GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: לא פעם, אני מדבר עכשיו עלינו, אנחנו מגיעים עם בקשות לממשלה והממשלה מציגה דברים באיחור רב והיא לא מגיעה ואנחנו אומרים מה לעשות, עבר הזמן, לא היינו בזמן הנכון, אנחנו היום בוכים על לשעבר.
אורי מקלב: אנחנו חושבים שגם בנושא הזה אנחנו רוצים כל הזמן לשים את הרגל על הגז, לעקוב אחרי ההחלטות, אחרי היישום ואם יש עיכובים וחסמים אנחנו רוצים להיות מודעים לכך - - - לא רק ל-2030, גם לא ל-2020 וגם לא לפני זה, בדברים שלא נעשו עד היום.
אורי מקלב: במקביל קידום טכנולוגיות לאנרגיה מתחדשת, היה ראוי וחשוב לקיים דיון על אנרגיה מתחדשת ללא קשר לוועידת האקלים.
אורי מקלב: זה נושא מספיק חשוב, גם בגלל החלטות קודמות וגם בגלל המשמעויות הטובות שיש לקידום הטכנולוגיה המתחדשת.
אורי מקלב: כמובן שחלק מקידום המסקנות של ועידת האקלים הוא גם על ידי אנרגיה מתחדשת.
אורי מקלב: לכן יש ממשק וחיברנו בין שני הדברים.
אורי מקלב: אני רוצה לדבר, חברי הכנסת, גם על החסמים שיש היום באנרגיה המתחדשת.
אורי מקלב: אנחנו רואים את אחד הדברים החשובים, כאן בשולחן הזה, להציף את הנושא של החסמים.
אורי מקלב: אנחנו גם ביקשנו מרשות החשמל שתהיה פה, יש לה מה להגיד בנושא הזה.
אורי מקלב: כמנהגנו אנחנו פותחים עם חברי הכנסת, אם הם רוצים עכשיו.
אורי מקלב: אם הם רוצים אחר כך אנחנו חשבנו להתחיל עם מצגת.
אורי מקלב: לחברי הכנסת שרוצים אני נותן קודם.
אורי מקלב: לא נעים לי לעשות את זה לחברים, אבל - - -
אורי מקלב: בגלל אחרים, לא בגללי.
דב חנין: אני מתנצל, יש דיון בכפרי נוער, שאני חייב להיות בו והוא מתנהל ברגעים אלה.
דב חנין: אדוני היושב ראש, אני לגמרי מצטרף לדבריך.
דב חנין: טוב שוועדת המדע והטכנולוגיה של הכנסת לוקחת על עצמה את התפקיד של מעקב שוטף אחרי כל סוגיית ההתמודדות עם משבר האקלים בישראל.
דב חנין: אסור שהנושא הזה יישאר יתום ברמת הכנסת.
דב חנין: כמה משפטים על ועידת האקלים.
דב חנין: הוועידה שהייתה בפריז הסתיימה בהחלטה חשובה.
דב חנין: אנחנו מחויבים כקהילה של מדינות בעולם להימנע מהעלאה של הטמפרטורה הממוצעת אל מעבר ל-1.5 מעלות, עם שאיפה מעבר ל-2 מעלות.
דב חנין: זו ההתחייבות הפורמלית, עם שאיפה לפחות מזה ודובר גם על 1.5 מעלות.
אורי מקלב: זו ההחלטה הכוללת.
דב חנין: זו ההחלטה הכוללת, היא חשובה ואפילו חסרת תקדים.
דב חנין: אבל אני מיד רוצה להזהיר שיש פער עצום בין ההחלטה הזו שהתקבלה לבין הרמה של ההתחייבויות בפועל, של מה שהמדינות לקחו על עצמן באופן מעשי לעשות.
דב חנין: אם אנחנו מסכמים את כל ההתחייבויות הקיימות היום אנחנו נגיע להתחממות של האטמוספרה בהיקפים בהם הרבה הרבה מעבר ל-2 מעלות.
דב חנין: אני אומר את זה בביקורת על המדינות בכלל, אבל כשאני מדבר בביקורת על המדינות בכלל, מדינת ישראל ביחס לאחרות נמצאת במצב עוד פחות טוב.
דב חנין: אם אנחנו משווים את עצמנו למדינות המפותחות אנחנו במצב הרבה פחות טוב מרוב המדינות המפותחות מבחינת רמת הדברים שאנחנו התחייבנו עליהם.
דב חנין: זה דבר מדאיג.
דב חנין: האתגר הזה של התמודדות עם משבר האקלים הוא אתגר של האנושות כולה ויש לו משמעות לגבי הקיום שלנו בתור חברה אנושית בכוכב הזה על פני המאה ה-21.
אורי מקלב: ההסכמה של ישראל הייתה הסכמה מתוחכמת, היא הסכימה, עד כמה שנאמר לי, עד 2030 להפחית ב-25% את הצפוי.
אורי מקלב: דהיינו הצפוי הוא, נניח, 50%, אז יהיה 25% מזה.
מנואל טרכטנברג: זה כמו מבצעים, מעלים מחיר ואחרי זה - - -
אורי מקלב: אני מתחבר למה שאמרת, חבר הכנסת דב חנין, בדיוק ככה.
אורי מקלב: בעצם אני לא יודע אם מדובר בכלל על הפחתה או הפוך.
אורי מקלב: אבל אנחנו נבקש לצאת - - -
דב חנין: אז יש לי ביקורת על עמדת ממשלת ישראל בוועידה הזו.
דב חנין: אני לא הסכמתי להיות במשלחת הכנסת לוועידה מכיוון שאני לא מסכים עם כל כיוון ההתנהלות, אבל אני אומר את זה גם בביקורת, גם בהנחה שנניח שזו ההחלטה.
דב חנין: בקופנהגן התחייבנו ומה עשינו מאז קופנהגן?
דב חנין: בקופנהגן, בוועידת האקלים הקודמת, מדינת ישראל גם התחייבה, גם אז זו לא הייתה התחייבות מספקת, אבל לא עמדנו גם בהתחייבות הלא מספקת שלקחנו על עצמנו.
דב חנין: בקיצור מאוד מדאיג ומאוד בעייתי וצריך לעשות הרבה בעניין הזה.
דב חנין: מה צריך לעשות, שלושה דברים נורא בקיצור, שלוש פעמים ה'.
דב חנין: ה-ה' הראשון הוא להפחתה.
דב חנין: הפחתת שימושים, הפחתת אנרגיה, הפחתת שימושים בתחבורה, הפחתת שימושים בכלל.
דב חנין: ה-ה' השני הוא התייעלות.
דב חנין: התייעלות של כל המערכות, מערכות אנרגיה, מערכות התחבורה, תחבורה ציבורית וכדומה, במקום רכבים פרטיים, וה-ה' השלישי הוא התחדשות.
דב חנין: התחדשות זו התחדשות אנרגטית וכדומה.
דב חנין: פה אני רוצה להגיד משפט על הנושא השני שבפני הוועדה.
דב חנין: בכמה ועדות של הכנסת אנחנו מנסים לעקוב אחרי האתגרים הבלתי אפשריים שעוסקים בהם האנשים שלקחו על עצמם להוביל אנרגיה מתחדשת בישראל.
דב חנין: אני מנצל את ההזדמנות כדי להודות לכם שאתם עדיין בתחום הזה למרות מנת הייסורים והמרורים שאנחנו במערכת הציבורית לא מצליחים לחסוך מכם.
דב חנין: אז אנא תמשיכו, כי העתיד שייך לכם והעתיד שייך לאנרגיה מתחדשת.
דב חנין: אבל כדי שהעתיד הזה יהיה גם בהווה צריך להסיר המון המון חסמים ודיברנו על זה גם בוועדות כנסת נוספות וטוב שהדיון מתקיים גם כאן.
דב חנין: היבט הנוסף שחשוב שהוועדה הזאת תעסוק בו הוא ההיבט של פיתוח הידע המדעי והכלים החדשים, לא רק לייצר פה אנרגיה מתחדשת אלא לייצר דרכים ומנגנונים חדשים איך להפיק אנרגיה מתחדשת.
דב חנין: נעשים בארץ ניסיונות מאוד מעניינים בהיקפים מקומיים קטנים, אבל צריך להשקיע בתחום הזה הרבה יותר, גם כדי לעודד את הניסיונות הקיימים וגם כדי להרחיב את הניסיונות הקיימים, כי בסופו של דבר העולם יילך לשם ואם מדינת ישראל תדע להיות בחזית ההתמודדות של יצירת כלים מתוחכמים יותר של אנרגיה מתחדשת, אז זה נכון שאנחנו חלק קטן מהבעיה של יצירת משבר האקלים, אבל אנחנו יכולים להיות וכדאי שנהיה, כדאי גם לנו להיות, חלק מאוד חשוב בהתמודדות ובפתרון.
אורי מקלב: תודה רבה, חבר הכנסת דב חנין.
אורי מקלב: אני רק מפנה את חברי הכנסת שיש מסמך מאוד חשוב של הממ"מ, שנערך על ידי שירי ספקטור בן-ארי, שהופץ רק לנו כרגע, בגלל שזה הופץ מסיבות טכניות רק ברגע האחרון.
אורי מקלב: בהמשך אנחנו נעלה את זה באחד האתרים.
חמד עמאר: זה הגיע אלינו.
רחל עזריה: אני אדבר ממש בקיצור.
רחל עזריה: קודם כל כי אני מסכימה, נראה לי, כמעט עם כל מילה שאמר חבר הכנסת דב חנין והוא גם ותיק חברי הכנסת שעוסק בנושאים האלה, אז אנחנו כולנו מכבדים, אבל יש לי שני דברים שהייתי רוצה לומר לגבי הנושא של היחס בין השלטון המרכזי, שבפועל די מפשל בנושא הזה, לשלטון המקומי.
רחל עזריה: אני חושבת שיש מקום לקיים דיון נוסף עם השלטון המקומי, כי אנחנו רואים שראשי הערים הם הרבה יותר בחזית של הנושא הסביבתי מאשר השלטון המרכזי, שעדיין מתלבט איך אנחנו מציגים את היעדים בצורה מתוחכמת.
רחל עזריה: השלטון המקומי הרבה יותר שם, כי הוא צריך לחסוך את הכסף של תאורת הלילה, כי הוא צריך להוריד את רמת זיהום האוויר, כדי שהעיר שלו תהיה אטרקטיבית, ואני מציעה לקיים עוד דיון בנושא הזה, כמו שהקלינטק, בעיניי זה חלק מאותו דבר.
אורי מקלב: והוא לוקח ארנונה או לא לוקח ארנונה, הוא צריך לתת את היתרי - - -
רחל עזריה: בעיניי הם נורא משמעותיים - - -
אורי מקלב: באנרגיה המתחדשת.
רחל עזריה: לא רק באנרגיה המתחדשת, גם בנושא של פליטות גזי חממה.
רחל עזריה: לרשויות המקומיות יש הרבה אינטרסים בנושא והרבה סיבות לטפל בנושא גם אם היעדים שהמדינה הציבה הם לא משהו.
רחל עזריה: ואגב, אני השתתפתי בוועידת האקלים ובמקביל הייתה ועידה של ראשי הערים.
רחל עזריה: גם, זה מאוד משמעותי, אני חושבת שממש כדאי לקדם את זה פה, זו נקודה אחת.
רחל עזריה: ונקודה שנייה, לגבי הקלינטק, אני מצטרפת לכל מילה של עמיתי חבר הכנסת דב חנין.
רחל עזריה: זה גם היה הרושם המאוד חזק בוועידה, שכולם דיברו איתנו על הקלינטק, זאת אומרת ברור לכולם שזו תרומה עצומה שיכולה להיות למדינת ישראל בנושא.
רחל עזריה: אני גם לצערי צריכה לצאת לוועדה אחרת, אבל אני אשמח מאוד אם נוכל לחשוב ביחד על צעדים אופרטיביים, אני אשמח לשתף פעולה ולקדם גם מול האוצר במה שצריך, איך אנחנו מסייעים לקלינטק.
רחל עזריה: אם זה היתרון היחסי שלנו, אז בואו נממש אותו במקסימום.
אורי מקלב: תודה רבה לחברת הכנסת רחל עזריה.
אורי מקלב: חבר הכנסת פרופ' טרכטנברג, בבקשה.
מנואל טרכטנברג: בהמשך לדברים האלה, אני לא אחזור על הדברים שנאמרו.
מנואל טרכטנברג: אנחנו לא שם, ועל פי המגמות שאני רואה כיום, אני מתכוון למגמות גם בשטח, התהליכים שקורים וגם המגמות בממשל הישראלי, אנחנו לא נהיה שם.
מנואל טרכטנברג: בוודאות אני אומר את זה.
מנואל טרכטנברג: מוטב לשים את הדברים על השולחן.
מנואל טרכטנברג: אני אציין שלוש תופעות שהן מאוד מאוד ברורות שמצביעות על כך שאנחנו הולכים לכיוון ההפוך.
מנואל טרכטנברג: הדבר הראשון זה מה שקורה במשק החשמל בארץ.
מנואל טרכטנברג: הגז יצר את האשליה שאפשר בלי אנרגיות מתחדשות.
מנואל טרכטנברג: הנה, כן, מצאנו את האוצר הגלום הזה, לכן הכול טוב ויפה, לא צריך אנרגיה סולרית, לא צריך רוח, כן, אל תעשו כוסות רוח.
מנואל טרכטנברג: כן, הנה יש לנו את הפתרון האולטימטיבי, ולא כך הוא.
מנואל טרכטנברג: אז זה פעם אחת.
מנואל טרכטנברג: אבל מתקרבות עובדות, כי נבנית מערכת שלמה של הסתמכות לאורך זמן על גז ולא על אנרגיות מתחדשות.
מנואל טרכטנברג: המגמה השנייה זה העניין של הבנייה החדשה.
מנואל טרכטנברג: במדינת ישראל קורה משהו שאנחנו לא מבינים את גודל השעה, הולכות להיבנות כל שנה ושנה אם נצליח, ואם לא נצליח אוי לנו, יותר מ-50,000 יחידות דיור בשנה.
מנואל טרכטנברג: יותר.
מנואל טרכטנברג: זו דרמה.
מנואל טרכטנברג: תחשבו עשר שנים, חצי מיליון יחידות דיור חדשות במדינת ישראל, רובן במתחמים שכיום לא קיימים בכלל, כלומר שמקימים אותם יש מאין.
מנואל טרכטנברג: שיטות הבנייה וכל מה שמתלווה לזה לא התקדמו ואנחנו הולכים לאותו מקום.
מנואל טרכטנברג: אנחנו מדברים על התייעלות אנרגטית.
מנואל טרכטנברג: רבותיי, התייעלות מתחילה מהלבנה הראשונה שאתה שם בבניין או לא שם בבניין.
מנואל טרכטנברג: אנחנו הולכים לקבע פה את העתיד של מדינת ישראל, בבנייה, שזה אחד הצרכנים הגדולים, בטכנולוגיה של המאה ה-20 בקושי.
מנואל טרכטנברג: המגמה השלישית, שמשתלבת עם זה, זה עניין של תחבורה, תחבורה ציבורית.
מנואל טרכטנברג: רבותיי, מי שבא לכנסת מהשפלה או מהמרכז רואה את זה כל יום ביומו.
מנואל טרכטנברג: אנחנו הולכים להיות פקק אחד גדול שפולט כל הזמן CO2 וכו' וכו'.
מנואל טרכטנברג: איפה התכניות של התחבורה הציבורית, תכניות דרמטיות שישנו את המציאות הזאת?
מנואל טרכטנברג: לא קיימות.
מנואל טרכטנברג: כלומר יש בתל אביב, התחלנו את המינימום שבמינימום של לך תדע מה זה יעשה וזהו, אין.
מנואל טרכטנברג: שלוש המגמות האלה, נגמר הסיפור.
מנואל טרכטנברג: חשמל, בנייה, חצי מיליון יחידות דיור ותחבורה שאיננה, גמרת את הסיפור, מה אתה יכול לעשות?
מנואל טרכטנברג: עכשיו הבעיה, צריך להבין, אמרת בצדק שאנחנו במצב מאוד לא טוב, אנחנו גם הרבה יותר פגיעים, למה?
מנואל טרכטנברג: בגלל צפיפות האוכלוסין.
מנואל טרכטנברג: אנחנו מדינה כל כך קטנה, כל כך צפופה שכל בעיה לוקאלית של זיהום או מה לא משליכה על מדינת ישראל כולה.
מנואל טרכטנברג: אז אני רוצה להגיד לך שאנחנו פה צריכים להשמיע קריאה הרבה יותר חדה כי גם אם המטרות שנקבעו, גם עם המתווה שנקבע, אנחנו בכלל לא מתקרבים להיכן שאנחנו צריכים להיות.
אורי מקלב: אנחנו באמת סקרנים לראות מה תכניות העבודה שהמשרדים הולכים להציע לממשלה.
אורי מקלב: היא תקבל או לא תקבל, הם נמצאים פה, חשוב לשמוע את הדברים האלה במסגרת ההכנה לתכניות והמשימות של הממשלה בנושאים האלה.
אורי מקלב: זה גם מתחבר לרשויות המקומיות, כפי שאמרה חברת הכנסת עזריה.
אורי מקלב: אתה מיד הולך למעשה.
חיים ילין: לא, הגעתי ישר לכנסת בשביל לשאול את השאלה, כי אף אחד לא הצליח לענות לי.
חיים ילין: הייתה ועדת קיוטו ושם ממש נתנו כסף.
מנואל טרכטנברג: לא, קיוטו היה כישלון גדול.
חיים ילין: לא, רגע, אני בכוונה אומר את זה, שם ניסו לבוא ולהגיד שכל מי שבעצם דרך הפליטות מקטין הוא מקבל, היה בנק, דיברו על כסף.
חיים ילין: אני זוכר פרויקטים שהתחלנו לחשוב בקוגנרציה וכל מיני.
חיים ילין: קרה משהו עם הדבר הזה?
חיים ילין: מישהו יודע?
מנואל טרכטנברג: נכשל, נכשל בגדול.
<קריאה: זה מנגנון שנכשל.
חיים ילין: כי הוועידות האלה, זה מזכיר לי תמיד כיתה.
חיים ילין: תמיד יש חניך מצטיין ותמיד יש את זה שנכשל.
חיים ילין: אני לא יודע איפה אנחנו נמצאים אבל סביבנו יש מדינות שלא תמיד אכפת להן.
חיים ילין: כמו שתמיד ראש הממשלה שלנו גאה מאוד להגיד שאנחנו הדמוקרטיה היחידה, אז כנראה גם אנחנו היחידים שיש להם מודעות למה שקורה בסביבה שלנו, אבל גם לא עושים כלום.
חיים ילין: היחידים עם המודעות ויחסית לפוטנציאל שלנו אנחנו לא עושים כמעט שום דבר.
חיים ילין: רק ההחלטה של הפאנלים הסולריים בנגב, לצורך העניין, בשביל שאנחנו נבין מתי התקבלו החלטות ומתי בעצם האנרגיה הסולרית נכנסה פנימה, ושלא לדבר על המלחמות שיש כרגע עם טחנות רוח, תרתי משמע.
חיים ילין: אני לא יודע אם כלפי היזמות הזאת או כלפי זה שהממשלה מתנהגת כמו טחנות רוח לגבי ה - - -
מנואל טרכטנברג: זה דון קישוט.
חיים ילין: עוד מעט הוא יגיע.
אורי מקלב: מול טחנת רוח וכוסות רוח, זה גם כן - - -
חיים ילין: אני חייב להגיד שיש טכנולוגיות שתרצו או לא תרצו, אני זוכר את עצמי כילד זורק את האשפה באותה קומה וזה מגיע למין כזה תנור שמחמם את כל ה - - -
אורי מקלב: ההסקה.
חיים ילין: לא רק הסקה.
חיים ילין: היום כולם יודעים שחום וקור זה כמעט אותו דבר.
חיים ילין: אנשים מאוד נהנים להשתמש במזגן, הם רק לא מבינים מה המזגן הזה עושה החוצה ואיך אנחנו יכולים לקחת את האנרגיה הזאת ולאסוף.
חיים ילין: זו מערכת שלמה.
חיים ילין: אבל אני אגיד לכם מה חלק מהבעיה.
חיים ילין: הבעיה היא שאין מדיניות.
חיים ילין: לא רק בזה, דרך אגב, זה לא חדש, אבל גם אנחנו כחברי כנסת, גם כשאנחנו נרצה, נמצאים באיזה שהוא מלכוד ואני אנסה להסביר.
חיים ילין: כל אחד מנסה לקדם את האג'נדה שלו, את החיסכון, וככל שמטפסים לקבלת החלטות מתחילות המלחמות בין הירוקים ללא ירוקים, לבין שאלה שחושבים שצריך כביש 6 לאלה שלא צריכים כביש 6.
חיים ילין: והדיון בסופו של דבר הוא למען התושבים שלנו, למען העם, וכולנו נופלים.
חיים ילין: בסופו של דבר מה קורה?
חיים ילין: כשיודעים שיש כל כך הרבה גורמים שמפריעים או שכל אחד לוקח את הווקטור שלו, אז כל מי שנמצא באמצע אומר 'חבר'ה, אני מבין שיש פה יותר מדי, אני לא הולך להילחם מול הדבר הזה ואני נותן לשטח לעשות את הדברים לבד'.
חיים ילין: בסוף מה קורה?
חיים ילין: לא עושים כלום.
חיים ילין: זאת התוצאה.
חיים ילין: או שעושים מעט ביחס למה שאנחנו יכולים לעשות.
חיים ילין: ואני כן חושב, לעומת הוועדות האחרות שמטפלות גם באותו נושא, דרך ועדת ביקורת, או אם זה חברת חשמל, לצורך העניין, או אם זה ועדת הפנים שמטפלת בכל הנושא הסטטוטורי, אף אחד לא מטפל בטכנולוגיות נטו ואיך מיישמים את זה ואני חושב שאם אתה מוביל את הנושא הזה, אז לא להרפות ממנו.
אורי מקלב: אבל אני צריך שותפים איתי ביחד, אתכם, חברי הכנסת.
אורי מקלב: אנחנו נהיה עקביים בעניין הזה, נקבע ועדות, נקיים מעקב, ואתה צודק.
חיים ילין: לקחת את זה.
חיים ילין: דרך אגב, לפני זה הוועדה הזאת טיפלה גם בגז.
חיים ילין: גפני בזמנו.
חיים ילין: אז אנחנו יכולים ל - - -
<קריאה: בחוק של קרן הגז.
אורי מקלב: אנחנו גם מטפלים בארנונה של ה - - - אנחנו עכשיו דנו בוועדת הכלכלה על תקנים חדשים לטחנות רוח, ייצור חשמל, תקנים, גובה.
חיים ילין: מה שאני מנסה להגיד - - -
אורי מקלב: אנחנו ככנסת עושים את העבודה, אנחנו רק רוצים לראות שהמשרדים הממשלתיים - - - אנחנו נותנים קדימות לעניין הזה כדי שאנחנו לא נהיה החסמים.
אורי מקלב: אנחנו תיכף נשמע את רשות החשמל, נשמע את היזמים, נשמע במה הם מתקדמים כדי שהם יוכלו ליזום, אנחנו רוצים לראות איפה הממשלה עצמה עושה, איפה היא מיישמת את זה, כמה היא משקיעה בזה.
אורי מקלב: תכניות ממשלה, שהייתה לזה הקצאה של 2 מיליארד שקל, לא יושמו והתקציב הזה, ודאי יגידו כאן הדוברים, אין עוד את התקציב הזה.
אורי מקלב: עכשיו מחכים לתקציב חדש.
<קריאה: לא, זה היושב ראש שלא לקח את התקציב.
חיים ילין: האוצר דואג כל הזמן לקחת את מה שלא - - -
אורי מקלב: או שהוא גם עוזר שלא יעשו.
חיים ילין: בסופו של דבר צריך להבין שגם הטכנולוגיה החדשה, כשמסתתרת מאחורי חבר כנסת, גם ועדת חקירה מסתתרת מאחורי אותו ח"כ.
חיים ילין: אני רוצה שתבינו את הדברים האלה.
חיים ילין: כשאני מעלה איזה שהוא רעיון אז שואלים אותי, השאלה הראשונה, מי החברה שמסתתרת מאחורי זה והאם אתה אי פעם תהיה כפוף לאמירות האלה?
חיים ילין: הן קשות מאוד, תדעו לכם.
חיים ילין: בעצם אנחנו יוצאים מתוך נקודת הנחה שלא מאמינים ליושרה שלנו, שאנחנו באמת רוצים לקדם את הנושא הזה.
חיים ילין: אני מברך, וכמו שאני אמרתי, בכיתה של מצטיינים, כל מה שצריך לעשות זה למצות.
חיים ילין: אנחנו תמיד אומרים, בחינוך יש את המילה מיצוי, לא מצוינות, להוציא את המקסימום.
חיים ילין: אנחנו צריכים להוציא את המקסימום שאנחנו יכולים כחברי כנסת מהמדינה, מהממשלה, בשביל לקדם את הנושא.
אורי מקלב: דברים חשובים.
אורי מקלב: תודה רבה, חבר הכנסת חיים ילין.
חמד עמאר: קודם כל אני רוצה לברך אותך, אדוני היושב ראש, על קיום הדיון הזה.
חמד עמאר: אני חושב שהוא דיון חשוב מאוד.
חמד עמאר: לפני שבועיים כינסנו את השדולה, היום מקיימים דיון כזה ואני רוצה לברך את כל האנשים שהגיעו.
חמד עמאר: אני אומר לך, אדוני היושב ראש ולחברי הכנסת, טוב שיש עוד אנשים שמוכנים להאמין שיש אפשרות לקדם את כל האנרגיה החלופית במדינת ישראל.
חמד עמאר: אני קראתי את מה שהממ"מ שלחו.
חמד עמאר: היה אמור ב-2014 להיות 5%, ב-2020 10%, וההחלטה החדשה עכשיו ב-2030 17%.
חמד עמאר: אנחנו היום ב-2% או פחות?
<קריאה: מתקרבים.
חמד עמאר: ואנחנו ב-2016.
חמד עמאר: אז רק אם נסתכל על הדברים האלה נבין אנשים שרוצים ליזום ורוצים לקדם, איזה בירוקרטיה - - -
אורי מקלב: הנתונים מ - - -
חיים ילין: לא נגיע לשם גם אם רוצים.
חמד עמאר: לא נגיע.
חמד עמאר: אנחנו כבר לא שם.
חמד עמאר: אין תפיסה שנהיה שם.
חמד עמאר: אתה קורא, הייתה הקצאה של 2 מיליארד שקל, בסוף העבירו 500 מיליון שקל וקצת, אחרי זה הפסיקו את כל הפרויקט בחוק ההסדרים, אז אתה מבין שההחלטה לא החלטה.
חמד עמאר: אותו משקיע או אותו יזם שרוצה לקדם את העניינים לא מבין אם מה שהוא מתחיל המדינה תמשיך במה שהיא החליטה או תפסיק.
חמד עמאר: הממשלה יכולה להחליט היום, מחר, אני לא יודע אם תתקבל החלטה אחרת, או שהיא תבטל את ההחלטה שהיא החליטה.
חמד עמאר: לכן אני באמת מברך אתכם על היוזמה.
חמד עמאר: אני אישית ניסיתי לעזור ולקדם את הנושא הזה.
חמד עמאר: אני אומר, אנחנו מדינת ישראל, יש לנו שמש, יש לנו רוח, יש לנו הכול.
חמד עמאר: ניסיתי לקדם את טורבינות הרוח במגזר הדרוזי, נפגשתי עם כל ראשי הרשויות, נפגשתי עם בעלי קרקעות, הבאתי חברות לשם, אמרתי שזה יביא פרנסה, יביא חיסכון בכל הזיהום שאנחנו גורמים עם כל החשמל.
חמד עמאר: בסוף, אחרי חמש-שש שנים, להגיד לכם, אם אתם לא מתייאשים, כל הכבוד לכם.
אורי מקלב: אנחנו לא נתייאש.
חמד עמאר: כי קשה מאוד להתקדם.
חמד עמאר: קשה מאוד מאוד מאוד להתקדם במדינת ישראל בכל פרויקט שאתה לוקח על עצמך.
חמד עמאר: אתה יכול להתחיל פרויקט עכשיו, אתה לא יודע אם בעוד עשר שנים הפרויקט הזה יהיה או לא יהיה.
חמד עמאר: במדינה אחרת מתחילים את הפרויקט עכשיו, בעוד שנה, שנתיים, אתה רואה תוצאה.
חמד עמאר: אצלנו אתה לא יכול לראות את התוצאה.
חמד עמאר: כל הבירוקרטיה, אדוני היושב ראש, כל מה שצריכים לעבור אותם יזמים, נותנים להם רגל אחת אחורה ואומרים להם 'בואו נלך למקומות אחרים, בואו נחפש מקומות אחרים'.
חמד עמאר: לכן אני חושב שהוועדה הזאת צריכה לקחת את הנושא הזה, אנחנו צריכים לקדם את הנושא הזה.
חמד עמאר: אני חושב שאנרגיה ירוקה, אנרגיה מתחדשת, היא חשובה מאוד למדינת ישראל.
חמד עמאר: לא חסר לנו שמש, לא חסר לנו רוח, לא חסרים לנו יזמים, אבל חסרה לנו ממשלה שתחליט ותעקוב אחרי ההחלטות שלה ותיישם את ההחלטות שלה.
חמד עמאר: זה מה שחסר לנו.
אורי מקלב: אחרי הדברים שלך אנחנו נאמץ את ההצעה של חבר הכנסת ילין, נזמין את השרים לפה.
חיים ילין: אין לך ברירה אחרת, אם אתה רוצה להזיז, תביא את מי שקובע מדיניות.
חמד עמאר: היו צריכים 45 יום.
חמד עמאר: קראתי את הממ"מ, ב-45 יום להחליט.
חמד עמאר: המשרד להגנת הסביבה ומשרד התשתיות, רבו אחד עם השני.
חמד עמאר: זה תשתיות או אנרגיה ומים?
חמד עמאר: אני לא יודע איך זה נקרא עכשיו.
חמד עמאר: הם רבו, לא הסכימו, לא התקדם שום דבר.
חמד עמאר: לכן להזמין אותם לכאן, לחייב אותם - - -
חיים ילין: לא, זה מעניין.
חיים ילין: לפחות לא נראה את חזן רב עם מישהו אחר.
חיים ילין: לפחות נראה אותם.
חמד עמאר: סגן השר חזן.
חמד עמאר: קראתי בבוקר שהולכים למנות אותו לסגן שר.
אורי מקלב: אנחנו נביא את שניהם ואנחנו נעשה באמת אנרגיות חיוביות.
אורי מקלב: חבר הכנסת חמד עמאר.
אורי מקלב: חברת הכנסת יעל כהן-פארן, בבקשה.
אורי מקלב: ראיתי כבר שיש לך התנסות בנושאים האלה.
חמד עמאר: היא באה משם, היא הכי ירוקה שיש.
יעל כהן-פארן: אני לא רוצה להאריך בדברים, כי אני רואה ומכירה כמעט את כל מי שיושב כאן
יעל כהן-פארן: בחדר ואני בטוחה שיש להם דברים חשובים וחכמים מאוד לומר.
יעל כהן-פארן: אז אני רוצה לתת את הכבוד לכל האורחים שהגיעו לדבר.
יעל כהן-פארן: כמובן שזה נושא שאין להפריז בחשיבותו בעיניי זה הנושא הכי חשוב שהאנושות מתמודדת איתו היום.
יעל כהן-פארן: אנחנו כאן כמדינת ישראל צריכים להיות חלק, לא רק בגלל עניינים של אתיקה ומוסר, שאנחנו לא יכולים לשבת בחיבוק ידיים בצד ולהגיד 'טוב, אנחנו לא, אנחנו קטנים, אנחנו מסכנים, יש לנו צרות אחרות'.
יעל כהן-פארן: גם אלה תירוצים שאני שומעת ושמעתי הרבה בשנים האחרונות, אלא אנחנו חייבים להיות מה שנקרא און בורד על כל המהלכים הבינלאומיים וחלק מהם.
יעל כהן-פארן: כי פשוט אם לא נהיה שם אז נישאר מאחור וכל הטכנולוגיות הנפלאות שתיכף אנשים ידברו כאן עליהן, יש לנו את הפוטנציאל להוביל ברמה הבינלאומית.
יעל כהן-פארן: את הפיתוחים החדשים ואת ההתקדמות הכלכלית לכיוון כלכלת דלת פחמן.
יעל כהן-פארן: אם אנחנו לא נעשה את זה בעצמנו אז גם אף אחד לא יתייחס לטכנולוגיות שמפותחות כאן כמשהו רלוונטי ורציני.
יעל כהן-פארן: פה יש פוטנציאל אדיר, גם לכלכלה של ישראל וגם ליחסי החוץ שלה ולשים אותנו במוקד העשייה העולמית על המפה של הטכנולוגיות הנקיות.
יעל כהן-פארן: אז אני לא רוצה להאריך בדברים, אני פה שותפה לכל מה שנאמר ומחזקת ואני גם חייבת להגיד לכבוד היושב ראש, ברכות על הדיון הזה וגם בואו נביא את הכנסת ואת הממשלה לעשות פה משהו.
יעל כהן-פארן: זה חוצה מחלוקות פוליטיות ויושבים מהאופוזיציה והקואליציה, אנחנו תמיד מתנגחים, פה אנחנו צריכים לעבוד ביחד.
אורי מקלב: זה כמו הפרח שכל הזמן צריך להגיד לו 'גדל'.
אורי מקלב: לבד אנחנו צריכים.
אורי מקלב: השיתוף עם הכנסת הוא חשוב, גם כחקיקה וגם להציף את הדברים.
אורי מקלב: אם זה נעשה בתוך המשרדים, אם לא המסמך או דברים כאלה, עברו 45 יום, מי יודע שיש מחלוקות בין משרד האנרגיה למשרד התשתיות, וזה יכול להימשך גם הרבה זמן.
אורי מקלב: אנחנו רוצים ללוות את זה כדי שאנחנו נזהה את החסמים בזמן בדברים האלה ואני בטוח שניתקל בלא מעט בעיות ונצטרך להתמודד איתן.
אורי מקלב: האמת שההקדמה של חברי הכנסת הייתה חשובה מאוד וזה גם מחזק אותנו בהובלה או בליווי של הדברים.
אורי מקלב: אנחנו נתחיל ונבקש מד"ר נתניהו, המדענית הראשית במשרד להגנת הסביבה, האם את גם מתייחסת לעצם ההחלטה של הממשלה?
<סיניה נתניהו: אני אתייחס בקצרה לזה.
אורי מקלב: את מתייחסת לזה, ממש בקצרה, מה הממשלה התחייבה.
חמד עמאר: רק אם אנחנו יכולים לדעת איזה משרד מוביל את הנושא היום בארץ.
אורי מקלב: אתה תקבל תשובה.
<קריאה: איזה משרד מוביל ואיזה משרד תוקע.
אורי מקלב: חוסם.
אורי מקלב: אתה נגעת בנקודה, אנחנו רוצים באמת לגלות את זה עכשיו.
<סיניה נתניהו: הקציבו לי שש דקות, אני אשתדל לקצר.
<סיניה נתניהו: אז ראשית, שמי סיניה נתניהו, מדענית ראשית במשרד להגנת הסביבה.
<סיניה נתניהו: המשרד שלנו אמון על העמידה מול מזכירות האמנה לשינוי האקלים, האמנה תחת האומות המאוחדות ולכן אנחנו מובילים את זה.
<סיניה נתניהו: כמו שכאן נאמר על ידי חברי הכנסת האמנה הזאת או היישום של הדברים לא יכול להתבצע רק על המשרד להגנת הסביבה.
<סיניה נתניהו: נדרשת פה שותפות מאוד גדולה, גם מכיוון שהמאמץ הוא לאומי, זה משרד האנרגיה ומשרד האוצר ומשרד התחבורה והמשרד שלנו ומשרד המדע, אבל גם שההזדמנות כאן היא אדירה והיא חוצת משרדים, היא אדירה גם מבחינת ההזדמנויות שהיא מציבה לנו, וההזדמנויות, גם הכלכליות וגם הפוליטיות, ביחסי החוץ.
<סיניה נתניהו: לא הזכרתי את משרד החוץ, אבל גם אותם תיכף נזכיר.
<סיניה נתניהו: אני חושבת שמעבר לטכנולוגיות שקשורות באנרגיה מתחדשת, שזה היה לב לבו של הדיון היום, ההמשך של הדיון, יש פה עוד הרבה טכנולוגיות אחרות.
<סיניה נתניהו: אנחנו לא עוסקים רק בטכנולוגיות מיטיגציה, אנחנו עוסקים גם בטכנולוגיות אדפטציה, של הסתגלות לשינויי האקלים, וגם בזה עוסקת האמנה, ואני אדבר על זה, ואנחנו גם דיברנו על זה בישיבות אחרות שכינסת, ואני חושבת שגם פה יש הזדמנות אדירה עבור מדינת ישראל.
<סיניה נתניהו: אז אני אדבר קצת על האמנה, שלא התחילה מוועידת פריז, וגם על ההזדמנויות שאני לפחות מזהה.
<סיניה נתניהו: כמו שאנחנו יודעים זה היה המפגש ה-21 ומפגש ה-11 מאז פרוטוקול קיוטו.
<סיניה נתניהו: זה התחיל באירוע ממלכתי ואני מזכירה את זה לא בכדי, אני מזכירה את זה מכיוון ש-150 ראשי מדינות וממשלות הגיעו.
<סיניה נתניהו: זאת אומרת שהייתה כאן גם הצהרה פוליטית, לא רק הצהרה של בעלי המקצוע שחושבים שזה נכון לעשות.
<סיניה נתניהו: זו הייתה הפגנה של מנהיגות פוליטית לקידום התהליך הבינלאומי להתמודדות עם שינויי האקלים.
<סיניה נתניהו: מזכ"ל האו"ם בא ודיבר על המחויבות המוסרית שמוטלת על מנהיגי העולם, ראש ממשלת ישראל היה וגם השר להגנת הסביבה היה.
<סיניה נתניהו: היו כמובן במהלך המפגש הזה גם נציגי משרדים אחרים, משרד החוץ, משרד המדע, משרד האנרגיה ומשרד הכלכלה וכו'.
<סיניה נתניהו: 40,000 משתתפים מכל העולם, וכמו שנאמר פה, גם אנשי שלטון מקומי, גם אנשי ממשל, גם אנשי NGO, גופים חוץ ממשלתיים, אקדמיה וכו'.
<סיניה נתניהו: 23,000 מהאנשים האלה יושבים בוועדות ומקדמים את המשא ומתן על כל צדדיו וחלקיו.
<סיניה נתניהו: 196 מדינות חברות באמנה.
<סיניה נתניהו: לצד זה היו מאות אירועי צד, כולל אירוע צד מאוד מרשים של מדינת ישראל, של החברות שנמצאות כאן, אני חושבת רובן אם לא כולן, בנושא של אנרגיה מתחדשת.
<סיניה נתניהו: אני לא רוצה להאריך בדברים, אני רק אגיד כמה מילים.
<סיניה נתניהו: בעצם אמנת האקלים לא התחילה בפריז, היא לא התחילה גם בעשור האחרון, היא התחילה כבר משנת 94', כשקבעה שעל מדינות העולם לפעול להפחתת פליטות גזי חממה.
<סיניה נתניהו: האחריות של המדינות נקבעה כמשותפת אך מובדלת.
<סיניה נתניהו: זאת אומרת יודעים שלא כל המדינות יכולות לעשות את אותה כברת דרך כמו המדינות החזקות.
<סיניה נתניהו: במסגרת פרוטוקול קיוטו יש יעדי הפחתה של פליטות מוטלות על מספר מדינות מפותחות.
<סיניה נתניהו: ארצות הברית, שהיא אולי המובילה בהן מבחינת כמות הפליטות, אינה צד בהסכם.
<סיניה נתניהו: לימים אנחנו כמובן מעריכים שסין והודו הן הפולטות הגדולות ועליהן לא חל שום דבר בהליך מחייב.
<סיניה נתניהו: יישום הפרוטוקול לא הצליח כמובן להביא להפחתת פליטות ברמה גלובלית וכיום הוא מכסה אולי בקושי 15% מהפליטות הגלובליות.
<סיניה נתניהו: ישראל אשררה את האמנה ב-96' ואת הפרוטוקול ב-2005.
<סיניה נתניהו: היא לא נכללה ברשימת המדינות שמחויבות לעשות איזה שהוא תהליך או איזה שהיא פעולה, היא הייתה במה שנקרא non annex 1, אבל כשהצטרפנו ל-OECD ב-2010 ישראל הצהירה שבכוונתה להכין אסטרטגיה ותכנית יישום ומפה אנחנו מתגלגלים כבר לקופנה
<סיניה נתניהו: גן 2009.
<סיניה נתניהו: הייתה הסכמה פוליטית ורוב המדינות באמת הגישו לאו"ם הצהרות.
<סיניה נתניהו: זה הצהרות, זה לא אומר שהם יעשו את זה ואנחנו יודעים שהרבה לא נעשה והם דיברו על יעדי הפחתה עד 2020.
<סיניה נתניהו: כזכור גם נשיא המדינה דאז, מר שמעון פרס, הצהיר באותה ועידה על הפחתת גזי חממה ב-20% עד שנת 2020.
<סיניה נתניהו: הממשלה גיבשה החלטה, החליטה להפחית את הפליטות עד 2020.
<סיניה נתניהו: ב-2013 זה אותם 2 מיליארד שדיברת עליהם, הוקפאה התכנית הלאומית, למרות שהיא התחילה, נעשתה עבודה על ידי משרד הכלכלה, משרד האנרגיה והמשרד שלנו בסקטורים השונים.