GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: אני רק מדמיין לעצמי רעידת אדמה ביום ורעידת אדמה בלילה, כל דבר הוא אחר, ההורים נמצאים בעבודה, הילדים נמצאים בבתי ספר ובמסגרות, מה שעלול להיות.
אורי מקלב: ומה שקורה גם בלילה.
אורי מקלב: אנחנו יודעים ששתי האפשרויות הן חשובות ומצריכות היערכות ותכנון ויישום.
אורי מקלב: אנחנו בשלב הזה נסיים.
אורי מקלב: נמשיך לדון בנושאים בהזדמנות הקרובה שתהיה לנו כדי לשמוע ואנחנו נעביר גם לכל הגורמים פניות ובקשות מתוך הוועדה כאן בנושאים שדיברנו עליהם.
אורי מקלב: לפני שאני פותח את הישיבה אני ממש מתנצל על האיחור והעיכוב בפתיחת הישיבה.
אורי מקלב: ככה זה בכנסת, ועדת הפנים שכבר מ-8:00 בבוקר יושבת, אבל הגיע שלב של ההצבעות על חוק התקציב, חוק ההסדרים ולא רק זה שהייתי חייב להצביע, מחובתי כחבר כנסת וכחבר בוועדת הפנים, אבל גם אני הגשתי הסתייגויות.
אורי מקלב: זה דבר די נדיר שחבר קואליציה מגיש הסתייגות, אבל מחוסר ברירה, אני לא אלאה אתכם בהסברים ארוכים על מה העליתי, אבל בכל אופן זה היה חייב להיות.
אורי מקלב: אם לא הייתי מגיש הייתי פוגע במה שאני עוסק בשבועות האחרונים.
אורי מקלב: קצת לשנות את חוק ההסדרים בעניין שימושים חורגים, אולי חלקכם יודעים מה שזה.
אורי מקלב: יש עורכי דין ומהנדסים ואדריכלים ועוד משרדים שונים שמקיימים את הפעילות שלהם בדירות וזה בתהליך שימוש חורג מהרשות המקומית כדי לאפשר להם את הפעילות שלהם.
אורי מקלב: מגמת הממשלה עכשיו לאסור את כל השימושים החורגים ותוך שנה שכל המשרדים שמניתי אותם ועוד כאלה יעברו למרכזים מסחריים כדי לשחרר את הדירות האלה עבור מגורים.
אורי מקלב: אנחנו החרגנו את המרפאות המקומיות, כל המרפאות של הרופאים.
אורי מקלב: חשבנו שזה נכון להחריג אותם כי בסך הכול, בשונה מאדריכל או ממהנדס או מעורך דין שקבע את המשרד שלו בדירת מגורים, בגלל שזה נוח לו וטוב לו, קרוב אליו, הרופאים באים לשם בגלל שהם עושים את השירות לתושבים שנמצאים באזור הזה.
אורי מקלב: לכן צריך לאפשר להם.
אורי מקלב: אבל לא רק זה, אני גם ביקשתי להחריג, שהרשות המקומית תוכל כן להגיש בקשה לשימוש חורג והייתה לזה התנגדות ואני חושב, מכיוון שאני מגיע מהשלטון המקומי, שימשתי הרבה פעמים כחבר מועצה בעיריית ירושלים, אני יודע את הצרכים, זאת בעיה.
אורי מקלב: אני מכיר את הצרכים ואני יודע שרשות מקומית צריכה לא פעם להגיש בקשות לשימוש חורג.
אורי מקלב: בשונה ממי שיושב במשרד האוצר בתוך מזגן שאף פעם לא היו לו בקשות של ציבור ואף פעם לא ידע את הצרכים של אנשים שגרים, לא יודע את זה ואני אמרתי להם, נניח באזור מסוים, אני לא ארחיב את זה, 300 משרדים התפנו, נגיד במקומם 300 דיירים חדשים, איפה תיתן להם את השירותים שהם צריכים?
אורי מקלב: אין שם שום דבר, זה מקום שעד עכשיו היה משרדים, ברובו.
אורי מקלב: אתה מחריג את ירושלים, אבל במקומות שזה קיים, ואחרי זה אתה בא לשם ואתה מבקש ממנו, הוא צריך לתת מועדון קשישים, הוא צריך לתת פרויקט של שילוב בעבודה, פרויקט לנוער, הוא רוצה להשתמש בדירת מגורים בעניין הזה, שמתאימה לזה, שהתכנית אומרת שזו דירת מגורים והוא לא יוכל.
אורי מקלב: אז אני על זה הייתי חייב להתעכב עד שלא הגשתי את ההסתייגות.
אורי מקלב: אני הרחבתי, כדי שתבינו מדוע איחרתי, מדוע עיכבתי את זמנכם.
חמד עמאר: נושא מאוד חשוב.
אורי מקלב: אנחנו מתכבדים לפתוח ישיבה של ועדת המדע והטכנולוגיה.
אורי מקלב: הנושא שלה זה הטמעת מערכות אלקטרוניות מצילות חיים ברכבים.
אורי מקלב: לא בכדי חבר הכנסת חמד עמאר נמצא פה.
אורי מקלב: לא רק שהוא חבר כנסת וחבר ועדה, הוא גם עומד בראש השדולה למניעת תאונות דרכים במשך כמה וכמה שנים, פעיל מאוד בעניין ואתמול ציינו בכנסת יום מיוחד לבטיחות בדרכים.
אורי מקלב: בוועדת המדע, מכיוון שאתמול היה יום עמוס עם עוד ימים שציינו אותם, גם כאן בוועדה, ועוד ימים נוספים שעשינו בכנסת באופן מיוחד, אנחנו דחינו את הישיבה, במקום אתמול להיום.
אורי מקלב: אנחנו חושבים שמערכות אלקטרוניות מצילות חיים ברכבים זה אחד מהדברים שהיום, בשנת 2016 ומ-2015, כפי שהיה גם בשנים עברו, הוכח שטכנולוגיות יכולות להשפיע מאוד ולעשות שינויים דרמטיים בכל נושא של מניעת תאונות דרכים.
אורי מקלב: אנחנו גם שמחים שהדברים האלה התרחבו ויש היום דברים חדשים שנותנים באמת מענה ויכולים למנוע ויכולים להגביר את הבטיחות בדרכים, גם של הולכי רגל, גם של הנוסעים בתוך הרכב, גם של הנהגים וגם של נהגים אחרים.
אורי מקלב: כשקבענו היום את הוועדה עוד לא ידענו גם על הודעתו של שר התחבורה אתמול שהממשלה מתכוננת לתת מערכות כאלה ואחרות, שאולי בהמשך נשמע מהן, לתת את זה ולהתקין את זה ברכבים.
אורי מקלב: זה משתלב טוב בדיון שלנו.
אורי מקלב: כבר הארכתי מספיק, אני מקצר, ודאי לאור זה שאני איחרתי, אנחנו ניתן לכם את רשות הדיבור.
אורי מקלב: יש לי כאן את סדר הדוברים, מי שמבקש לדבר יכול להגיש בקשה לענת, מנהלת הוועדה, אבל ודאי חבר הכנסת חמד עמאר, אני מבקש ממך ומכבד אותך להגיד דברי פתיחה שלך.
חמד עמאר: אנחנו יודעים שהנושא של ההצבעות בוועדת הפנים זה נושא מאוד חשוב, לכן היית חייב להתעכב.
חמד עמאר: אני רגיל שאתה מגיע בזמן, לכן אני אף פעם לא מאחר.
חמד עמאר: קודם כל אתמול ציינו את יום הבטיחות בדרכים.
חמד עמאר: באמת היה שיתוף פעולה אדיר עם הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים והצלחת היום ועם חברי כנסת.
חמד עמאר: אני במיוחד רוצה להודות לך שהשתתפת אתמול בכל הוועדות, גם בדיונים, גם הגעת לאודיטוריום.
חמד עמאר: אני חושב שיום כזה הוא יום חשוב מאוד, אבל כמו שאמר המנכ"ל הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, הוא אמר 'היום הזה צריך להיות כל השנה' ובאמת אנחנו צריכים להיות כל השנה עם יד על הדופק.
חמד עמאר: בבוקר דיברנו על 300 הרוגים, אבל אחרי זה עדכנו אותי שכבר יש כבר 301.
חמד עמאר: כבר שניים, הוא מסמן, לי, 302.
חמד עמאר: אז מה שאמרנו אתמול, שכל יום יש לנו הרוג, אנחנו חייבים בכנסת, עם החוקים שאנחנו מחוקקים, לעומת שאנחנו מחוקקים חוקים והמשטרה מחליטה לא להשתמש בחוקים שלנו.
חמד עמאר: אנחנו הזרוע המחוקקת והזרוע המבצעת מחליטה להתעלם מהחקיקה שלנו, גם את זה צריכים להביא לדיון ואני מציע שנביא את זה לוועדה כאן כי כל הנושא של הינשוף, אומרים, תקינה.
חמד עמאר: אתמול שמענו את השר שאמר מה זה תקינה.
חמד עמאר: אם זה מקובל באירופה, אם זה מקובל בארצות הברית ואם זה מקובל בעולם אז אנחנו יכולים לוותר גם על תקינה כאן בנושאים האלה.
חמד עמאר: לכן גם בנושא של הינשוף, אני חושב שהגיע הזמן שהמשטרה תביא את זה כמה שיותר מהר ותתחיל לנצל את החוק, לנצל אותו בצורה חיובית, על מנת להוריד את מספר ההרוגים, להוריד את מספר האנשים שנוסעים ברכב אחרי ששותים אלכוהול, ובמיוחד הצעירים.
חמד עמאר: החוק מדבר באופן ברור לצעירים עד גיל 24, שאסור להם לשתות אלכוהול לפני שרוצים לנסוע ואנחנו רואים שהמשטרה לא מצליחה להביא את זה לידי ביצוע.
חמד עמאר: אני ואתה ניסינו לקדם חוק פשוט, חיישנים.
חמד עמאר: היום באוטו שלי יש חיישנים, אין אחד שיושב כאן שאין לו באוטו חיישנים.
חמד עמאר: אתה בא ואומר 'תחייב', הוא אומר לך 'אתה צריך תקינה', למה בשביל לשים את זה באוטו לא צריך לתקינה?
חמד עמאר: למה לחייב אני צריך תקינה?
חמד עמאר: דברים כאלה פשוטים.
חמד עמאר: מהנתונים שקיבלנו רק אתמול קרוב ל-70 הרוגים, 68 הרוגים בתאונות חצר מ-2007 עד היום.
חמד עמאר: אנחנו הגשנו את החוק ב-2009, אולי היינו חוסכים חיי אדם בשנים האלה שלא קידמו את החוק.
חמד עמאר: תאונת חצר, אם יש לך חיישן אתה יכול לדעת שיש מישהו מאחוריך, אתה תעצור, אתה תרד לבדוק אחרי שאתה שומע את הצפצוף, לא תעלה על אותו ילד או אותו תינוק שיושב מאחורי הרכב.
אורי מקלב: 15 ילדים נהרגו בתאונות חצר.
חמד עמאר: ב-2014.
אורי מקלב: מתאונות חצר, קרוב המשפחה שנסע רוורס בתוך החצר שלו, כשהילד שיחק.
אורי מקלב: זה נמצא בעיקר במגזר הערבי, התאונות האלה.
אורי מקלב: אין ספק שאפשר למנוע אותם.
אורי מקלב: הם לא מחייבים, כפי שאמר חבר הכנסת חמד עמאר, רק בגלל שמשרד התחבורה אומר שאין תקינה לחיישן כזה ו'אני לא יכול לחייב משהו שאין עליו תקינה'.
אורי מקלב: נו, אז אנחנו עדיין נעצרים וכל שנה אנחנו יודעים על דברים מוחשיים שאפשר למנוע אותם.
חמד עמאר: אני סיפרתי את הסיפור שלי עם האוטו שלי.
חמד עמאר: אני נוסע עם אוטו גבוה.
חמד עמאר: תינוק היה לפני האוטו שלי, אני שם D הוא מתחיל לצפצף חזק, אני עוצר, אומר יש משהו, עוצר ומוצא תינוק לפני האוטו שלי.
חמד עמאר: אם לא היה לי את החיישנים האלה הייתי עולה עליו, לא ראיתי אוטו.
חמד עמאר: אני נכנסתי, הוא ישב לפני האוטו ולא ראיתי אותו.
חמד עמאר: דבר כזה יכול להציל חיים, אנחנו לא מדברים על משהו שלא יכול להציל חיים, דברים שיכולים להציל חיים.
חמד עמאר: אני מאמין ומקווה שהכסף של קרנית, מה שהבנתי אתמול גם מהשר, הוא דיבר היום, קראתי במעריב שזה בכלל כסף של האזרחים, שלנו כולנו, שאנחנו מעבירים אותו לשימוש חיובי, כסף שאמרו שיחזירו, אני לא רוצה שיחזירו את זה לאזרחים בביטוח, אני רוצה שיחזירו להם את זה באביזרי בטיחות לאוטו שלהם ואני מברך את ההחלטה של הממשלה להשתמש בכסף הזה לצרכי בטיחות של אותם נהגים ואותם אנשים שעולים.
חמד עמאר: אני חייב להזכיר, שיופיע בכל פרוטוקול של ועדה, חייבת ממשלת ישראל לקחת את הנושא של בטיחות בדרכים, היא חייבת לקחת את הנושא של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים ולהחזיר לה את התקציב שמגיע לה.
חמד עמאר: אנחנו לא יכולים להתעלם מהנקודה הזאת ואני חושב שכולנו כחברי כנסת כאן יודעים את החשיבות של הנושא של הבטיחות בדרכים.
חמד עמאר: אנחנו הסברנו על הנושא של תאונות חצר וההסברה שהייתה והורדת מספר תאונות הדרכים בתוך הבית של אותו בן אדם שדרס את הבן שלו בגלל מבצע הסברה של הרשות הלאומית.
חמד עמאר: אם יש תקציב יכולים לעשות את מבצע ההסברה, אם אין תקציב לא יכולים לעשות את המבצע.
חמד עמאר: אנחנו מדברים על רשות שחייבת להיות עצמאית וחייבת להיות עם תקציב.
חמד עמאר: אני חושב שאתה תומך בנושא הזה, שמעתי גם אותך מתבטא בנושא ואני חושב שכולנו כחברי כנסת צריכים לעמוד מאחורי הדבר הזה.
חמד עמאר: שיהיה לך יום מוצלח, אני מקווה שהצלחת להעביר את ההסתייגויות שלך.
אורי מקלב: את ההסתייגות לא הצלחתי, היא עולה למליאה, אז אולי הם יתעשתו.
אורי מקלב: אנחנו מודים לחבר הכנסת חמד עמאר על הדברים ועל כל הפעילות בעניין הזה במשך כל השנה.
אורי מקלב: חלק מהמטרה שאנחנו ייחדנו את הדיון הזה זה כדי להציף דברים חדשים או טכנולוגיות חדשות כדי שנוכל להתקדם, כפי הדברים שאנחנו יודעים.
אורי מקלב: יכול להיות שהמערכות יודעות, אבל לא מספיק הם מקבלים את ההיבט הציבורי, שקיימים דברים כאלה ומערכות כאלה יכולות להועיל לכל הנושא של בטיחות בנסיעה ולמלחמה שלנו בתאונות הדרכים.
אורי מקלב: ראשון הדוברים, נבקש מרואה חשבון מרדכי בהירי, מנכ"ל הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
מרדכי בהירי דואני: בוקר טוב לכולם.
מרדכי בהירי דואני: אני רוצה לציין שלמעשה אתמול, בדיוק בשעה 7:45 בבוקר באלפי מעברי חציה בישראל, מקרית שמונה שבצפון ועד אילת שבדרום, החל מראשי ערים, ידוענים, קשישים, הורים והמון המון ילדים חצו מעברי חציה, עמדו שנייה ולמעשה אמרו 'די לקטל בדרכים', די, אנחנו רוצים לחיות, אנחנו הולכים על בטוח.
מרדכי בהירי דואני: התרגשנו כולנו וזה המשיך אחרי זה לוועדות בכנסת שגם חמד עמאר וגם אורי מקלב היו שם ובאמת הביאו את העמדה שלהם.
מרדכי בהירי דואני: ואז הגיע האירוע, הפינאלה של היום, טקס הזיכרון להרוגי תאונות הדרכים.
מרדכי בהירי דואני: הכנתי לי מספר מילים לא רחב מדי לדבר על כמות ההרוגים בכבישי ישראל והמספר שהיה לי, המעודכן לבוקר, דיבר על 300 הרוגים במדינת ישראל בכבישי ישראל בשנה הזאת בלבד, כאשר 93 מתוכם הם הולכי רגל.
מרדכי בהירי דואני: כשעליתי לדבר המספר קפץ כבר ל-303 כי חצי שעה לפני זה נהרגה ילדה בצפון מדריסת משאית ורבע שעה לפני זה הייתה פטירה מאוחרת ואתה מרגיש שזה לא נגמר.
מרדכי בהירי דואני: באתי להגיד דבר אחד, בשם הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים ודבר ראשון כבן אדם.
מרדכי בהירי דואני: עליי זה עובד באופן אישי.
מרדכי בהירי דואני: אני נכנס לאוטו אני מקליק את החגורה, אני לא מניע את האוטו, יש לי תמונה אחת קטנה, יש בה אישה אחת וחמישה ילדים ורק אז אני מניע את האוטו.
מרדכי בהירי דואני: לכן אני אומר, לפני הכול המסר שלי אליכם, עוד לפני הנתונים הקשים ולפני המספרים ולפני הכול אנחנו צריכים כבר עכשיו, היום, להתנהל בצורה אחרת בכביש.
מרדכי בהירי דואני: יש לנו עבודה קשה ברשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
מרדכי בהירי דואני: יש תקופה קשה, אבל אני מבטיח לכם שאנחנו נעשה את כל מה שאנחנו יכולים.
מרדכי בהירי דואני: אנחנו יוצאים בסדרת פרויקטים חדשים לחלוטין שאתם תחוו אותם ותראו אותם והם למעשה יבואו להציל חיים, כי אנחנו ברשות רוצים למנוע את ההרוג הבא ולא להסביר למה הוא קורה.
מרדכי בהירי דואני: על כל נושא הטכנולוגיה בשם הרשות ידברו פרופ' שנער ופרופ' בכור ואני מעביר את רשות הדיבור אליהם.
אורי מקלב: תודה רבה לך, רואה חשבון מרדכי בהירי.
אורי מקלב: פרופ' דוד שנער, כפי שאמרת, התפקיד, יועץ מדעי לרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
אורי מקלב: אתה גם תציג בפנינו מצגת.
דוד שנער: כן, בוקר טוב לכולם.
דוד שנער: אני שמח לראות כאן פנים מוכרות גם וחסידים לנושא.
דוד שנער: אנחנו מתמקדים היום בפלח צר מאוד של פעילות הרשות, זה כל הנושא של הערכת מערכות טכנולוגיות בקידום הטכנולוגיה למען הבטיחות.
דוד שנער: בזמן יחסית קצר, בלי להיכנס לפרטים, ניכנס אליהם רק כשנישאל, הכוונה היא לתת סקירה של מערכות קיימות ומוטמעות ברכבים, מה שכבר קיים על פי חוק או על פי תקנה, סקירה קצרה מאוד של מערכות שקיימות, אופרטיביות ברכבים, אבל לא מוטמעות מבחינת חדירה לשוק או תקנות וחוקים במדינות שונות, מערכות בטיחות בשלבי פיתוח מאוד בקצרה.
דוד שנער: הרשות עוסקת בנושא הזה כבר כמה שנים ושני מחקרים מקיפים נעשו עבור הרשות על ידי פרופ' שלמה בכור, ראש המכון לתחבורה בטכניון, שיושב לידי ויציג את עיקר התוצאות.
דוד שנער: מי שמתעניין יותר, שני המחקרים במלואם, שני הדוחות נמצאים באתר של הרשות.
דוד שנער: אחר כך, לאור הרגישות הספציפית לנושא של חיישנים אני אציג לכם איך אנחנו מתייחסים לנושא כשאנחנו נכנסים לבדוק משהו מאוד מאוד ספציפי, את התהליך, את המסקנות ואת הפתרונות האפשריים.
דוד שנער: ואז אם יהיה עניין אז תכניות הרשות ומה אפשר לעשות הלאה.
דוד שנער: לגבי טכנולוגיות בטיחות שכבר מוטמעות ברכבים וניתנות להטמעה.
דוד שנער: אנחנו שוכחים, אבל דבר כמו חגורות בטיחות לא היה תמיד.
דוד שנער: הדבר הכי הבסיסי, חגורות בטיחות, עד היום כאמצעי טכנולוגי נותן את התרומה הכי גדולה לחיסכון בחיי אדם.
דוד שנער: הנתונים שאני מציג זה מארצות הברית, ניתוח של כל תאונות המוות, ניתוח של מינהל הבטיחות האמריקאי מראה שמבחינת חיים שניצלו חגורות בטיחות באותה שנה חסכו 25% מהרוגים פוטנציאליים, כריות אוויר עוד 5%, מערכות היגוי סופגות אנרגיה, אלה מערכות שרוב האנשים לא מודעים בכלל לקיומן, ההגה היום לא נמצא על משהו יצוק, אחיד, מוט שמגיע מהמנוע ועד לנהג, אלא זו מערכת שהיא - - - כך שבזמן תאונה היא לא חודרת לנהג כמו חנית, עוד 4%.
דוד שנער: ESP, אלה מערכות שישנן גם היום ברכבים בישראל, זה Electronic Stability Program, בקרת יציבות אלקטרונית.
דוד שנער: שימו לב, חגורות בטיחות חוסכות הכי הרבה, ה-ESP חוסך הכי מעט, אבל ה-ESP נכנס בתור תקן מחייב בארצות הברית רק ב-2012, כך שהוא נמצא רק במכוניות הכי חדשות באותה שנה.
דוד שנער: סביר להניח שהתרומה שלו רק תגדל לאורך השנים.
דוד שנער: יש טכנולוגיות חדשניות שלא מוטמעות.
דוד שנער: וכאן התוצאות ממחקר שנעשה עבור הממשלה הנורבגית, מה אפשר היה לעשות אם היו מטמיעים כבר טכנולוגיות קיימות.
דוד שנער: אחד זה מערכות ל-ISA, Intelligent Speed Adaptation, מערכת מהירות חכמה, שזה שילוב תקשורתי בין הסביבה ובין הרכבים, 20%.
דוד שנער: מערכות שמונעות הפעלת רכב ללא בדיקת אלכוהול קודם כבר קיימות.
דוד שנער: אגב, הן מיושמות בהוראה ספציפית של בית משפט בתור דרישה לנהג ספציפי על עבירות חוזרות בארצות הברית, כמעט בכל המדינות היום, 15%.
חמד עמאר: מכשיר בתוך האוטו שבודק אלכוהול?
דוד שנער: כן, אתה לא יכול להפעיל את המכונית עד שלא נשפת.
דוד שנער: הוא גם בודק במהלך, שלא תבקש מזה שיושב על ידך, אז במהלך הנהיגה הוא גם בודק אותך.
חמד עמאר: יש ינשוף בתוך האוטו.
דוד שנער: צריך לזכור, המערכת הזו היא לא עצמאית, היא עובדת עם מערכת אכיפה ובקרה, זאת מערכת שלמה, אבל האלמנט הטכנולוגי כבר נמצא.
דוד שנער: כל השאר זה רק אדמיניסטרציה וניהול והחלטה פוליטית.
אורי מקלב: במקום אזיק אלקטרוני אז ינשוף אלקטרוני.
אורי מקלב: אתה אומר שבית המשפט נותן את זה כחלק מענישה או חלק - - -
דוד שנער: כן.
דוד שנער: למעשה בארצות הברית היום, בכל המדינות, נותנים את זה על עבירת אלכוהול חוזרת.
דוד שנער: לפעמים יש שופטים שנותנים את זה גם על עבירה ראשונה, עוד לפני עבירה ראשונה אם יש מספיק עבירות אחרות.
דוד שנער: יש לך עבירת אלכוהול, הורשעת פעם אחת, בפעם הבאה מחייבים אותך ואתה מוגבל לרכב הזה.
דוד שנער: ברכב יש מערכת כזו והעלות על חשבון הנהג.
דוד שנער: הוא עשה את העבירה, זה חלק מהעלות, שיישא באחריות ויישא בעלויות.
אורי מקלב: והבקרה היא חברה פרטית שהיא זכיינית?
דוד שנער: הספק הוא חברה פרטית שצריך לעמוד בתנאים שהמחוקק או השופט אומר, הרשות המקומית.
דוד שנער: זה נעשה ברמה מקומית, זה לא פדראלי.
חמד עמאר: זה רק בארצות הברית או בעוד מדינות בעולם?
דוד שנער: יש בעוד מדינות.
דוד שנער: שבדיה רצתה להכניס את זה בתור תקן מחייב לכל הרכבים, אבל באירופה המצב היום הוא שכל שינויי רכב חייבים לעבור אישור של הפרלמנט האירופי, כך ששבדיה לבד לא יכולה לעשות את זה.
דוד שנער: אז הם עושים את זה במשאיות, זה לא תקן מחייב.
אורי מקלב: יש תקינה ישראלית?
אורי מקלב: אם מישהו ירצה לייבא, או נניח שאנחנו נעשה הצעת חוק, שתהיה אפשרות להעניש או לחייב נהג או עבריין או מישהו.
דוד שנער: אדרבא, זה - - -
אורי מקלב: השאלה, אם אני מבין, שזה תקינה ישראלית.
אורי מקלב: אנחנו נתייחס לזה.
אורי מקלב: תרשום את זה.
אילן כרמית: אולי אני אתייחס.
אילן כרמית: זה נקרא נשיפון.
אילן כרמית: הנשיפון הוא מערכת שאתה נושף לתוכה, אתה מונע הדלקה של האוטו.
אילן כרמית: יש לנו תקן לינשוף כבר יותר משנה, תקן בינלאומי שאומץ, העיכוב של הינשוף זה לא בגלל תקינה, אלא בגלל שאין תקציב לרכישה כבר שנה.
אילן כרמית: אנחנו מוכנים לעשות את הבדיקות.
אילן כרמית: אני לא יודע מי אמר שזה - - -
מרדכי בהירי דואני: אני חייב לקטוע אותך, אבל זה לא מדויק.
מרדכי בהירי דואני: אילן, זה לא מדויק.
אילן כרמית: מי שאמר שהתקינה מעכבת, אני מצטער - - -
מרדכי בהירי דואני: אין תקינה, התקינה עוד לא אושרה בישראל, התקציב מגיע מהרשות ואין בעיה של רכישה, אז בוא נדבר לעניין.
אילן כרמית: אני לא חושב שזאת הבמה לריב, אבל להגיד שהתקינה מעכבת?
אילן כרמית: יש כבר תקן שנה, תקן בינלאומי.
מרדכי בהירי דואני: דיוק בעובדות זה חובתך.
אורי מקלב: מר בהירי, קריאות ביניים, זה מיותר.
אורי מקלב: זה דיון.
אילן כרמית: יש תקן לינשוף, תקן בינלאומי.
מרדכי בהירי דואני: אני חייב להגיד משהו.
מרדכי בהירי דואני: הוא פשוט לא מדייק במה שהוא אומר, זה מדהים.
אילן כרמית: אני חושב שאתה לא מדייק.
אורי מקלב: לא עכשיו, אני אתן לך אחרי זה אפשרות להגיב.
אילן כרמית: אבל זה לא נאה שנריב פה.
אורי מקלב: בכל אופן אתה אומר שיש תקן ל - - -
אילן כרמית: יש תקן לינשוף, כבר שנה התקן נמצא, אימצנו תקן בינלאומי.
מרדכי בהירי דואני: אין תקן לינשוף.
אילן כרמית: תסלח לי, ידידי, אבל יש תקן.
אילן כרמית: אפשר להראות אותו.
אילן כרמית: מה שעיכב - - -
אילן כרמית: עוד פעם, יש - - -
חמד עמאר: יש אפשרות לקבל את התקן?
אילן כרמית: ודאי, ודאי.
מרדכי בהירי דואני: אפשר לקבל את האישור שלו בישראל מלפני שנה?
אילן כרמית: סליחה - - -
מרדכי בהירי דואני: אני מבקש לקבל את האישור.
מרדכי בהירי דואני: בתור גוף שמשלם את זה אני רוצה לקבל את האישור הזה מלפני שנה.
אורי מקלב: רואה חשבון מרדכי, מנכ"ל הרשות הלאומית - - -
מרדכי בהירי דואני: אפשר לקבל אותו, בבקשה?
אילן כרמית: קודם כל, ידידי מנכ"ל הרשות, אולי יורשה לי בלי התפרצויות.
אילן כרמית: תקן יש.
אילן כרמית: נבחרה מערכת, חברה - - -
מרדכי בהירי דואני: אין.
אילן כרמית: אני אשלח לך, לשני חברי הכנסת, את התקן.
אורי מקלב: אני אתן לך לדבר ברשות הדיבור.
אורי מקלב: בואו לא נדבר על ינשוף, אלא על ינשופון שאנחנו שומעים עכשיו.
אילן כרמית: הנשיפון זו המצאה שלא תוקננה, לפי מה שאני יודע אין גם תקן בעולם.
אילן כרמית: מכניסים אותו כמכשיר, פעם הביאו לנו לבדיקה כזה, זה מכשיר שבו הנהג נושף ואם יש רמה מסוימת של אלכוהול הוא לא יכול להתניע את הרכב.
אילן כרמית: רק להסביר, מה הבעיה עם המכשיר הזה?
אילן כרמית: בישראל מה הם עושים?
אילן כרמית: הם יקראו לחבר שלו שינשוף והוא יתניע וייסע.
אורי מקלב: אז הוא הסביר שיש לזה גם מערכת בקרה.
אילן כרמית: אין זיהוי שזה הנהג באמת, שזה הבן אדם.
אילן כרמית: אין זיהוי בנשיפון.
אילן כרמית: אבל אם רוצים להכניס את זה, אפשר לעשות - - -
אורי מקלב: סליחה, אתה עכשיו בהתייחסות, לא ברשות דיבור.
אורי מקלב: אנחנו רק שאלנו אם יש לזה תקינה.
אורי מקלב: אני לא מבין, אם אין תקינה בכלל אז איך בארצות הברית משתמשים בזה?
אילן כרמית: דרך אגב, רק לעשות סדר בחיישני רוורס.
אילן כרמית: יש הצעה של - - -
אורי מקלב: ברשות הדיבור.
אורי מקלב: נדבר על זה, אנחנו לא יכולים להתפרס.
אילן כרמית: אוקיי.
אורי מקלב: פרופ' דוד שנער, בבקשה.
דוד שנער: כל פעם אני נפעם מסגנון הניהול של ישיבות בישראל.
דוד שנער: לא רק בכנסת.
דוד שנער: אני לא מתגבר על זה.
אורי מקלב: אנחנו נראה לך שאפשר אחרת.
דוד שנער: אולי בגלל שאני נוסע לחו"ל לעתים קרובות.
אורי מקלב: אני אגיד לך, לא הבאתי בכלל את הפטיש.
אורי מקלב: יש לכל יושב ראש פטיש.
אורי מקלב: בוועדת מדע לא הייתי צריך להשתמש בזה עד היום.
אורי מקלב: אנחנו מתמקדים בסוג אנשים - - - אני מכבד את האנשים שנמצאים פה שלא צריכים פטיש, מספיק שיושב הראש רק מכוון.
אורי מקלב: אז אני מבקש, לא צריך להעיר אחד לשני ולא התפרצויות לא מקובלות.
אורי מקלב: יש לי דרכים איך למנוע את זה, אבל אני לא רוצה להשתמש בדרכים האלה.
אורי מקלב: בואו נכבד את הוועדה הזאת ואת האנשים שיושבים.
דוד שנער: אני יודע שהזמן שהוקצב לנו הוא קצר.
דוד שנער: אני מדבר ברמה הטכנולוגית.
דוד שנער: הטכנולוגיה קיימת.
דוד שנער: אגב, המערכות לנעילת הרכב, רק כשאתה לא תחת השפעה, מופעלות הרבה מאוד בקנדה גם.
דוד שנער: זאת אומרת ארצות הברית וקנדה אלה המדינות שהכי מפעילות את זה.
דוד שנער: אני אמרתי שזה דורש תיאום בין כמה גופים, צריכה להיות מערכת מנהלתית, אבל הפתרונות כבר נמצאים ומיושמים.
דוד שנער: אז יש לנו את מערכת התאמת מהירות חכמה, שבעצם הסביבה מבקרת כל רכב שנוסע במהירות המותרת באזור הספציפי.
דוד שנער: רכב עובר מאזור אחד לאזור אחר הוא מקבל התראות ברגע שהוא חורג מהמהירות המותרת.
דוד שנער: נעילת הפעלה למי שלא חגור.
דוד שנער: אגב, הייתה תקופה קצרה מאוד, בשנות ה-70, שהחוק האמריקאי חייב את החברות להתקין מערכת שמונעת הפעלת רכב, אלא אם כן יש חגורות.
דוד שנער: הייתה מהומה ציבורית כזו גדולה שביטלו את החוק.
דוד שנער: מבחינה טכנולוגית באותה קלות שמפעילים זמזם אפשר להפעיל את הדבר הזה.
דוד שנער: מערכות אחרות.
דוד שנער: איקול זה אזעקה למוקד ברגע שיש תאונה.
דוד שנער: אם יש כרית אוויר היא יכולה לשדר גם.
דוד שנער: ESC, מערכות לבקרת יציבות ומערכות למניעת סטייה מהנתיב, כל אחת מהן כ-3%.
דוד שנער: מה שעכשיו אנחנו רוצים להציג בקצרה עבודות שנעשו עבור הרשות כדי שנתקדם הלאה ונתחיל לעשות סדר עדיפויות לקידום נושאים ספציפיים ויציג את זה פרופ' בכור שביצע את שני המחקרים.
שלמה בכור: שלום.
שלמה בכור: תודה רבה על ההזדמנות פה להציג.
שלמה בכור: ראשית, חשוב לי לציין מהבּוּלט השני, המחקר בוצע בתמיכה, כמובן במימון, אבל יותר חשוב בשיתוף פעולה מלא עם הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
שלמה בכור: המחקר הזה בוצע בשני שלבים, אנחנו בחנו, גם ב-2012, סדרת מערכות וב-2015, לאחרונה, התפרסם ממש לפני מספר ימים הדוח השני שלנו שבחנו מערכות נוספות, כאשר המטרה העיקרית הייתה עד כמה שאפשר למפות מערכות.
שלמה בכור: יש כל הזמן מערכות חדשות וחדישות לכל מיני דרגות הטמעה בשוק, יש כאלה שהן כבר אפטר מרקט, יש כאלה שזה בא עם היצרן וכן הלאה.
שלמה בכור: ניסינו לעשות עד כמה שאפשר סדר.
שלמה בכור: ככל שאני מדבר אני יודע שהמחקר שעשינו הוא כבר מיושן, כי קצב ההתפתחות הוא מאוד מאוד מהיר.
שלמה בכור: יחד עם זה יש נקודת ציון, אפשר לנצל את זה, כמו שכבר צוין בדוח פתוח, אפשר לבקר אותו ולתת הערות.
שלמה בכור: הנושא השני ויותר קשה, ההתמודדות שלנו במחקר הייתה לסקור את היעילות, או אם תרצו הפוטנציאל הבטיחותי, כמה כל מערכת כזו יכולה להפחית בהרוגים, בתאונות עם נפגעים וכן הלאה.
שלמה בכור: זו כמובן שאלה שבטח מעניינת פה את כולם.
שלמה בכור: ניסינו גם לאמוד את היעילות, יותר נכון נכונות של אנשים לקבל את אותן מערכות ברכב.
שלמה בכור: אני לא יודע כמה אתם יודעים, יש היום כבר לא מעט מערכות שאתם יכולים לבטל אותה ברכב, כל מיני.
שלמה בכור: המערכות שאנחנו סקרנו בסיבוב הראשון, דרך אגב יש הרבה יותר מהמערכות האלה, כמו שציינתי ממש בשקף הראשון, אבל עשינו עבודה בשיתוף הרשות, כל אחד מה שחושב, לצורך העניין ניסינו, כמו שאתם רואים, מהמערכות, שחלקן כבר בשלבים כאלה או אחרים של הטמעה.
שלמה בכור: רוב המערכות, אתם רואים את האות W, היא מדברת על warning, אלה מערכות התרעה.
שלמה בכור: אני חייב לציין פה, בגדול, אפשר לחלק את המערכות לשני סוגים, מערכות שמתריעות ומערכות שהן ממש מתערבות.
שלמה בכור: המערכות המתריעות באופן עקרוני, לא צריך להיות מהנדס גדול כדי להבין את זה, היא מתריעה עכשיו והשאלה מה אתה עושה.
שלמה בכור: היא מתריעה, זו נקודה אחת, דרוש שיתוף פעולה של הנהג ואולי של הסובב של הנהג.
שלמה בכור: המערכות המתערבות הן מערכות שלא נותנות לך הרבה מאוד אופציה.
שלמה בכור: הדוגמה שאתם בטח מכירים מלפני הרבה שנים זו מערכת ה-ABS המפורסמת.
שלמה בכור: כשאני הייתי נהג צעיר לימדו אותי לפמפם, אחר כך יש ABS ולא צריך לפמפם.
שלמה בכור: אתם מבינים למה אתה מתכוון בצורה מאוד ברורה.
שלמה בכור: אלה המערכות שסקרנו בסיבוב הראשון, מערכות התרעה, סטייה מהנתיב, פרופ' שנער כבר ציין, מערכות התרעה על סכנה להתנגשות קדמית FCW, ושוב, אתם תראו, אנחנו לא מציינים בכוונה שמות של חברות כאלה ואחרות, ניסינו עד כמה שאפשר לעשות מחקר שמבוסס על מחקרים, גם מהארץ וגם מהעולם.
שלמה בכור: למשל בארץ יש מערכות שמשלבות 1 ו-2, אבל אנחנו ניסינו לבודד כל אחד מהאלמנטים ולראות מה האלמנט שהוא נותן את הפוטנציאל הגדול ביותר.
שלמה בכור: כבר דובר על המערכות להתרעה על מהירות.
שלמה בכור: האיקול, שזה בניגוד למערכות האחרות, הוא מערכת שבמידה שקרתה תאונה, היא לא מונעת את התאונה, היא מערכת שרכבי הצלה וכן הלאה, מכיוון שקרתה תאונה שולחים ישר למוקד ואז מגיע רכב הצלה וכוחות אחרים למקום בצורה מהירה יותר מאשר כשאתה מחכה וכן הלאה.
שלמה בכור: ברור לכם שסעיף 4, אני אביא לכם דוגמאות של התוצאה, לעומת המחקר האירופי.
שלמה בכור: בדרך כלל מחקרים אירופאים מראים שהמערכת הזו מאוד מאוד יעילה.
שלמה בכור: אצלנו בישראל מערכת הצלה, מה שנקרא בגלל המצבים, היא הרבה יותר מפותחת, אפשר להגיד, וגם המדינה יותר קטנה, אז הפוטנציאל יחסית נמוך לעומת אירופה.
שלמה בכור: תיכף תראו את התוצאה הזאת.
שלמה בכור: ולא פחות חשוב, היא מערכת לרישום נתוני נהיגה.
שלמה בכור: המערכת עצמה, שוב, כל הכוונה פה זה המשוב, IVDR, In-Vehicle Drive Recorder, המערכת עצמה אוגרת נתונים ונותנת ציונים.
אורי מקלב: זה גם לרכבים ציבוריים וגם לרכבים פרטיים?
שלמה בכור: יש גם וגם.
שלמה בכור: אתה יכול לחשוב על צי רכב, בטיחות של הרכב, הוא מקבל את התוצאות, מביא לו משוב, תשפר וכן הלאה.
שלמה בכור: יש היום, גם בארץ, פיתוחים ישראליים של המערכת הזאת.
שלמה בכור: ושוב, כמו שציינתי, המערכת הזו פירושה פידבק.
שלמה בכור: למשל היה פרויקט מאוד יפה של 'אור ירוק' בנושא הזה, שעשו מערכת ב - - -
אורי מקלב: ארבע המערכות האלה, בלי מערכת מספר 4, אני חושב שבארץ היא לא נראית לי כל כך נצרכת, אני חושב שהיום כוחות ההצלה מגיעים מאוד מהר, גם אם תהיה קריאה, הקריאות פה הן מיידיות, מיד קוראים ומיד - - -
שלמה בכור: זה נכון.
אורי מקלב: אין כמעט מצב שאדם נפל, התגלגל, ואין מי שיקרא ל - - -
אילן כרמית: אם אפשר לשאול, מתי המחקר הזה נעשה?
שלמה בכור: זה 2012.
שלמה בכור: באופן טבעי, אני ציינתי, הוא כבר מיושן לצורך העניין.
אורי מקלב: אנחנו היום נהיינו גם חברתיים.
אורי מקלב: מה העלות של כל המערכות ביחד?
אורי מקלב: סדר גודל בערך, בלי להיכנס עכשיו לחברות.