GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<צביה ברון: 25 חברות או משהו כזה, שקיימות במחקר של מוסד נאמן, או 30 והם אפילו אולי היו קצת נדיבים, זה מעט מדי.
<צביה ברון: יש 7,000 סטרט אפים וחברות ישראליות בתחום הטכנולוגיות.
<צביה ברון: שימו לב להבדל, 271 חברות, וואו, זה לא הרבה, זה מעט מאוד.
<צביה ברון: אין לנו מספיק חברות שיהיו מיוחדות.
<צביה ברון: וזה מתחיל כבר באקדמיה.
<צביה ברון: אנחנו רואים תקצוב של 380 פרויקטים במהלך השנים האלה, בתקצוב של כ-200 מיליון שקל, סך הכול, בחמש שנים שבדקנו, מעט מאוד כסף מגיע לכל פרויקט.
<צביה ברון: חלק גדול מהפרויקטים לא מגיעים לשלבי ביצוע.
<צביה ברון: אותו דבר, אם הייתי מראה לכם את המצגת, הייתם רואים, עם כל העבודה הברוכה שמשרד האנרגיה עושה והמדען הראשי, שיצא, ונותן את המענקים, מקבלים מעט מדי כסף פר פרויקט, גם באקדמיה ואחר כך אנחנו רואים את זה.
<צביה ברון: זאת אומרת שחלק גדול מהפרויקטים, גם אם ההזדמנות היא מדהימה, הם לא יגיעו לשלבי ביצוע.
<צביה ברון: זאת בעיה אחת, שאין לנו מסה קריטית כדי שבאמת הדברים יתפתחו הלאה.
<צביה ברון: הדבר השני, שאין לנו שיתוף פעולה מספיק טוב ומספיק חזק בין אקדמיה לבין תעשייה.
<צביה ברון: זה שקף אחר, ואני אשמח להעביר לוועדה הנכבדת את המצגת, שמראה לנו את כל המחקרים באקדמיה לפי התחומים ומה מהם מבשיל לתעשייה.
<צביה ברון: אנחנו מדברים על שני עולמות שונים לגמרי.
<צביה ברון: דיברת על זה, אני חושבת, במצגת שלך, על מחקר מתוך סקרנות ולא מחקר מונחה מטרה ומשימה, ואנחנו ממש רואים שיש לנו את זה בכל התחומים, שכמובן קשה לנו מאוד לתעדף את זה ואין שום קשר.
<צביה ברון: זאת אומרת חסר לנו איזה שהוא שיתוף פעולה שייצר אינטגרציה בין מה שעושים באקדמיה לצרכים האמיתיים ולפתרונות שתעשייה צריכה.
אורי מקלב: יש מחלוקת על מה שאת אומרת?
<צביה ברון: יש לי נתונים מספריים.
אורי מקלב: לא, אבל את אומרת שהפערים - - -
<צביה ברון: אני חושבת שיש פה מחלוקת, אבל הנתונים קיימים ואנחנו, כמו שאמרתי, מקבלים את שיתוף הפעולה של כולם, כך שהנתונים כ- - -
אורי מקלב: לכן אני מבקש להתייחס לכל הדברים, אני רוצה גם לשמוע את הצד השני של העניין.
<צביה ברון: כמובן.
<צביה ברון: הנושא השלישי זה הנושא של מה שנקרא capacity building.
<צביה ברון: אין לנו מספיק אנשים שמבינים בתחום.
<צביה ברון: יש לנו המון פתרונות במדינת ישראל, גם בתחומים של מה שנקרא טכנולוגיית מידע, כל הנושא של סייבר, נושאים של software, אבל אנחנו לא מכירים את עולמות התוכן.
<צביה ברון: אנחנו צריכים פה לבנות דרך שבה עולמות התוכן בתחום האנרגיה יתחברו ליזמות הקיימת בישראל.
<צביה ברון: והדבר האחרון, שהזכרתי אותו קודם אבל אני חייבת להגיד אותו שוב, הנושא של איכות.
<צביה ברון: דיברנו על כמות, צריך להיות מאמץ לאומי ליצירת מסה קריטית, צריך להיות שיתוף פעולה, איזה שהוא גוף שיתאם בין צרכי האקדמיה לצרכי התעשייה, צריכה להיות דרך להכשרת מהנדסים, יזמים ומנהלים לתחום, והאחרון, הנושא של איכות.
<צביה ברון: זאת אומרת יש מקום לחשיבה, לשינוי התפיסה בתקצוב של פרויקטים.
<צביה ברון: במקום לתקצב המון פרויקטים בקטן, לחשוב איך אנחנו מתקצבים, אולי קצת פחות פרויקטים, אבל נותנים להם הזדמנות יותר גדולה להצלחה ולמעבר של עמקי המוות, שדיברו עליהם קודם.
<צביה ברון: תודה.
אורי מקלב: דיברת דברים חשובים.
אורי מקלב: אבי ברנמילר, בבקשה.
<אברהם ברנמילר: אני יושב ראש הנהלה ציבורית של ענף הקלינטק במכון היצוא, אני עוסק באנרגיה מתחדשת משנת 1988, ניהלתי חברה שבנתה תחנות כוח סולריות בספרד בהיקף של מיליארד יורו, בין 2008 ל-2012, אז אני עוסק בנושא כמעט כל חיי.
<אברהם ברנמילר: אני אגיד כמה משפטים קצרים.
<אברהם ברנמילר: אחת, התחלנו את הדיון בזה שאמרת שצריכים להגיש תכנית תוך 45 יום ולא מגישים.
<אברהם ברנמילר: אז אולי צריך להתרכז בזה, למה לא מגישים תכנית תוך 45 יום ולגרום לזה שהיא תוגש?
<אברהם ברנמילר: כי עצם זה שיגישו תכנית, מישהו יצטרך להתחיל לעבוד ולראות מה צריך לעשות.
<אברהם ברנמילר: גם אם זו לא תהיה התכנית המושלמת אולי, ואני לא יודע מי יוביל אותה, אבל פחות אכפת לי מי יוביל אותה, העיקר שתהיה תכנית ושמישהו יהיה אחראי להגיש אותה.
אורי מקלב: המשרד מוביל אותה, כפי שאמרה ד"ר נתניהו, אבל יש עוד שותפים ו - - -
<סיניה נתניהו: זה מספר משרדים.
אורי מקלב: אבל אתם - - - זה גם משרד האוצר וזה גם משרד התשתיות ו - - -
<אברהם ברנמילר: אז אולי הוועדה באמת תוכל לבקש לראות שזה קורה.
אורי מקלב: זה חלק מהסיבות שאנחנו - - - זה חלק מהמסקנות, אתה צודק, ואנחנו נפנה בעקבות הדברים האלה ואנחנו - - -
<אברהם ברנמילר: כמו שאתה אמרת, אחרי שיש תכנית אפשר לעקוב אחרי שלבי ביצוע של תכנית שקיימת, אי אפשר רק לספר ולקטר למה יעדים שהוצגו בעבר לא קרו, וימשיכו לא לקרות אם לא תהיה דרך סיסטמתית למעקב שהדברים קורים.
<אברהם ברנמילר: וברמה השנתית, לא פעם בחמש שנים או בעשר שנים.
<אברהם ברנמילר: דבר שני, אני רוצה לומר שאני בהחלט מתחבר למה שאמר ד"ר פורטונה מהטכניון, שהשלב הקריטי שאפשר לטפל בו בצורה מאוד ממוקדת ובסכומי כסף לא גדולים, שהממשלה יכולה לכסות, זה התכנית שהוגשה על ידי הטכניון.
<אברהם ברנמילר: אני לגמרי תומך בחשיבה ואני מאוד אשמח שהדבר שהוא לא גדול תקציבית יקרה.
<אברהם ברנמילר: החברה שאני היום הבעלים שלה ומנהל אותה - - -
אורי מקלב: בחלק של המסחור, שם הייתה בעיה.
<אברהם ברנמילר: כן, היא נמצאת בדיוק בשלב הזה.
<אברהם ברנמילר: קיבלנו רישיון למתקן חלוץ ממשרד האנרגיה, שאני מוכרח להגיד שעובדים איתנו ומשתתפים איתנו, גם במשרד הכלכלה ובכל שאר המשרדים, אבל היום, לגייס את אותם 10-15 מיליון דולר כשהבנקים רואים בזה סיכון טכנולוגי, למרות שיש לנו פיילוט שעובד ומתפעל הוא האתגר העיקרי והרבה חברות מצויות שם.
<אברהם ברנמילר: לא מספיק חברות מצויות שם בשלב הזה, יש הרבה מאוד שלא הגיעו לשלב הזה, אבל יש כאלה שהגיעו ויש טכנולוגיה שעובדת, רק צריך להוכיח שהיא עובדת, לבנקים.
<אברהם ברנמילר: אני רואה בזה דבר קריטי, אז אם אפשר לעשות משהו אחד של עשייה, אני מאוד ממליץ שזה יקרה.
אורי מקלב: תודה, חשוב מאוד.
<אברהם ברנמילר: והדבר האחרון, אני רק אוסיף, האתגר שלנו פה מבחינה מדעית טכנולוגית הוא לשלב את האנרגיה המתחדשת באנרגיה קונבנציונלית.
<אברהם ברנמילר: לא לראות בזה עול, עונש, או איזה מטרה נפרדת, כאילו יש העולם של האנרגיה הקונבנציונלית ויש את העונש של האנרגיה המתחדשת.
<אברהם ברנמילר: צריך לחבר אותם, לא רק הוליסטית, לחבר אותם פיזית, עם מחקר, עם טכנולוגיה, אם זה באמצעים כמו רשת חכמה, אם זה בממצאים של אגירה.
<אברהם ברנמילר: יש טכנולוגיות, יש בארץ התחלה של זה והתכניות צריכות להיות איך לשלב את זה, שלא תהיה עלות נוספת לצרכנים כתוצאה משילוב של אנרגיה מתחדשת.
<אברהם ברנמילר: ברגע שלא תהיה עלות נוספת אין מי, אני מקווה לפחות ככה, אני קצת נאיבי, שיתנגד לזה.
<אברהם ברנמילר: אני מזכיר פה לכולם עובדה מאוד מעניינת, שבשנת 2015 99% מההשקעות בארצות הברית, בנושא האנרגיה, היו באנרגיה מתחדשת.
<אברהם ברנמילר: אז כבר מדינה כמו ארצות הברית יכולה לעשות את זה, אז גם אנחנו יכולים לעשות את זה ושם האתגר ושם אני מקווה שהדברים יקרו.
<אברהם ברנמילר: תודה על הדברים.
<אברהם ברנמילר: צביקה קליר.
<צביקה קליר: אני מנכ"ל של חברה בשם "תיגי".
<צביקה קליר: אנחנו פיתחנו סוג חדש של קולט שמש לחימום מים וקולט השמש הזה הוא מאוד יעיל גם לשימושים תעשייתיים ומסחריים וכן מתאים גם מאוד לעבוד בחורף בארצות קרות כמו נורבגיה.
<צביקה קליר: זה בשביל הרקע.
<צביקה קליר: אני רוצה להפנות את הזרקור, ממש בדקה, לעובדה שרוב הזמן, כשאנחנו מדברים על אנרגיה מתחדשת, אנחנו חושבים על חשמל.
<צביקה קליר: חצי מהשימוש הסופי של אנרגיה בעולם הוא חום וכמעט לא עובר בכלל דרך חשמל, רק חלקו הקטן משתמש בחשמל.
<צביקה קליר: ישראל נקטה ביוזמה פנטסטית, בכל מה שקשור בשימוש באנרגיה מתחדשת לחימום מים ואנחנו רואים את זה בבתים הפרטיים שלנו.
<צביקה קליר: מסביב ליוזמה הזאת, שבאה מרגולציה ישראל הפכה למובילה עולמית בנושא של קולטי שמש ודודי שמש וזה הפך לתחום שמעסיק אנשים ומייצא וכו'.
<צביקה קליר: יש הזדמנות, שיש לה משמעות גדולה בפליטות גזי חממה, ואני חושב גם בנושא של ידע שקיים וניתן להשתמש בו גם בישראל וגם בעולם, לעשות פעילות כזאת גם אצל תעשייה ישראלית וגופים מסחריים כמו בתי מלון, בתי חולים, בתי אבות, שהם צרכנים גדולים מאוד של אנרגיית חום והדבר הזה הוא מאוד משמעותי בהקשר של פליטת גזי חממה.
<צביקה קליר: אני רק רוצה לחזק את מה שאמר פרופ' פורטונה, יש חברות, אנחנו מוכרים מערכות כאלה, אנחנו מוכרים מערכות כאלה בתעשייה הישראלית, בבתי אבות בישראל ובנורבגיה.
<צביקה קליר: הקושי שלנו הוא לדלג על עמק המוות הזה ואני חושב שמה שצריך זה או לעזור באמצעות רגולציה, אם גופים ישראליים יידרשו להפחית גזי חממה בתעשייה והשימוש העיקרי שלהם באנרגיה הוא בחום, בשריפת דלקים, וכנ"ל בגופים אחרים, יידרשו - - -
יעל כהן-פארן: היום זה לא כלכלי להם לקחת את הטכנולוגיות שלכם?
<צביקה קליר: ככל שיורדים מחירי הנפט ועוד מעט יבוא גז טבעי, אז גם כשאנחנו מציגים פתרון שיחיה 20-25 שנה - - -
אורי מקלב: למה בחוץ לארץ לא לוקחים את זה, כששם יש יותר דרישה לחום, מכיוון שזמן העונות הוא יותר ארוך, בנושא של - - -
<צביקה קליר: קולטי שמש נמצאים בעיקר בארצות חמות, מכיוון ששם יש הרבה שמש ושם הדבר הזה הוא בהחזר השקעה קצר.
<צביקה קליר: כשמשת
<צביקה קליר: משים בטכנולוגיה, כמו שיש בישראל, שבעבר ייצרו חום בטמפרטורות גבוהות והדבר הזה נצרך ונדרש וכשמשפרים את החזרי ההשקעה, נדרשת הדחיפה כדי לתת לטכנולוגיה את ה - - -
אורי מקלב: אתה מוסיף על הדברים וזה היה חשוב לשמוע אותך.
אורי מקלב: ד"ר הרולד וינר.
<הרולד וינר: קודם כל תודה שהזמנתם אותנו, אני רק רוצה לנסות להבין מה קרה פה, כי כנראה שאני לא הייתי מודע למה שהולך לקרות פה.
<הרולד וינר: אנחנו יושבים שעתיים וחצי ושומעים כמה דברים שאנחנו צריכים ללמוד מהם, האחד, שהממשלה לא יודעת לטפל בנושא הזה כבר הרבה מאוד שנים.
<הרולד וינר: בואו נלמד מזה, כי זה שנחזור על זה זה לא ישתפר.
<הרולד וינר: שתיים, שמענו פה את מוסד נאמן ואת ד"ר גילי פורטונה, שבא עם תכנית כמו שאתם רוצים, היא קיימת כבר הרבה זמן.
<הרולד וינר: שלוש, יש פה אמירה מאוד ברורה, אנחנו בפעם השלישית המדינה האינובטיבית ביותר בעולם בתחום הקלינטק, זה אומר שמישהו במדינה הזאת, מישהו במשרדים שאתם חושבים שלא עובדים עושה עבודה מאוד טובה.
<הרולד וינר: למשרד הזה קוראים משרד המדען הראשי.
<הרולד וינר: וגם משרד האנרגיה עושה עבודה מאוד טובה בתחום של הפיתוח העצמי.
<הרולד וינר: מה שאני מציע זה במקום לעשות עוד פעם את אותו דבר ולקבל עוד פעם את אותן תוצאות, שזה אנשים מסוימים עושים, כל פעם את אותו דבר - - -
אורי מקלב: שלא נוציא אנרגיה סתם, שנהיה אנרגיה מתחדשת.
אורי מקלב: שנוציא אנרגיה מתחדשת, לזה אתה מתכוון.
<הרולד וינר: אני מציע שבאמת לטובת כל הציבור, פשוט תעיפו את הכנסת ואת המשרדים מתוך החדשנות.
<הרולד וינר: פשוט תבינו שהדבר הכי טוב זה להבין איפה אתם יכולים לעזור.
<הרולד וינר: זה להוריד את החסמים של הרגולציה, לשים את הכסף שצריך לעשות, זה כסף מאוד קטן, כי אנחנו מסתכלים כל הזמן על אנרגיה מתחדשת.
<הרולד וינר: מדובר פה על בריאות, אנחנו לא מחבקי עצים, אנחנו לא באנו לפה כי אנחנו אוהבים לעשות כסף מ - - -
אורי מקלב: אל תוריד לנו את המוטיבציה, תחזק אותנו, אנחנו עושים עוד ניסיון אחרון.
<הרולד וינר: למדנו עוד דבר אחד שאמרתם, בהתחלה במשך חצי שעה שמענו את כל חברי הכנסת שכבר לא נמצאים, שאתם מאוד מאוד מעריכים אותנו.
<הרולד וינר: אני לא חושב ש-50 האנשים שנמצאים פה צריכים חיזוק, אנחנו יודעים מה אנחנו עושים, רק אל תפריעו.
<הרולד וינר: לכן מה שאני אומר, בוא ניקח את משרד המדען הראשי, יש שם אנשים באמת שעשו עבודה יוצאת מן הכלל, יודעים לעבוד עם יזמים, עם אותם אנשים שאחר כך באים לשלב הבא ומקבלים את הכסף לשלב הבא.
<הרולד וינר: הם יעבדו יחד עם משרד האנרגיה ונפשט את הדברים.
<הרולד וינר: זה נורא נורא פשוט, אין בעיה לעשות עסקים מצוינים עם אנרגיה מתחדשת, זה כבר לא - - -
אורי מקלב: זה לא דבר חדש, הוא כבר קיים.
<הרולד וינר: אתם מדברים בשפה שלא קיימת, אתם מדברים כאילו שאנחנו ברוסיה לפני 50 שנה.
<הרולד וינר: העולם כבר התקדם, בכל הגגות בארצות הברית כבר יש אנרגיה, הבנקים יודעים לממן את זה, תנו למגזר העסקי לעשות את העבודה יחד עם היזמים.
<הרולד וינר: אתם באמת מאוד מאוד מפריעים ובאים ועדה אחרי ועדה - - - לא את.
אורי מקלב: עם כל הכבוד, ד"ר וינר - - -
<הרולד וינר: שים לב, אני באתי לפה, אני באתי מירושלים, זה לא נורא, יש פה 50 אנשים שבאו מחוץ לעיר, בשביל מה?
<הרולד וינר: לשמוע את השיעורים שהייתם צריכים לעשות מזמן.
<הרולד וינר: קיבלתם את הנושא של פריז, תלמדו אותו, זה נורא פשוט, כולם יודעים מה לעשות, יש פה אנשים מאוד מקצועיים, פשוט תעיפו את הידיים מהיזמות הזאת ואנחנו נדע איך לעשות את הדברים.
<הרולד וינר: תנו למדען הראשי ולמשרד האנרגיה לעבוד ביחד ולקדם את הנושא, שחסר פה, שזה המסחור.
<הרולד וינר: מה המכנה המשותף של כל החברות האינובטיביות ופתאום זה יורד ל-25?
<הרולד וינר: לא שמתם לב?
<הרולד וינר: פה לא צריך ממשלה, יש את משרד המדען הראשי שעושה עבודה יוצאת מן הכלל כבר הרבה מאוד שנים וכשצריך הרבה כסף והרבה מדינה והרבה רגולציות פתאום אין חברות.
<הרולד וינר: זה לא מקרי.
אורי מקלב: המדען הראשי, עם כל הכבוד, הוא עדיין לא מספיק בשביל הדברים האלה, הוא חלק של ה - - - אנחנו מדברים על החלק של הפיתוח, אבל אחרי זה - - -
<הרולד וינר: אז אני מנסה לעזור לך, כבר שעתיים וחצי להגיד לך, אתה לא יודע, עם כל הכבוד, מה המדען הראשי עושה, כי אני לקוח שלהם.
<הרולד וינר: הם משרתים אותי כאילו שאני מלך.
<הרולד וינר: לכן אני בא ואומר לכם, יש משרדים במדינה הזאת שיודעים לעבוד עם יזמויות ועם טכנולוגיות, תנו להם לעבוד.
אורי מקלב: אנחנו מקבלים את הדברים שלך.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שזה כל אחד בסגנון שלו, אבל אנחנו מקבלים את הדברים שלך באופן מאוד מאוד חיובי, בשביל זה אנחנו נמצאים פה בשביל להגיד או לפעול בסגנון שאתה מדבר עליו.
אורי מקלב: גם המדען הראשי צריך עדיין עוד משרדים והוא צריך ממשלה והוא צריך עוד דברים כדי להתקדם.
<הרולד וינר: אבל יש לך את התוצאה.
אורי מקלב: אנחנו באמת מדברים על הסרת חסמים, זה חלק אחד, אנחנו גם מדברים על עידוד, החלק שד"ר גלעד הביא, אתה לא יכול להגיד לנו 'תורידו את הידיים', אנחנו צריכים להכניס את הידיים, כי אנחנו צריכים לתת את המענה שצריכים.
אורי מקלב: אנחנו צריכים, מצד אחד, במקומות שלא צריך להוציא את הידיים, באמת, איפה שאנחנו חוסמים, ואיפה שאנחנו יכולים לעזור, שם אנחנו כן צריכים להכניס את הידיים, רק השאלה לשים את זה במיקום הנכון.
אורי מקלב: אנחנו בהחלט חושבים, זו לא הישיבה היחידה שאנחנו רוצים לעשות, אנחנו רוצים לעשות ישיבות המשך כדי לעקוב אחרי הדברים ולקדם את הדברים ולפנות למי שצריך לפנות ולהציף את הדברים.
<גלעד פורטונה: משפט אחד.
<גלעד פורטונה: אני חושב שזה לא מתנגש.
<גלעד פורטונה: פשוט ברגע שיהיה כסף בקצה הצינור למסחור היזמויות ירוצו הרבה יותר מהר, כי היום החשש הוא שאין כסף בקצה הצינור וגם המשקיעים ביזמויות לא רואים למה.
אורי מקלב: אחרי זה תתייחס למה שאמרה גב' צביה ברון.
<גלעד פורטונה: אם תרצה אני אתייחס.
אורי מקלב: עוד מעט, לקראת הסוף.
אורי מקלב: אנחנו חייבים להתקדם.
אורי מקלב: אחד מהארגונים, או אליעזר בריף, או ד"ר יונתן אייקנבאום.
<יונתן אייקנבאום: אני יונתן אייקנבאום, מנהלת קמפיינים של גרינפיס ישראל.
<יונתן אייקנבאום: כל שנייה שאני אחסוך בדבריי אני מעניק לאלי.
<יונתן אייקנבאום: שלוש נקודות בקצרה.
<יונתן אייקנבאום: אחת, הנושא של מסגרת.
<יונתן אייקנבאום: היום שתי התחנות הפחמיות של ישראל מייצרות ביחד 41% מפליטות גזי החממה של ישראל.
<יונתן אייקנבאום: לכן בעקבות ועידת פריז, אסור לנו לשכוח את העניין הזה, לצאת מהפחם, זו צריכה להיות מטרה בפני עצמה.
<יונתן אייקנבאום: זו נקודה אחת.
<יונתן אייקנבאום: גם מסיבות של שינוי אקלים, בוודאי ובוודאי מסיבות של בריאות, כי הדבר הזה עולה בחייהם של מאות ישראלים בשנה.
<יונתן אייקנבאום: נקודה שנייה.
<יונתן אייקנבאום: איתן דיבר על החסמים ואנחנו שוברים את הראש על כל החסמים האלה חודשים ארוכים ולפניי שנים אנשים שוברים את הראש על החסמים ומנגד אני מגלה שקיימת במשרד ראש הממשלה מִנהלה לתחליפי דלקים.
<יונתן אייקנבאום: אני לא מתנגד למנהלה הזו, אבל אני אומר שהמנהלה הזו היא סממן להתייחסות אסטרטגית לנושא.
<יונתן אייקנבאום: לעומת זאת כל ההתייחסות לנושא של אנרגיה סולרית ושל אנרגיה מתחדשת בישראל היא הסתכלות טקטית, 'בוא תסתדר פה, תסתדר פה, תסתדר פה' ואז זה מורח את הזמן וזה לא מגיע לשום הישגים.
<יונתן אייקנבאום: אנחנו חייבים, אם אנחנו רוצים למשוך את זה הלאה ולהביא את זה לרמה אחרת, לקחת את זה מהטקטי ולרכז את זה במקום אחד, שיהיה מאמץ באמת מופנה אסטרטגית של ישראל, כי המשאב הזה הוא משאב אסטרטגי הרבה יותר מהגז.
<יונתן אייקנבאום: נקודה שלישית ובזה אני אסיים, שקשורה לנושא של השקעות.
<יונתן אייקנבאום: בנושא של השקעה ראינו את הנזקים של נזקי האקלים בישראל לפני מספר חודשים, עם ניתוקי חשמל של עשרות אלפי משפחות והדבר הזה מראה לנו שאנחנו כן צריכים להתאים את עצמנו ברמה של ייצור אנרגיה מתחדשת וגם ברמה של התאמה.
אורי מקלב: הם טוענים בדיוק הפוך, שהאנרגיה המתחדשת היא לא מספיק מבוססת ולא מספיק יציבה.
<יונתן אייקנבאום: אז מה שאני רוצה לומר בעניין הזה, שככל שנזקי האקלים יחריפו מדינת ישראל תצטרך להשקיע יותר ויותר בנושא של תשתיות אנרגיה ולכן הנושא של אגירה במקום הזה הוא נושא קריטי.
<יונתן אייקנבאום: זה ימנע ניתוק מחשמל של עשרות אלפי משפחות ועוד הרבה נזקים.
<יונתן אייקנבאום: הנושא השני לצורך העניין לנושא של השקעה הוא הנושא של שילוב אנרגיה מתחדשת במרקם העירוני.
<יונתן אייקנבאום: יש לנו שטחים פתוחים שאנחנו רוצים לשמור עליהם ואנחנו מצד שני צריכים לייצר הרבה הרבה כושר אנרגיה מתחדשת.
<יונתן אייקנבאום: זה המקום לחשוב איך אנחנו למשל הופכים את כביש 6 לכביש סולרי, זה גג סולרי שהולך ומייצר הרבה אנרגיה סולרית, למשל.
<יונתן אייקנבאום: צריך לחשוב גם על הכיוונים האלה.
אורי מקלב: לא יתנגדו?
יעל כהן-פארן: הכביש כבר סלול.
יעל כהן-פארן: אני הסרתי את התנגדותי.
אורי מקלב: אבל התקרה מוסיפה - - - זה שינוי בכל הנוף.
יעל כהן-פארן: כן, שינוי נופי.
אורי מקלב: אליעזר בריף, בבקשה.
<אליעזר בריף: תודה רבה.
<אליעזר בריף: באמת אני מאוד מעריך ואוהב את השיח פה, כי יושבים פה אנשים רציניים שעושים את הדברים ומתעסקים איתם.
<אליעזר בריף: הייתי בהרבה דיונים, גם פה וגם במקומות אחרים סביב הנושא והדיון הזה הוא מאוד חשוב.
<אליעזר בריף: ערך מוסף שאני רוצה להביא לדיון הזה זה עוד זווית, עוד ציבור, עוד קבוצה של אנשים שעוסקת בנושא הזה ואפשר לראות איך אפשר לייצר שם שיתופי פעולה.
<אליעזר בריף: בעקבות פריז נעשתה חשיבה של ארגוני הסביבה ביחד ויש כאן את אמנת האקלים הישראלית, שזה משהו שהושק בשדולת האנרגיה הירוקה ושדולת האקלים שהייתה ב-30.12, יש כאן כמה עותקים, גם השדולה אימצה את זה, זה גם משהו שאנחנו מזמינים את הציבור לחתום עליו באתר באינטרנט.
<אליעזר בריף: זאת אומרת זה משהו שמעניין את הציבור, זה משהו שאנשים מבינים, הם רוצים אוויר נקי, הם לא רוצים ללכת למקומות של תכניות מזהמות, הם רוצים את הכיוון הזה שאנחנו עושים אותו, שאנחנו מדברים עליו פה, וזה ערך מוסף שאנחנו מבינים.
<אליעזר בריף: אז אני מזמין אותנו, כמו שאנחנו רוצים שיתוף פעולה עם המשרדים ושהתהליך הזה יהיה פתוח ושקוף ומשתקף, אז אני אומר, אנחנו יכולים גם לייצר ערוצי תקשורת בין התעשייה לארגוני הסביבה וכן הלאה וזה משהו שבעיניי יכול לדחוף את השינוי ולהביא חלק מהדחיפה.
אורי מקלב: זה מסר חשוב, בגלל שיש איזה דימוי כזה שהתנועות הירוקות כאילו מפריעות להתחדשות הזו.
<אליעזר בריף: גם באמנה הזאת יש כאן
<אליעזר בריף: דברים שהם עבודה שנעשתה סביב זה, וכמו שנעשתה בפריז והצליחו להגיע להסכמה עם הרבה מאוד מדינות, גם אנחנו עם הרבה מאוד ארגונים.
<אליעזר בריף: לשאלה שלך, איזה שהיא נקודה לגעת בה, השיח פה הוא מאוד תכל'ס ולעמוד ביעדים, גם הצעת החוק של חבר הכנסת ברושי עוסקת באיך ליישם את היעדים שנקבעו, צריך להזכיר, לשאלה שלך, וחבל לי שהמשרד להגנת הסביבה לא הזכיר את זה, אבל התקיימה ועדה בין משרדית להפחתת פליטות גזי חממה, לקראת פריז.
<אליעזר בריף: הוועדה הזאת היא ועדה מקצועית, ישבו בה משרדי הממשלה השונים ושתי התכניות, שני התרחישים שהוועדה הזאת הציגה לממשלה הם יותר ממה שהממשלה אישרה.
<אליעזר בריף: אם אתם רוצים, אפשר להגיד פה את המספרים, הייתה תכנית שאפתנית, הייתה תכנית שמרנית - - -
אורי מקלב: זה היה בתקופת גלעד ארדן?
<אליעזר בריף: לא, עכשיו.
<סיניה נתניהו: לקראת פריז הייתה תכנית הרבה יותר שאפתנית, הגיעו אליה - - -
אורי מקלב: והממשלה לא - - -
<אליעזר בריף: היו שתי תכניות, אחת שמרנית, אחת שאפתנית, ומה שהממשלה אישרה הוא פחות מהשמרנית.
<אליעזר בריף: חשוב להגיד את זה.
<אליעזר בריף: זו לא ועדה שאני עכשיו באתי איתה, אלא ועדה של המשרדים.
<אליעזר בריף: ועוד נקודה אחת.
<אליעזר בריף: חלק מהעשייה וחלק מהקמפיינים שאנחנו מובילים, וזה הסטודנטים, והיה פה הרבה שיח גם על כסף, וזה חשוב בשביל להזיז דברים, אז זה אחד הדברים שאנחנו שואלים, היה מי ששאל 'איפה כסף?
<אליעזר בריף: ' אז במקום הזה חלק מהקמפיינים השנה זה סטודנטים באוניברסיטאות שבאים ושואלים איפה הכסף של האוניברסיטה מושקע.
<אליעזר בריף: אלה קמפיינים שקורים ברחבי העולם, שהדור הצעיר בא ואומר 'אם אנחנו פה באים לחנך את הדור הצעיר ובונים את העתיד שלנו, אז בואו נראה שהכסף של האוניברסיטאות מושקע - - -
אורי מקלב: יש אוזן קשבת לזה?
<אליעזר בריף: לא כל כך, לאט לאט.
<אליעזר בריף: יש כזה 'מי בדיוק מנהל את איפה הכסף נמצא?
<אליעזר בריף: ' זה קצת בשושו, אבל אנחנו משתמשים בחוק חופש המידע וכן הלאה ואלה דברים שמתקדמים.
<אליעזר בריף: ואני מזמין את כל מי שיושב פה, יש פה גם את האמנה שאני אשמח לחלק אותה וגם לראות איך אנחנו מייצרים שיתופי פעולה בהמשך.
<אליעזר בריף: חשוב שנדע, שנרגיש את הרוח הגבית הזאת, כי גם מפריז יש רוח גבית וגם מהציבור.
<אליעזר בריף: הנושא הזה מעניין את הציבור, מעניין את הארגונים, אנשים מחפשים את זה, מתעניינים בזה.
אורי מקלב: מאה אחוז, נכון מאוד.
אורי מקלב: הדברים באמת מדויקים ולעניין.
אורי מקלב: אנחנו רוצים את רשות החשמל, יש לכם כבר הרבה למה לענות, אבל תרשו לי לפני זה, ד"ר פרידקין רודולף, שיזם את פרויקט בית אוטונומי.
אורי מקלב: אני מבין שאתם גם מכוונים לכיוון העניין הזה יותר, אז אני אתן לכם בקצרה.
<איתן צ'רקסוב: קוראים לי איתן צ'רקסוב, אני מייצג את ד"ר רודולף פרידקין.
<איתן צ'רקסוב: הוא כרגע יצא.
אורי מקלב: תמיד זה קורה, חוק מרפי.
<איתן צ'רקסוב: זה ממש זום אִין יחסית למה שעכשיו דיברו פה.
<איתן צ'רקסוב: ד"ר פרידקין יזם פרויקט שמגייס אנרגיה סולרית ומאפשר במקרה הטוב לפתח בית שכמעט לא נזקק לאנרגיה חיצונית, בין אם אנרגיית חום ובין אם אנרגיית חשמל.
<איתן צ'רקסוב: מדובר בפרויקט שנשמע אוטופי, אבל הוא זכה במכרזים של המשרד לאנרגיה.
<איתן צ'רקסוב: במקביל גם ברוסיה הוא זכה במכרז של מרכז המדע הרוסי הלאומי.
<איתן צ'רקסוב: ד"ר פרידקין החליט בכל זאת לעבוד פה בארץ.
<איתן צ'רקסוב: כעבור שלושה חודשים של עבודה - - -
אורי מקלב: הנה ד"ר פרידקין, בבקשה.
<איתן צ'רקסוב: אחרי שלושה חודשים של עבודה הפרויקט נגנז בגלל עניינים שלא קשורים למדע, לא קשורים לעניינים של מינהל, בגלל המשקיע שהחליט לצורך העניין להיכנס לתוך הפרויקט ויש שם דברים שאנחנו שיווענו לבירור אבל לא קרה, בדיעבד הסתבר שהפרויקט נסגר.
<איתן צ'רקסוב: זה מקרה פרטי, אני מבין שאנחנו מדברים פה על דברים יותר גלובליים, אז בהקשר הזה הייתי רוצה להגיד שבתור אדם פרטי שאין לו רקע במסחר, בן אדם פרטי לגמרי, יש הרגשה של לשוטט באפילה.
<איתן צ'רקסוב: אין שום הכוונה, אין שום ארגון שאפשר לפנות אליו ולהגיד לו למי לפנות, איך לפנות.
<איתן צ'רקסוב: הייתה אפשרות לפנות לעורך דין, אבל זה דרש השקעה כספית שלא בהכרח תחזור.
<איתן צ'רקסוב: אם אנחנו מסתכלים מהצד של היזמים הקטנים, לא חברות, אנשים פרטיים שיש להם רעיון והרעיון הזה מוכח, אין פה גוף שמכווין אותם, שנותן להם איזה שהיא הדרכה.
אורי מקלב: אתם הגשתם בקשה או ישבתם מול איזה משרד?
אורי מקלב: למי פניתם?
אורי מקלב: למשרד - - -
<איתן צ'רקסוב: הבקשות לבירור שנשלחו על ידי ד"ר פרידקין, נשארו בלי תשובה.
<איתן צ'רקסוב: החודש קיבלנו הודעה מהמשרד שהפרויקט נגנז.
אורי מקלב: אנחנו רוצים להגיד לך, אנחנו קיבלנו את הפנייה שלך.
אורי מקלב: לא הוזמנת על ידי הוועדה, אלא אתה פנית במסגרת פניות הציבור לוועדה.
אורי מקלב: אנחנו מקבלים את זה, אנחנו נלווה את הפרויקט הזה שלך כדי לקשר בינך לבין המשרדים, לראות אם יש חסמים, איך אתה יכול להשתלב בין שאר הדברים.
אורי מקלב: אבל אני לא אמנע ממך עכשיו גם לענות בנושא הזה במסגרת הדברים שאתם אמורים, רשות החשמל, לענות.
<חוני קבלו: נאמרו פה הרבה מאוד דברים וזמנה של הוועדה קצר, אני אנסה להתייחס לדברים המרכזיים.
<חוני קבלו: ראשית בעניין היעדים הקיימים והיכולת לעמוד בהם.
<חוני קבלו: צריך להגיד שהפער המרכזי שהיה קיים עד היום, גם לעמידה ב-5% וגם לעמידה ב-10% ב-2020, אלה טכנולוגיות שאינן סולריות.
<חוני קבלו: כלומר הטכנולוגיות הסולריות, למעשה כל המכסות שקבעה הממשלה, למעט מכרז אשלים, התרמו סולרי, שזה סיפור טיפה מורכב יותר שאפשר להתייחס אליו בנפרד, הם מומשו, הם קמו.
<חוני קבלו: כלומר קמו עד היום מעל 10,000 מתקנים סולריים במדינת ישראל והפער הוא לא שם.
<חוני קבלו: גם מכסות חדשות שקבעה או שתקבע הממשלה, אין בעיה לממש אותן והן ימומשו.
<חוני קבלו: הבעיה המרכזית שהייתה מתמקדת בתחומים אחרים דווקא, בתחום הרוח למשל, שם הסטטוטוריקה הייתה מאוד איטית, לא הייתה תמ"א, הפקת אנרגיה מפסולת, שם הייתה בעיה רצינית של התנגדויות, בעיית nimby.
<חוני קבלו: אז כשמדברים על פערים ועל עמידה ביעדים חשוב רק לחדד ולשים את האצבע על הגורם לפערים כדי שנדע באמת איך לגשר עליהם ואיך לפתור אותם.
<חוני קבלו: היום אני שמח לומר שבתחום הרוח יש תמ"א, נעשתה הרבה מאוד עבודה, יש היום סדר גודל של 800 מגה וואט של פרויקטים שמקודמים ואנחנו חושבים שאנחנו - - -
<חוני קבלו: המכסה הממשלתית שנקבעה היא 730 מגה וואט ו - - -
<איתן פרנס: אדוני, כולם בבג"צ.
<איתן פרנס: יש דיון ביולי על התעריף, כולם תקועים בבג"צ, של רשות החשמל.
<חוני קבלו: איתן, ברשותך, רק תיתן לי להתייחס.
<חוני קבלו: בלי קשר לוויכוחים על התעריף שהם תמיד היו וישנם.
<חוני קבלו: אגב, אני יכול לסבר את אוזנם של חברי הוועדה הנכבדים, שכל תעריף שקבעה רשות החשמל לאנרגיות סולריות, נאמר על ידי היזמים שהוא לא מאפשר את הקמתם, אבל מעל 10,000 מתקנים קמו אז כנראה שההערכה הזאת הייתה מאוד פסימית.
אורי מקלב: היעד הזה הוא יעד שזו היכולת, או שאתם מגבילים.
<חוני קבלו: זה יעד ל-2020 שקבעה ממשלת ישראל ב-2011 וב-2014, כיום הוא משקף את פוטנציאל הפרויקטים שמקודמים.
<חוני קבלו: כמובן שהיעד ל-2030, כנראה יש סבירות שהמכסה הזאת - - -
אורי מקלב: בוא דבר על החסמים שדיברו.
<חוני קבלו: לגבי חסמים.
<חוני קבלו: אני רגע רוצה להתייחס לדבר אחד ספציפי שהזכיר איתן, משום שלצערי הרב הדבר הזה, איך נאמר זאת בעדינות?
<חוני קבלו: קצת נאמר בצורה מטעה והציג את הרגולציה של רשות החשמל בצורה מסולפת.
<חוני קבלו: לצערי.
<חוני קבלו: מה שקורה בתחום האנרגיה המתחדשת זה שהמחירים יורדים, מחירי האנרגיה הסולרית, למשל, ירדו ב-85%-90% מאז 2008, מתקנים שקמו ב-2008, לפני שבע-שמונה שנים, מקבלים עבור האנרגיה שהם מייצרים, מכיוון שהקימו אותם אז, מקבלים תעריפים גבוהים, את התעריפים שהיו תקפים אז.
<חוני קבלו: עכשיו בא בעל מתקן כזה ורוצה לשדרג את מתקנו, הוא עושה את זה היום, בעלויות של היום.
<חוני קבלו: כמובן שהדבר הזה מבורך וישנה רגולציה שתומכת בכך ומאפשרת זאת, רק מה היא אמרה?
<חוני קבלו: שעל תוספת האנרגיה, בגין השדרוג, יקבל אותו בעל מתקן, שמשדרג את המתקן, עושה את השדרוג הזה היום, את המחירים של היום ולא את המחירים של לפני שמונה שנים.
<חוני קבלו: מה אומר ראש איגוד חברות אנרגיה מתחדשת?
<חוני קבלו: שאותו בעל מתקן יקבל עבור התוספת הזאת, עבור השדרוג, מחירים שהם פי שמונה ותשעה גבוהים, משום שהם מלפני שמונה שנים.
<חוני קבלו: זה כמובן לא סביר שאתה תעשה משהו היום ותקבל מחיר של לפני שמונה שנים.
אורי מקלב: אני לא מבין בזה, אבל אתם גם אמרתם 27 אגורות כשיש לכם גם אתם שני מדרגים.