכנסת דפיברילטורים חצי אוטומטיים לקהילה.
דרור גוברמן: חלק מההצעות שהוצעו כאן כרוכות בעלויות תקציביות, ומאוד נודה על עזרת הוועדה הזאת גם בשיפור המצב התקציבי.
דרור גוברמן: אנחנו כרגע נמצאים סביב קיצוץ של 100 מיליון ש"ח בערך בתקציבי בתי החולים הממשלתיים.
ענת מאור: השרים אחראים לתקציבים ולחלוקה הפנימית שלהם.
ענת מאור: אנחנו נמשיך בפיקוח.
ענת מאור: אנחנו שמחים לארח את סגנית שר התשתיות, חברת הכנסת נעמי בלומנטל.
ענת מאור: אני רוצה להזכיר ולומר שהישיבה היא ישיבת מעקב.
ענת מאור: זאת אומרת, הוועדה בראשותי – שלא לדבר על תקופות קודמות – קיימה כבר את הישיבה הששית במניין כאשר אחת מהן, באוגוסט 1999, הייתה יחד עם הוועדה לענייני ביקורת המדינה.
ענת מאור: בדיונים שמענו מומחים רבים כאשר חלקם נמצאים כאן.
ענת מאור: אני רוצה להזכיר שגם הוועדה וגם הממשלה השתכנעה שלפי ההיסטוריה והנתונים, הסבירות שאכן תקרה רעידת אדמה בישראל היא גבוהה עד גבוהה מאוד אלא שהשאלה היא מתי, באילו מקומות ובאיזו עוצמה, ועל כך יש נתונים מספיקים כדי לחייב את המדינה להיערך באופן נחרץ ומוחלט.
ענת מאור: אני רוצה לציין ולהזכיר שבזמנו של אהוד ברק הוקמה ועדה שעכשיו חודשה עבודתה ואני בטוחה שהדברים יתקדמו ועל כך אני מברכת.
ענת מאור: לכן אני מבקשת לא להתחיל בנקודות שכבר התקדמנו בהן, מה עוד שיש לנו גם דוח בכתב, אלא לענות על ארבע-חמש השאלות שהועלו בישיבה האחרונה שהתקיימה ב8- בינואר 2002.
ענת מאור: נושא עמידות המבנים הישנים.
ענת מאור: הנושא מוכר לכולם ואני לא מתכוונת לחזור עליו.
ענת מאור: התשובה של יעקב היכל הייתה שמכירים בחשיבות הנושא וכי ייזמו הצעת חוק ממשלתית.
ענת מאור: נאמר שייזמו הצעת חוק וזאת בתשובה לתזכיר שהגישה לנו התאחדות הקבלנים יחד עם הוועדה ולאחר סיור מיוחד שערכנו בירושלים כדי לראות מבנים על עמודים כאשר קיימת יזמות משותפת בין הקבלנים לבין המדינה.
ענת מאור: התבשרנו שנעשה פרוייקט ניסויי בשלוש ערים.
ענת מאור: אני רוצה להזכיר שבאותה עת הונחה הצעת חוק פרטית של חבר הכנסת רן כהן וקבוצה של מעל עשרים חברי כנסת מכל סיעות הבית, הצעת חוק ייצוב בתים משותפים על-ידי בניית יחידות דיור כנגד רעידות אדמה ובהצעה זו משולב נושא הדיור הציבורי.
ענת מאור: הצעת החוק הזו לצערנו לא אושרה על-ידי הממשלה ולא התקבלה הצבעה עליה אלא היא הוחזרה לוועדת שרים לענייני חקיקה כשעד היום אין תשובה.
ענת מאור: הכנסת עומדת לצאת לפגרה בעוד כשבועיים ואנחנו נרצה לקבל תשובה בנושא הזה.
ענת מאור: אם הנושא יועבר לפחות בקריאה טרומית עד גמר המושב, זו בשורה מאוד חשובה אלא אם יש כבר הצעת חוק ממשלתית למרות שכידוע לי היא עוד לא הונחה.
ענת מאור: אני מבקשת לקבל אינפורמציה לגבי הנושא הזה.
יעקב היכל: כעזרה ראשונה יהיה לנו את התקן הראשוני שעושים במכון התקנים וכאן אני מדבר על הרחבה יותר גדולה והכוונה היא לעשות את זה.
יעקב היכל: לגבי הסקרים.
יעקב היכל: נערכו סקרים באחריות משרד הבינוי והשיכון – קרית שמונה, בית-שאן וכפר סבא – ואז שר הבינוי והשיכון התחייב כאן שהוא יעשה זאת.
יוסף רזי: אני מוכרח להוסיף ששיקום בתים כאלה מחייב טיפול די עדין משום שהכוונה היא לא להיכנס לדירות עצמן באופן כללי אלא לעשות את החיזוקים מחוץ לדירות.
קריאה: בחרנו לעשות את זה דווקא בכפר-סבא ולא מטעמים של נוחות ולא מטעמים של סיכון סייסמי אלא כי שם במשרד מהנדס העיר יש רמת תיעוד מאוד גבוהה וכפר-סבא מפותחת מאוד במערכת ה-GS שלה.
קריאה: אנחנו פיתחנו מתכונת של שאלות שלפיהן נאסף מידע קיים במהירות רבה יחסית, בחנו זאת על סדרה של בניינים בעזרת כוח אדם מקצועי או מקצועי למחצה מקומי וכרגע אנחנו מאבדים כלים חישוביים כדי לעשות את עיבוד הנתונים.
קריאה: במקביל אנחנו נמצאים עם המרכז למיפוי ישראל שיש לו בסיס נתונים ארצי והוא מתכוון לבנות שכבה שמיועדת לרעידת אדמה, שכבת אינפורמציה שתיזון מתוך אותם נתונים שייאספו.
נעמי בלומנטל: אני רוצה לברך גם את ועדת היכל שעובדת בצורה מאוד רצינית.
נעמי בלומנטל: אני שומעת על הדיונים שלכם ואני יודעת שהם מתקיימים בצורה מאוד מסורה והחלטית.
נעמי בלומנטל: גם כשאפשר לדלג על יום עבודה, לא מדלגים על אף שעה אלא להפך, נותנים מעבר לזמנם וזאת כדי להתמודד עם בעיה שהיא בעיה שאנחנו מקווים שהיא עתידית עד כמה שאפשר, אבל יחד עם זאת היא חייבת להיות על סדר היום ושלא נמצא את עצמנו כרגיל כאלה שאומרים חבל, ידענו ולא עשינו שום דבר.
נעמי בלומנטל: לפיכך העבודה שנעשית היא עבודה מאוד רצינית, אבל אי אפשר לבוא ולהצביע על תוצאות מיידיות.
נעמי בלומנטל: בוודאי אם רוצים לשדרג את תקן הבינוי ורמת הבינוי, דבר שמעלה מחירים, או לחילופין צריך לחזק מבנים קיימים ויש עלות, השאלה מי אמור לממן את זה כשהמדינה נמצאת במצב כלכלי כל כך קשה.
נעמי בלומנטל: יוצא שהמציאות היא יותר חזקה מאשר כל ההחלטות שתתקבלנה.
נעמי בלומנטל: אני רוצה להתייחס כאן להצעת החוק.
נעמי בלומנטל: בהיותי חברת כנסת בוודאי שאני רוצה לעודד עד כמה שאפשר הצעות חוק פרטיות ואני חושבת שזו זכותו וחובתו של חבר כנסת אבל זה נושא כל כך רחב שמקיף גם הרבה מאוד משרדי ממשלה וגם הרבה מאוד בעיות יסוד, ואפילו אם נתייחס רק לביטוח, מי צריך לשאת בו, כל מיני נושאים שעולים כתוצאה מהמבנים, בנייה חדשה, התמ"א שעובדים עליה, הבריאות, איך המערכת מתנהלת כשמתרחש אירוע וכולי.
נעמי בלומנטל: כל הנושא הזה הוא נושא סבוך, גדול ובעייתי שנראה לי שכדאי היה לא להתחיל להגיש כל מיני הצעות חוק פרטיות שאחד מתייחס לאיזשהו מטבח במבנה מסוים.
נעמי בלומנטל: אני משערת שלא נוכל בזמן הקרוב לבוא עם הצעת חוק ממשלתית מקיפה בנושא רעידות אדמה.
נעמי בלומנטל: אם נרים ידיים בהקשר הזה, יכול להיות שנתחיל לתמוך בהצעות חוק פרטיות.
נעמי בלומנטל: בשלב הזה אני חושבת – וכך אמליץ בפני ועדת שרים לענייני חקיקה – שצריך לבוא עם הצעת חוק כוללת שתכלול את מירב התקנות שקשורות לאירוע של רעידת אדמה.
נעמי בלומנטל: לא לעשות את זה טלאים טלאים אלא לבוא עם משהו יותר מקיף.
נעמי בלומנטל: ועדת ההיגוי בעצם יושבת על כך והיא בוחנת את האירוע מכל היבטיו.
נעמי בלומנטל: לפיכך גם קיימות ועדות המשנה שמתייחסות לכל דבר ודבר.
נעמי בלומנטל: יש דברים שנוכל אולי לקבל יותר מהר תשובות ואכן נראה לי שיש התקדמות גדולה מאוד שיעקב היכל יוכל להציג אותה.
נעמי בלומנטל: יש איזשהו סצנריו באיזשהו מבנה איך להתמודד עם אירוע אם יתרחש, דבר שלא היה לפני שנה.
נעמי בלומנטל: נגיד שלא הצלחנו לשדרג את המבנים, יש לנו בעיה, אפשר לבוא ולקרוא לציבור לנהוג כך או לנהוג אחרת, בין שאתה גר במבנה כזה או בין שאתה גר במבנה אחר שם התורה היא אחרת, אבל בהחלט אפשר היום להציג מה קורה אם יש איזשהו סצנריו, מה קורה כשיש אירוע כזה, איך נערכים אליו הגופים השונים, אם אלה בתי-החולים, אם אלה הרשויות המקומיות, אם זה הצבא וכולי.
נעמי בלומנטל: מה אחריותו של כל אחד במידה שיתרחש אירוע, ונקווה שלא, ומה המענה.
נעמי בלומנטל: אנחנו מוכרחים למצוא את עצמנו, במידה שיהיה אירוע, מוכנים לפחות מן ההיבט הזה.
נעמי בלומנטל: אני חושבת שיש כאן התקדמות, אבל צריך לדעת שלא יהיו כאן נסים כי לא כל הבתים שניבנו בשנות ה50- ועוד קודם לכן – בין בניינים על קרקע ובין בניינים נתמכים על-ידי עמודים - ישודרגו ויעמדו על קרקע יותר מוצקה.
נעמי בלומנטל: יחד עם ועדת היכל ועם כל המומחים שנמצאים כאן אנחנו משתדלים להתקדם בהקשר הזה.
נעמי בלומנטל: אני רוצה להתייחס לדבר נוסף.
נעמי בלומנטל: ועדת ההיגוי להיערכות וטיפול ברעידות אדמה הוקמה לפי החלטת ממשלה.
נעמי בלומנטל: אתם יודעים שתמיד החלטות ממשלה הן נהדרות וגם זאת החלטה מדהימה כשהוחלט שבראש ועדת השרים יעמוד שר התשתיות ולאחר שנתיים ראשות הוועדה תעבור לשר השיכון.
נעמי בלומנטל: נוצר מצב שועדת ההיגוי על ועדות המשנה שלה צריכות לעבור לסמכות משרד הבינוי והשיכון ונוצר מצב שעניינית לא תורם הרבה.
נעמי בלומנטל: אני פניתי בזמנו למשרד ראש-הממשלה כדי שנקבע מודוס ויוונדי שלא יעכב את עבודת הוועדה עקב מעבר פיזי וגם מעבר תקציבי שכמו שאנחנו יודעים עשוי להיות מאוד מסורבל.
נעמי בלומנטל: יכול להיות שנגיע לאיזושהי הבנה עם משרד השיכון.
נעמי בלומנטל: אין לנו שום עניין להיכנס לחילוקי דעות אלא להפך, אבל אנחנו לא רוצים לעכב את עבודת הוועדה בשל קשיים בירוקרטיים.
נעמי בלומנטל: אני רוצה לברך את העוסקים במלאכה ומקווה שלא תהיה רעידת אדמה.
ענת מאור: כל המומחים דיברו על מניעת נזקים באופן המירבי.
ענת מאור: זה בגדול שם המשחק.
ענת מאור: בוודאי שאחר-כך אם קורה משהו, ובכל-מקרה אי-אפשר למנוע אותו, אני לא אוכל לוותר על פיקוח הכנסת במובן שתמיד נלך מהכבד אל הקל.
ענת מאור: אני שמחה שמקדמים את הדברים הללו.
ענת מאור: באשר לחקיקה.
ענת מאור: אנחנו לא חוקרים אלא מכוונים את הפיקוח בעקבות הערות המומחים.
ענת מאור: הדבר הראשון היה חיזוק מבנים קיימים ובעניין הזה אני בכל-זאת חושבת – ולכן אני חוזרת על פנייתי שזה ייעשה עד הפגרה – שאם הממשלה רואה שהיא לא מצליחה לגבש הצעת חוק מקיפה לקראת פתיחת המושב הבא באוקטובר, צריך לקדם את הצעת החוק כדי שתעבור לפחות בקריאה ראשונה כי אנחנו יודעים מה ההבדל בין החלת רציפות לבין התחלה מחדש בכנסת ה16-.
ענת מאור: זה נראה לי באמת עניין קריטי, מה עוד שאחר-כך דנים ועובדים עליה מקצועית.
ענת מאור: לגבי חיזוק מבנים קיימים, אנחנו ממתינים לקבל דיווחים ולעדכונים מכם על ההתפתחויות.
ענת מאור: אני רוצה להזכיר את הרצח הנתעב במסגרת הפיגועים המאוד קטלניים את הרצח של אביאל רום שהיה בישיבה האחרונה, מי שעמד בראש המרכז למיפוי ישראל ונרצח לפני כחצי שנה בפיגוע בחיפה יחד עם שני ילדיו.
ענת מאור: הסעיף הבא הוא נושא המבנים שנבנים היום וכאן אני רוצה להזכיר את נושא האכיפה.
ענת מאור: בשנת 1995 נכנס לתוקפו החוק החדש בנושא התקנים.
ענת מאור: כאן המקום להזכיר את פרופסור גליק שבדיוק השבוע קיבלנו את חוברת הזיכרון לזכרו שנפטר תוך האירוע הטראומתי כשבעצם דבריו האחרונים היו כאן בוועדה שלנו בנושא רעידת אדמה.
ענת מאור: אני מודה למשפחתו של פרופסור גליק על ששלחה לוועדה את החוברת.
ענת מאור: בעניין הזה היו מחלוקות, האם האכיפה מספקת או לא, אבל השאלה מה בכל-זאת קורה.
ענת מאור: השאלה היא יש לנו אחריות על המבנים שנבנים היום והאם מכאן ואילך אפשר להיות שקטים.
דוד ינקלבסקי: ראינו שבעצם יש הרבה דברים שמרכיבים את הנושא הזה כאשר חלקם מאוד ממוקדים וקל לזהות אותם ולכן קל לטפל בהם כמו למשל הכנת כלי תכנון יותר טובים, הכנת תקן יותר מתקדם וכולי, ואלה דברים שקשורים בטיפול הכולל בבנייה החדשה אבל הם מחוץ לקונטקסט של הדברים שאני אתייחס אליהם.
דוד ינקלבסקי: מעבר לדברים הממוקדים הללו, יש הרבה גורמים משפיעים שהם ברמה היותר כוללת ואם מטפלים בהם לא בצורה הכוללת ולא שוזרים אותם אחד בשני למרקם שלם, אז אנחנו עלולים להחטיא את המטרה כולה.
דוד ינקלבסקי: דווקא בראייה הזו של הטיפול הכולל בנושא הזה ניסינו לזהות את המרכיבים ולטפל בהם.
דוד ינקלבסקי: אחד המרכיבים למשל הוא ההבטחה של הכישורים המקצועיים של כל העוסקים בנושא הזה.
דוד ינקלבסקי: אחד המרכיבים למשל הוא איכות הטיפול בבנייה מתהליך התכנון, במהלך התכנון, בדרך הביצוע ולאורך כל תקופת השימוש בבניין כולל התחזוקה שלו.
דוד ינקלבסקי: לכן רצינו לראות את כל ההיבטים האלה גם יחד.
דוד ינקלבסקי: הצענו הצעה שהיא הצעה של עקרונות.
דוד ינקלבסקי: היא עדיין לא הצעה של חקיקה אבל היא באה לזהות ולהציג בצורה מפורטת ומסוימת את המרכיבים השונים כשכל אחד מהמרכיבים הללו יצטרך לאחר אישור עקרוני לקבל טיפול מבוקר של איזושהי ועדת משנה קטנה שתפרט אותו לפרטים לצורך הליכים של הפעלה.
דוד ינקלבסקי: על כל התהליך הזה אנחנו גם שמים איזשהו חותם של זמניות.
דוד ינקלבסקי: אם אנחנו מדברים עכשיו על הגדרה של משהו, אנחנו רוצים להפעיל משהו לחמש שנים, נלווה אותו, נבקר אותו, נראה את התמורות שחלות בתהליך הזה ואז נוכל לעדכן.
דוד ינקלבסקי: לגבי המרכיבים האחרים של התוכנית הזאת.
דוד ינקלבסקי: ביחד עם גורמי התכנון השונים, איגודי המהנדסים ורשם המהנדסים שיושב כאן, רוצים לתעל את כל המתכננים למדורים המתאימים כך שלא יהיה מהנדס אזרחי בעל תואר כללי שיתכנן מבנים.
דוד ינקלבסקי: רק מי שהוסמך לתכנון מבנים, יתכנן מבנים.
דוד ינקלבסקי: גם הנדסאים יתועלו למסלול הזה במסגרת אותה פעילות.
דוד ינקלבסקי: אנחנו רוצים להגיע לאיכות פעולות בנושא הזה כאשר שלד מבנה יתוכנן על-ידי מהנדס מבנים, רכיבים אחרים יתוכננו על-ידי בעלי מקצוע אחרים, ומבנים פשוטים, האדריכלות שלהם תהיה על-ידי אדריכל, על-ידי הנדסאי אדריכלות, וההנדסה שלהם על-ידי הנדסאי בנייה.
דוד ינקלבסקי: רצינו למקד את כל הנושא הזה מתום הלימודים עד לזכות לתכנן באופן עצמאי.
דוד ינקלבסקי: היום תקופת ההתמחות אוטומטית לא מבוקרת, אבל רצינו לצקת בה תוכן, כך שתהיה תקופה של שלוש שנים שבה יצטרכו לעמוד בדרישות מסוימות והמעבר מאדריכל רשום או ממהנדס רשום או מהנדסאי רשום לרשוי, בעל רשות לעסוק בתכנון, לא יהיה אוטומטית אלא יצטרכו להציג קבלות של רמת ההתמחות, רמת ההכשרה עברו לרבות בחינות שיתוכננו בהתאם.
דוד ינקלבסקי: חשבנו שבנושאים הקריטיים, למשל בנושא של הנדסת מבנים, גם המהנדס הרשוי לאחר שלוש שנות הכשרה לא יכול מיד לתכנן מבנים מורכבים ולכן צריך להיות איזשהו סיווג משנה של תת-מדור.
ענת מאור: אלה ההמלצות שעוברות בין המשרדים השונים והשאלה היא האם יש שלבי ביניים שיוכלו להתחיל בהם גם בטרם חקיקה.
ענת מאור: השאלה היא האם אותו שיתוף פעולה עם המהנדסים נעשה בהסכמות ולא בעימותים.
אברהם מונל: כפי שנאמר, הרישוי הוא על פי החוק שלוש שנים מיום הרישום.
אברהם מונל: הליך הרישוי הוא לא אוטומטי.
אברהם מונל: גם מהנדס שעבר את השרשרת הכפולה ונרשם במדור מבנים, מאחר שכרגע אין בחינות – אבל בעתיד הקרוב תהיינה בחינות – כרגע אנחנו כבר עושים בדיקה כפולה.
אברהם מונל: לא מספיק שאנחנו מקבלים הוכחה ממקום העבודה שלו, אנחנו רוצים לקבל חוות דעת גם מהצד השני, מהקבלנים.
דוד ינקלבסקי: בנושא של הרישוי החלטנו שגם חידוש הרישוי חייב להיות לא אוטומטי אלא כרוך בעדכון מתמיד ולכן יש צורך בהחלת השתלמויות חובה לכל בעלי המקצוע בתחומם.
דוד ינקלבסקי: מכאן נולדה היוזמה של אותן השתלמויות שהזכירו כאן, שכרגע לא מחייבות אבל הן תהיינה מחייבות.
דוד ינקלבסקי: מהנושא של התכנון עברנו להיבטים של הביצוע ורצינו שגם הביצוע יהיה ברוח התכנון ורצינו ליצור מושג חדש של מפקח צמוד אל הביצוע שיקבל את ההכשרה המתאימה.
דוד ינקלבסקי: נתנו תשומת לב לרשויות המקומיות כי אנחנו חושבים שזה מקום מרכזי בכל צנרת ההליך הזה של הרישוי ואנחנו רוצים להכשיר את האנשים המקצועיים ברשויות המקומיות.
דוד ינקלבסקי: אז אנחנו מגיעים למרכיב חשוב בהצעה שהוא כל הנושא של בקרת התכנון.
דוד ינקלבסקי: המתכנן קודם כל אחראי לעבודה שלו ובעיקר אנחנו רוצים לבנות על הבקרה הפנימית.
דוד ינקלבסקי: במקרים מיוחדים של מבנים חשובים או מבנים בעלי גודל מסוים או מיגון סייסמי מיוחד וכולי, רצינו להחיל גם בקרה חיצונית ורצינו שהרשויות המקומיות גם יפעילו בקרה שלהן באופן מדגמי, כך שיהיה כיסוי מדגמי שיוודא שאכן התהליך הזה כולו מבוצע נכון.
דוד ינקלבסקי: כאן עלה נושא התחזוקה ואנחנו אכן רצינו להעלות את נושא של תחזוקת מבנים לאפיק מעשי מחייב כדי שלא ייווצר מצב שהמבנה תוכנן ובוצע כהלכה אבל תחזוקה לקויה מערערת אותו.
דוד ינקלבסקי: זה אולי נותן תמונה הרבה יותר כללית לקונטקסט של ההצעה הזאת.
ענת מאור: אני רוצה מאוד לברך על ההתקדמות המרשימה בתפיסה הכוללת כפי שבאה בהמלצות הוועדה.
ענת מאור: אנחנו באמת נשמח שאותן מחלוקות שהן לגיטימיות – ואני מבינה שהן לא כל כך קטנות ולא נמצאות בנישה צרה – יבואו על פתרונן בהקדם.
ענת מאור: אני גם מברכת מאוד על העובדה שבינתיים הדברים מתקדמים.
ענת מאור: לא כל ההתקדמות היא בזכות הפיקוח אלא אין ספק שתרמה לכך העובדה שהיו רעידות אדמה במדינת ישראל ובמדינות שכנות לנו.
ענת מאור: אין ספק שזה האיץ את כל הנוגעים בדבר והלוואי שהמשך הדברים לא יהיו על רקע אסונות אלא על סמך המודעות.
ענת מאור: אני עדיין מזכירה את לוח הזמנים אבל בהחלט אני רואה בזה פריצת דרך מאוד חשובה.
ענת מאור: אני עוברת לסעיף השלישי שהועלה על-ידי חברי הכנסת מח'ול וזנדברג שהתייחסו להיערכות ראשי הערים.
ענת מאור: השאלה באיזה מידה אתם נערכים לנושא ובאיזו מידה אתם משולבים עם כל הוועדות המקצועיות, כי בנושא הבנייה כולם אמרו שבסוף המהנדס העירוני הוא הסמכות.
ענת מאור: בתוך נושא השלטון המקומי הוועדה קיימה דיון על מבנים מסוכנים באזור מפרץ חיפה , כי זה עמד אז על סדר היום הציבורי.
פול ויטל: אנחנו מרגישים שותפים כאן.
פול ויטל: בניגוד למה שנאמר קודם, אנחנו לא מרגישים שנעשים דברים בניגוד לדעתנו אלא אנחנו בהחלט שמחים על כל העשייה הזאת.
פול ויטל: בכל הוועדות האלה אנחנו הצבענו על הבעיה בתחום של הביקורת שזו הבעיה הקריטית שהתייחסנו אליה לאורך כל הדרך מבחינה ארגונית ותקציבית.
פול ויטל: מבחינה תקציבית.
פול ויטל: כאן אנחנו מסתכלים על החלק הקל של העניין כי לערוך סקרים מלומדים, גם בבנייני ציבור, הבטחנו לשרת החינוך שנעשה זאת בתקציבים של משרד החינוך ומשרד האוצר שאנחנו עדיין לא רואים אותם.
פול ויטל: ראיתם מה קרה השנה כשקיבלנו בכל מדינת ישראל שלושה מיליוני שקלים כאשר הצורך היה במיליונים רבים, שלא לדבר על התקציב לו אנחנו זקוקים כדי לשקם את הבניינים הקיימים ולהתאים אותם לתקן שלאו דווקא עוסק התקן החשוב הזה של רעידות דמה.
פול ויטל: כדי להתאימם לתקן של רעידות אדמה, כמובן העשייה היא ממש רבה ואני מוכרח לומר שהשלטון המקומי מאוד מאוד רגיש לעניין הזה ואנחנו התחלנו כבר בסקרים מסוימים, במיוחד כאשר מדובר במבנים מאוד ישנים כי שם הבעיה היא הרבה יותר אקוטית.
פול ויטל: לגבי הבקרה.
פול ויטל: נושא הבקרה הוא מאוד מאוד פרובלמטי.
פול ויטל: הועלו שתי סוגיות וסוגייה שלישית שמתקרבת למה שנאמר כאן.
פול ויטל: חס וחלילה לא הכוונה שאנחנו ניצור משהו שיעקוף את המהנדסים.
פול ויטל: לא זאת הכוונה.
פול ויטל: בשיחות עם מהנדסים קונסטרוקטורים נאמר לי שהם מאוד חרדים שחס וחלילה יהיו מעין מעבדות שיבדקו את הדברים ויבדקו גם מהנדסים ידועי שם רבים שישנם במדינה שלנו, ביניהם פונקציות שקובעות הרבה במדינה ואני לא חושב שאפשר לבדוק מהנדס מלומד כזה.
פול ויטל: הנושא השני הוא נושא הבקרה.
פול ויטל: כאן מבחינה ארגונית אמרנו והצהרנו שבמצב הנוכחי – ואני אומר את זה גם לכנסת המכובדת – אנחנו לא ערוכים לביקורת וביקורת מדגמית לא תעשה כלום ולא תעזור לאף אחד.
פול ויטל: הצענו אחד משני הפתרונות: האחד, ליצור איזשהו גוף ציבורי אחר כדוגמת מפקדת פיקוד העורף שבודקת מקלטים, דבר שנפסל על הסף על-ידי קולגות רבות כי אמרו שתהיה עוד סחבת.
פול ויטל: הדבר השני הוא לעשות משהו שהוא כדוגמת המעבדות המוסמכות היום.
דוד ינקלבסקי: כדי להפיג את חששותיו של מר פול ויטל, אנחנו מכירים היטב את המצב ברשויות המקומיות ואנחנו רוצים לתת להם את הכוח והכוח הוא על-ידי הכשרה מקצועית.
דוד ינקלבסקי: אחד הדברים הראשונים שועדת היכן החליטה לעשות הוא ליצור קורס הכשרה לאנשים הטכניים ברשויות המקומיות כדי שהם יכירו יותר טוב את המטריה.
דוד ינקלבסקי: שנית, אף אחד לא מצפה מהם ברשויות המקומיות שהם יעשו את הבדיקה אלא הם יהיו המנגנון שיפעיל אותם בעזרת אותו ציבור של מהנדסים והוא ציבור רחב שכשיר לעשות את זה.
ענת מאור: אני רוצה לתת דוגמה.
ענת מאור: בית מספר 74 בדרך בית לחם בירושלים.
ענת מאור: בלי רעידת אדמה לכולם ברור שהבית עומד להתמוטט ושנה שלמה לא מטפלים בו.
ענת מאור: הדיירים הוצאו וקיבלו שכר דירה חלופי אבל הבית לא טופל.
ענת מאור: משרד השיכון אומר לעיריית ירושלים, כולה שלך היא, ועיריית ירושלים אומרת למשרד השיכון, כולה שלך היא.
ענת מאור: אני בכל-זאת רוצה להבין מי אחראי.
פול ויטל: מבקר המדינה ב1991- התייחס לנקודה בפרוטרוט.
פול ויטל: הוא בדק כמה עיריות, ובין היתר גם את העיר רמלה, שם יש המון בתים שעמדו להתמוטט, ובדוח שלו יש מסקנות שאני מקווה שהוועדה הזו תוכל לקבל את הדוח של מבקר המדינה לגבי אותה שנה ותראה את מסקנותיו.
פול ויטל: אנחנו חשים – ואני לא יודע מה תהיה גישתו של מר היכל – ששוב ושוב ושוב הוועדה והרשות המקומית אינם גופים שיכולים, לא מבחינה משפטית ולא מבחינה ארגונית, לטפל בנושא.
פול ויטל: אנחנו הוצאנו מכתבים למשרד לביטחון פנים כדי שייתן לנו גיבוי בדברים האלה.
יעקב היכל: מבחינת ההיערכות.
יעקב היכל: אנחנו למעשה גמרנו להכין את התיק של ההיערכות והוא בשלבים אחרונים.
יעקב היכל: למעשה זה אומר שיש כבר חלוקת תפקידים בתוך המערכת.
יעקב היכל: אין לנו עוד את מי שאחראי לנהל את העניין וכאן נצטרך להכין עבודת מטה כאשר האפשרות היא או שראש-הממשלה אישית הוא ינהל או השר שהוא יושב-ראש ועדת השרים או שר אחר וצריך לחשוב איזה שר זה יהיה.
יעקב היכל: אני מכין נייר לדיון שיעלה לוועדת השרים ולממשלה.
יעקב היכל: עשינו דבר שלא היה עד עכשיו.
יעקב היכל: הממשלה חילקה אחריות בין כל המשרדים ואישרה מה אחריות של כל משרד בשלב של המניעה, בשלב של טיפול באירוע, בשלב של השיקום, והיא קבעה עוד שני דברים, שזה באחריות המשרדים לקבוע תקציבים ולקבוע סדרי עדיפויות לכל הדברים האלה.
יעקב היכל: כלומר, אפשר לדרוש מהמשרדים לעשות את כל הפעולות מתקציבם וזה לפי החלטת הממשלה.
פול ויטל: לגבי התמ"א 38 לרעידות אדמה שדובר עליו, יש ועדות מקומיות מסוימות שכן נותנות היום ומקלות, כדוגמת הרשות שלי.
פול ויטל: אני יודע שבתל-אביב יש יוזמות כאלה.
פול ויטל: אם ייתנו סגירת קומות עמודים או תוספת קומות, זה יהיה בתנאי שהתוספת הזאת תיטיב עם התקן.
ענת מאור: אני מודה על הפעילות המאוד מבורכת ועל הצוותים שהוקמו, ומקווה שלא נזדקק להם, אבל משנזדקק, אנחנו בידיכם.
ענת מאור: יישר כוח.
ענת מאור: אני רוצה לשוב ולהזכיר למשרד הבריאות מתי פנינו בנושא התקנות אבל עדיין לא קיבלנו תשובה, דבר שהוא ממש בניגוד לכל מינהל תקין ובניגוד לצורכי הציבור.
ענת מאור: אנחנו רואים בחומרה בלתי רגילה את העובדה שכל התקנות העיקריות שנוגעות למשרד הבריאות לא הונחו על שולחננו.
ענת מאור: כשדיברנו על עיכוב חוקים, השר היום, מי שיזם את הצעת החוק הפרטית, טען שעיכבו את החוק הזה במשך שנה לקראת קריאה ראשונה ודנו בניסוחים.
ענת מאור: אני מבקשת למסור לשר באופן אישי ולדאוג להביא את התקנות בפני הועדה.
ענת מאור: אין לנו כלי, אנחנו לא בית-משפט, אבל אנחנו ועדת כנסת.
ענת מאור: אנחנו רגילים שלא עונים לשאילתות חברי הכנסת, אבל לא כשהדברים אמורים בתקנות.
ענת מאור: אני רוצה להזכיר שבפני הוועדה מונחת הצעת חוק חדשה בנוגע לעולי תימן שזה נושא מאוד דינאמי וחשוב.
ענת מאור: אני רוצה לחזור לתקנות משרד המשפטים ולהזכיר שלמעשה דנו בהן והתייחסנו להליך אישור בדיקה גנטית בחסוי או בפסול דין.
ענת מאור: הדיון כולו התקיים בישיבה הקודמת ואז סיכמנו איזה נושאים צריכים להיבדק על-ידי היועצת המשפטית של הוועדה, עורכת-הדין מירב ישראלי, ומשרד המשפטים, ואני מבקשת לקבל את הסיכומים.
ענת מאור: אני מבינה שיש דברים לגביהם לא הצלחתם להביא לפתרון.
ענת מאור: לאחר מכן נאשר את התקנות בהצבעה.
תמר סלע: נקודה נוספת.
תמר סלע: העירו שאולי כדאי לכלול טופס של הסכמה בכתב של האפוטרופוס ובסופו של דבר הגענו למסקנה שאין מקום לטופס הזה אבל יש איזשהו שינוי שאנחנו כן רוצים להכניס, עדיין לא בנוסח הזה של התקנות, שתכף נסביר אותו.
תמר סלע: לעניין הטופס, היות שהסעיפים שאליהם רצינו להפנות באמצעות הטופס הזה, כל מיני סעיפים שהאפוטרופוס יהיה צריך להיות מודע אליהם במיוחד כשהוא נותן את הסכמתו בכתב, יש לגביהם עדיין שאלות פרשניות, האם הם חלים או לא חלים במקרה שבו מדובר על חסוי או פסול דין.
תמר סלע: לא חשבנו שדרך התקנות האלה ודרך טופס בתקנות כדאי להכריע בשאלות האלה.
מוריה בקשי: המידע הזה – ואני תכף אקרא את נוסחו - יגרום לכך שבדיון בפני בית המשפט יהיה כל המידע הנדרש להחלטה.
מוריה בקשי: על-ידי זה אנחנו פותרים את הספק המשפטי הזה שקיים.
מוריה בקשי: לפי החוק נראה כאילו בפני בית-המשפט יהיה מידע שאין כדי לגרום נזק בריאותי או נפשי לחסוי, אבל ילך אחר-כך האפוטרופוס ויצטרך לחתום על טופס הסכמה מדעת אבל פתאום יהיה שם עוד מידע.
מוריה בקשי: אני רוצה שלגבי אותו מידע שיש בטופס הזה של הסכמה מדעת, אני אדע שהוא כבר היה בפני בית-המשפט ונשקל והחתימה הופכת להיות הליך פורמלי.
תמר סלע: בתקנה 2(ד)(2) הוספנו לגבי הסכמה בכתב של האפוטרופוס את המשפט "אם מונה" וזאת כדי לפתור את הקושי שהתעורר בדיון הקודם לגבי מצב שבו נניח נמצאים בהליכים למינוי אפוטרופוס או שטרם מונה אפוטרופוס ובכל-זאת רוצים שתהיה אפשרות להגיש את הבקשה ושבית-המשפט או המשיב – שיהיה נניח משרד העבודה והרווחה – ידאג למינוי האפוטרופוס אבל זה לא ימנע את הגשת הבקשה.
תמר סלע: לכן הוספנו לגבי הסכמה בכתב של האפוטרופוס את המלים "אם מונה".
מירב ישראלי: השאלה אם אתם רוצים להתייחס לכך שזה יוגש בהמשך, לאחר שימונה אפוטרופוס.
ענת מאור: אחרי המחאה הזאת, בגלל חשיבות הנושא, אני מבקשת מאוד בקצרה לשמוע את ההערות.
רמי אפשטיין: אני שואל אם לא יכול להיווצר מצב שאותו חסוי ופסול דין ייקלע למצוקה עקב כך שבהליכים הבירוקרטיים בסופו של דבר הבדיקה כבר לא תהיה רלוונטית והאם אין דרך לקבוע ערוץ מהיר יותר.
רמי אפשטיין: אנחנו מדברים על פנייה לבית-המשפט ויעבור זמן עד שתינתן ההחלטה.
רמי אפשטיין: השאלה אם יש דרך לקבוע מסלול מהיר יותר.
ענת מאור: מי בעד אישור התקנות?
ענת מאור: מי נגד?
ענת מאור: מי נמנע?
ענת מאור: התקנות אושרו.
ענת מאור: אני רוצה לברך את העוסקים במלאכה.
ענת מאור: להערה של גברת חנה גור.
ענת מאור: אני רוצה להסביר את התהליך.
ענת מאור: האם נציג משרד העבודה והרווחה אתנו?
יאיר דגני: כמו כן אותה ועדה מייעצת אמורה להגיש כל שנה דוח לשר הבריאות בדבר ההתפתחויות שחלו במדע, ברפואה ובביו-טכנולוגיה בתחום המידע הגנטי, אבל עד כה הוועדה המייעצת לא כונסה ורצינו גם כאן לדעת ממשרד הבריאות איך הדברים עומדים בנושא הזה.
ענת מאור: אם כן, התקנות אושרו.
ענת מאור: אני מחזקת, תובעת ומבקשת לתת סיוע למועצה הציבורית.