GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רויטל סויד: מעבר לזה הגשתי הצעת חקיקה ואנחנו מעלים למודעות ומכנסים את השדולה ופונים גם לשר החינוך.
רויטל סויד: גם אנחנו מברכים על היוזמה של השר לביטחון פנים, אבל הכנסת הושבעה ב-30 במרץ, ומאז כל מה שאנחנו רואים זה רק עלייה והסלמה באלימות, בריונות, שיסוי, פוגענות, הסתה, טרור וגזענות ברשת ברמות שאי-אפשר יותר, אנחנו כבר לא יודעים אנא אנו באים.
רויטל סויד: ואנחנו היום מגיעים לאפליקציה שקשה לקרוא לה "חדשה", בגלל שהיא אחות תאומה של אפליקציית סיקרט שהיתה פה קודם.
רויטל סויד: המאבק שלנו הוא מאבק ציבורי, כי אנחנו חייבים למנוע את מקרה ההתאבדות הבא.
רויטל סויד: לא לחשוב לשנייה שאנחנו מדברים פה על משהו תלוש מהמציאות.
רויטל סויד: בני הנוער פונים אלי, ילדים פונים אלי, אני מטפלת בכל מה שקורה בווטסאפ, בפייסבוק, אני מדברת עם ילדות בנות 16 שלוקחות כדורים, ורק במקרה אימא שלהן מוצאת אותן ומונעת את ההתאבדות שלהן, אני מדברת עם ילדים שלא רוצים ללכת לבית הספר כי הם מרגישים שכל עולמם חרב עליהם, אני מדברת עם ילד בן שמונה, שפוחד שילד בן תשע, חבר שלו לכיתה, ירצח אותו, כי כך הוא אמר לו, אני מדברת עם זוגות נשואים, שהורסים להם את חיי הנישואים באמצעות, בין היתר, האפליקציה הזאת, הבליינדספוט, שכל המטרה שלה היא רק לזרוע הרס בחברה, במשפחה, בקרב בני-נוער.
רויטל סויד: אין שום דבר טוב באפליקציה הזאת.
רויטל סויד: אני קוראת לכולם להחרים את האפליקציה הזאת.
רויטל סויד: אני קוראת לכל בתי הספר לקרוא להחרים את האפליקציה, להורים להגיד: אנחנו מחרימים את האפליקציה הזאת.
רויטל סויד: פה, מהוועדה הזאת, שתצא קריאה להחרים את האפליקציה הזאת, איגוד האינטרנט שגם נמצא פה, גם הוא לא מעודד להוריד את האפליקציה הזאת, אני מצפה גם מגוגל, אני מצפה גם מפייסבוק, אני מצפה מכולם ליישר קו.
רויטל סויד: המטרה של האפליקציה הזאת היא אחת, היא הרסנית, וכל עוד אין חקיקה, רק הדיון והמאבק הציבורי יובילו את העניין הזה.
רויטל סויד: יכולים לבוא ולומר: מי שאינו מעוניין שלא יוריד אותה, אבל זה לא כך, כי האפליקציה הזאת, ברגע שמישהו מוריד אותה, הוא יכול לשלוח את זה לכל חברי הקשר שלו, גם אם הם לא מעוניינים.
רויטל סויד: אין פה חופש ביטוי, זה אפילו לא חופש שיסוי, זה ממש הרס.
רויטל סויד: זאת אומרת, אם מישהו מאנשי הקשר שלי מוריד את האפליקציה הזאת ושולח לי הודעה אנונימית, זהו, אני בפנים, לא יעזור כלום, גם אם אינני מעוניינת להיות חלק ממנה, וזה דבר שאי-אפשר לתת לו יד בשום דרך וצורה שהיא.
רויטל סויד: תלונות של הורים מגיעות, אבל בסופו של דבר צריך לצאת מפה היום מסר, והמסר הזה הוא מאוד-מאוד ברור: אסור לנו לתת לזה יד.
רויטל סויד: אנחנו צריכים להחרים את זה.
רויטל סויד: הרי בסופו של דבר מי שהוציא את האפליקציה הזאת המטרה שלו היא אחת – רווח כספי, רווח כספי על חשבון הילדים שלנו, על חשבון בני-הנוער שלנו, על חשבון בריאות הנפש שלהם, על חשבון משפחה, זוגות ועל חשבון הציבור, ולכן ברגע שנחרים את האפליקציה הזאת, לא יהיה לה רווח כספי, ואז אנחנו יכולים למנוע את האפליקציה הזאת, בדיוק כמו מי שהוריד את מי שיצר את הסיקרט, וידע אחר-כך לבוא ולומר שהוא חוזר בו מהדבר הזה.
רויטל סויד: אני רוצה לומר לכם, כמי שמתמודדת עם אלימות ובריונות ברשת ובנושא הזה הרבה מאוד זמן: אין מה לעשות, לא נפתור את הדבר הזה, זו זירה נהדרת, היא זירה נהדרת, היא זירה של חופש הבעת דעה, חופש ביטוי, ביקורת, כשהיא עניינית היא מצוינת.
רויטל סויד: אנחנו המחוקק נמצאים בפיגור רב מאוד אחרי הזירה הזאת שרק הולכת ומתקדמת.
רויטל סויד: אנחנו לא יכולים להילחם בזה בחקיקה, אנחנו לא יכולים להילחם בזה רק באמצעות חינוך, אנחנו חייבים להילחם בזה גם באמצעות אחריות של הציבור.
רויטל סויד: והאחריות של הציבור, של ההורים, של המבוגרים, היא בין היתר בסיטואציה הזאת שהיא חוצה מפלגות, חוצה קטבים, אין פה ימין ואין פה שמאל.
רויטל סויד: כולנו אחראים למען הדור הבא.
רויטל סויד: את האפליקציה הזאת חייבים להחרים.
עליזה לביא: אני מצטרפת לברכות.
עליזה לביא: לעולם המחוקק יהיה אחרי השימושים הטכנולוגיים, כך היה גם בכנסת הקודמת.
עליזה לביא: כל מי שהיה באירוע של "חוק הסרטונים, אני אומרת פה לבית הזה, "חוק הסרטונים" לא היה עובר בוועדת החוקה.
עליזה לביא: יושבת נציגת משרד המשפטים שמתנגדת לאורך כל החקיקה לחוק החשוב הזה, "חוק הסרטונים", חוק שמתמודד עם בן זוג שמפרסם תמונות של בת הזוג שלו ומביא אותה למצבי קיצון קשים מאוד.
עליזה לביא: כשהייתי יושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האישה חוקקנו את זה בוועדה לקידום מעמד האישה, כי אני חוזרת ואומרת: זה לא היה מצליח להיות מחוקק בוועדת החוקה.
עליזה לביא: אומרת סטודנטית לתואר שני, עברית משובחת, מספרת ומשתפת אותנו, והדברים חוזרים על עצמם – שימושים טכנולוגים מתקדמים.
עליזה לביא: כן, לא תמיד אנחנו יכולים לעצור בזמן.
עליזה לביא: הקדשנו יום מיוחד לנושא של האלימות, ויש פה אנשים שהיו ביום החשוב הזה.
עליזה לביא: עשינו יום עיון מיוחד שהקדשתי ביום האלימות נגד נשים לנושא הזה של הבריונות, ההרס והמפלצתיות הזאת ברשת.
עליזה לביא: קמים אנשים שיש להם את היכולת הטכנולוגית וחושבים איך לקדם את עצמם כלכלית, מסחרית, על חשבון הילדים והילדות שלנו, אבל עד כאן.
עליזה לביא: אני באמת מברכת את השר לביטחון פנים שסוף-סוף מעביר החלטת ממשלה, אבל 120 יום עד שמשהו יצמח, אנחנו בטח נשמע עוד מעט.
עליזה לביא: יחידת הסייבר חייבת להיות הרבה יותר חזקה עם אנשים שמכירים את השפות המתקדמות.
עליזה לביא: Once אתה לומד משהו, למחרת זה כבר לא אקטואלי.
עליזה לביא: יש דברים חדשים.
עליזה לביא: אנחנו גם מתמודדים עם הרבה מאוד הורים שלא מכירים את השפה שכרגע אנחנו מדברים אותה.
עליזה לביא: הרבה מאוד הורים עדיין חושבים שהמקום הבטוח ביותר לילדים, לבני-הנוער, זה החדרים שלהם.
עליזה לביא: אתמול שאלו אותי בשידור: מה, לחטט לילד באפליקציות במחשב, בטלפון?
עליזה לביא: זה לא חיטוט, זה לבוא ולגלות אחריות, זה לדבר, זה לשוחח.
עליזה לביא: הרי עד היום אני מבקשת מהילדים שלי שיורידו לי, יסבירו לי, אני לא יודעת לעשות את זה.
עליזה לביא: זה חלק מהיחד הזה שכולנו צריכים לבוא ולבנות.
עליזה לביא: אני מאוד-מאוד שמחה שיש פה הרבה חבר'ה צעירים.
עליזה לביא: אתם צריכים להיות השגרירים של המסר שיוצא מהמקום הזה.
עליזה לביא: אנחנו נמשיך ונכתוב חוקים, נמשיך ונעשה, נעלה את הדיון לסדר היום, נבוא ונחשוב ביחד, אבל אתם השגרירים של הרצון הטוב, אתם מכירים את השפה הטכנולוגית, אתם הראשונים לדעת על הדברים, אתם אלה שצריכים להיות מתווכים גם להורים שלכם, יש לכם אחים קטנים, יש ילדים קטנים בבית הספר, יש עולים חדשים שלא מבינים, אנחנו מדינה קולטת עלייה, צריכה להיות פה אחריות עוטפת, אחריות כוללת.
עליזה לביא: אני רוצה לשתף אתכם במייל קצר שקיבלתי מחייל, שביקש שאני לא אגיד את שמו, השם שלו אצלי.
עליזה לביא: הוא שמע אתמול רעיון שהתראיינתי בו, כשהתגובה כלפי היתה שהמסרים האנונימיים זה סתם, זה פחד שלנו, אנחנו דור אחר, דור שלא מבין.
עליזה לביא: הוא מעיד על עצמו: אני ילד שחוויתי התנהגות אלימה בבית הספר.
עליזה לביא: היום אני במקום אחר – אני לא אציין את המקום שהוא נמצא.
עליזה לביא: הוא כותב: אני בטוח במיליון אחוזים שלוּ האפליקציה הזאת היתה קיימת לפני שמונה שנים, אני הייתי מקבל הודעות כאלה.
עליזה לביא: ואם היום הילדים פנים מול פנים לא מתביישים להטיח זה בזה אמרות חסרות בושה, אני יכול רק לדמיין מה ירשו לעצמם מאחורי המסך האנונימי.
עליזה לביא: אני נפגעתי.
עליזה לביא: לי לקח הרבה מאוד זמן לשקם את עצמי.
עליזה לביא: השפילו אותי.
עליזה לביא: אני יודע שלוּ האפליקציה הזאת היתה קיימת אז, אני לא הייתי יוצא מזה.
עליזה לביא: הוא משתף עוד בפרטים על החוויה שהוא עבר וכמה זמן לקח לו לשקם את עצמו ולהגיע היום לאן שהוא הגיע.
עליזה לביא: הוא זועק ומבקש: תעצרו את זה.
עליזה לביא: תעצרו את זה.
עליזה לביא: הפגיעה היא לעתים בלתי הפיכה, פגיעה של שריטה, של צלקת לאורך שנים, בגיל צעיר, בגיל רך, בלי יכולת להתמודד, בלי הבנה שזה משהו שהוא קולקטיבי.
עליזה לביא: המקום הזה של הפגיעה של הילד או של הילדה, של הנער או של הנערה, זה במקום האישי, הפנימי, קשה מאוד לשתף וגם אין את מי לשתף – הורים שלא תמיד מבינים או נגישים, מערכת, חברים שמתביישים לבוא אליהם ולספר להם.
עליזה לביא: התופעה הזאת של הבריונות משנה את הצבע ואת הצורה כל הזמן, ואנחנו צריכים גם לראות איך אנחנו עוצרים את זה.
עליזה לביא: אני רוצה לציין פה את גיא לרר שלקח יוזמה וניצל את הפלטפורמה המאוד-מאוד משמעותית שלו וקרא לעצירה ולחסימה של האפליקציה, וביקש מהיוזמים לגלות אחריות ובעצמם להסיר את האפליקציה הזאת.
עליזה לביא: אני קוראת לעוד אנשים שידעו למצוא את עצמם בקמפיין למען הגנה ברשת והיום אני מוצאת אותם מעודדים את השימוש באפליקציה הזאת – בואו כולנו נהיה שותפים.
עליזה לביא: אנחנו נמשיך בחקיקה, אבל רק שיתוף פעולה של כל הגורמים באמת יביא מזור ולאחריות.
חיים ילין: מירב.
מירב בן ארי: תודה רבה, אדוני, תודה לחברי הכנסת, אני לא אחזור על הדברים שנאמרו, אני שותפה לכול, הכול בעיני חשוב ונכון.
מירב בן ארי: כולנו יודעים למה התכנסנו כאן.
מירב בן ארי: אני רוצה דווקא להתייחס ברשותך, אדוני, לשלושה דברים, כי אני בן-אדם פרגמטי.
מירב בן ארי: האחד, הקמפיין – אף אחד לא דיבר כאן על הקמפיין.
מירב בן ארי: אף פעם במדינת ישראל, ובדקתי את זה, לא היה קמפיין אגרסיבי כזה לאפליקציה – שלט מעל נתיבי איילון.
מירב בן ארי: בואו לא ניתמם, החיבור - - -
רויטל סויד: זה עניין של כסף.
מירב בן ארי: רגע, אל תדאגי, במקרה הזה עקבתי אחרי הקמפיין של שתי המשפחות המפוארות, וכמובן אין ספק שמספר ההורדות היה כל-כך גבוה בגלל שמדובר כאן על משפחת רפאלי וכולם רוצים לדעת על מה מדובר, ולכן בגלל שאלה משפחות חזקות כאלה נוצר קמפיין כזה אגרסיבי, וחוץ מהשלטים – מי שרואה את השלט לא מחבר – זה דור רפאלי, בר רפאלי, סוגרים שמים, אז בואו נוריד גם אפליקציות.
מירב בן ארי: ולכן, אני חושבת, שהיה פה מספר הורדות גבוה.
מירב בן ארי: דבר שני, אני רוצה להתייחס לדבר מאוד בסיסי, בגלל שגם אני קיבלתי הודעה מבליינדספוט - - -
רויטל סויד: בלי שהורדת את האפליקציה.
מירב בן ארי: את רק רואה שיש לך הודעה מבליינדספוט, ואז לא עמדתי בפיתוי ופתחתי את ההודעה, ואז - - -
<נופר טל: - - -
חיים ילין: רק חברת הכנסת מדברת.
חיים ילין: אני מבקש מכל מי שנמצא פה, החוקים מאוד ברורים.
מירב בן ארי: נכון, קריאות ביניים הן בשביל חברי כנסת.
מירב בן ארי: פתחתי את ההודעה, היא לא היתה מעניינת כזאת.
חיים ילין: אני מבקש ממך, תשבי בבקשה.
מירב בן ארי: אל תראי.
חיים ילין: זה לפעמים דומה לשכונה מה שקורה פה, אבל זה לא.
מירב בן ארי: קיבלתי הודעה, פתחתי את ההודעה, ובאמת כתבו לי איזה שטות.
מירב בן ארי: לא משנה, זה גם לא רלוונטי, בואו נתמקד בעניין.
מירב בן ארי: מבחינתי האפליקציה הזאת, וזה צריך לבחון עם היועצים המשפטיים של הוועדה, מפרה את חוק הגנת הצרכן.
מירב בן ארי: אני גם משפטנית, וגם חברתי הטובה פה, רויטל סויד, ועל-פי חוק הגנת הצרכן – אני מציעה לוועדה לבדוק – יש הפרה בשליחת הודעות אנונימיות שאנחנו לא רוצים לקבל.
מירב בן ארי: יכול להיות שזו דרך טובה לתקוף את העניין הזה של האפליקציה הזאת.
מירב בן ארי: בואו נשים את הדברים על השולחן, קיבלתי פה מכתב מגוגל.
מירב בן ארי: אגב, אם יורשה לי לציין, גוגל שלחו מכתב שבועיים וחצי אחרי ששלחתי להם.
מירב בן ארי: אני יודעת שגוגל עובדים עם מיילים, לכן זה קצת הטריד אותי שמכתב שהוצאתי ב-30 בדצמבר, קיבלתי עליו תגובה רק ב-17 בינואר.
מירב בן ארי: ראו זה פלא ביום כינוסה של הוועדה.
מירב בן ארי: יש לי שאלה לגוגל.
מירב בן ארי: אתם עובדים עם מיילים, בדרך כלל מיילים מקבלים באותו יום.
מירב בן ארי: נכון לקח לכם שבועיים וחצי לחזור אלי?
מירב בן ארי: מזל שהיתה ישיבת ועדה.
מירב בן ארי: אגב, אני טועה, אדוני היושב-ראש, אם לא היתה ועדה - - -
רויטל סויד: מה הם אמרו?
מירב בן ארי: הם לא אמרו כלום.
מירב בן ארי: אם לא היתה ישיבת ועדה, לא הייתי מקבלת בכלל התייחסות.
מירב בן ארי: אנחנו בסך-הכול חברי כנסת - - -
חיים ילין: אם הם היו אומרים משהו, אולי זה היה עובר בתוך 24 שעות.
מירב בן ארי: אני מדברת על חברי כנסת, אבל מה אם אדם מן היישוב פונה לגבי אפליקציה שיש לבן שלו, האם הוא נענה, האם הוא נענה אחרי שבועיים וחצי במכתב?
מירב בן ארי: ושוב, כמו שאמרתי, בעברית ובאנגלית, בשתי השפות, לא נאמר לי שום דבר.
מירב בן ארי: לסיכום – התייחסת לזה, חברת הכנסת רוזין – אני כן חושבת שצריך לומר פה מילה למשרד לביטחון פנים, כי נכון שזה תהליך, אבל פעם ראשונה ש - - -
מיכל רוזין: לכן ציינתי את זה.
מירב בן ארי: - - - על הממשלה, בישיבת הממשלה, תוכנית מונחת פה בפנינו.
מירב בן ארי: חשוב מאוד לציין את התוכנית הזאת.
מירב בן ארי: יש כאן תוכנית לאומית.
מירב בן ארי: לדעתי, ואמרתי את זה גם אתמול למי שראיין אותי, זה כל-כך חשוב בעיני שזאת תוכנית של המשרד לביטחון פנים ולא של משרד החינוך, כי משרד החינוך זה עוד פעם דימויים, נעשה מערך שיעור, שזה חשוב – אני באה מוועדת החינוך ברגע זה – אבל בסוף צריכה להיות כאן אכיפה, כי אם מגיעים נתונים שכל ילד שלישי במדינת ישראל נפגע מבריונות – זה אתמול מהוועדה – כל ילדה עשירית חוותה הטרדה מינית באינטרנט, 75% נפגעו יותר מפעם אחת, ונתון אחרון מזעזע, 822 ילדים הגיעו בשנה האחרונה לחדר מיון, וכל זה עקב הטרדות ותלונות שבסופו של דבר גם הגיעו לאלימות פיזית.
מירב בן ארי: אדוני היושב-ראש, זה צריך להדיר שינה מעינינו, ויותר מאשר מעינינו מעיני מפתחי האפליקציה, וכל מה שנאמר עליכם, הכול נכון.
חיים ילין: חבר הכנסת אבו מערוף, בבקשה.
עבדאללה אבו מערוף: יום טוב לכולם, אני מברך על הדיון לא בגלל שאני אחד היוזמים – תודה שזה היה מהיר – בגלל חשיבותו.
עבדאללה אבו מערוף: אומנם אני לא בקיא בטכנולוגיה ובאפליקציות, ביישומונים, אבל לא צריך להיות בקיא כדי להשתתף בדיון כזה וליזום דיון כזה.
עבדאללה אבו מערוף: אני לא אוסיף לדברים של חברות הכנסת שדיברו לפני.
עבדאללה אבו מערוף: זו נוכחות אמיצה וטובה.
עבדאללה אבו מערוף: לכל מילה שאמרתם אני מצטרף, ואני בעד.
עבדאללה אבו מערוף: בקיצור, חייבים לעשות חקיקה לדבר הזה שפוגע ישירות בערכים החברתיים החינוכיים והוא פוגע אישית בכל מי שנוגע בזה.
עבדאללה אבו מערוף: מצבים נפשיים קשים – דיברתם על זה, לכן כולנו אחראים על העניין הזה.
עבדאללה אבו מערוף: צריכה להיות חקיקה ואכיפה כמו שצריך ולא לתת לדבר הזה להימשך.
חיים ילין: באתי לדיון בגלל שהבן שלי, שהוא מדריך בכנות, כתב לי: אבא, תעשה משהו, כי מה שקורה עם הנוער הוא בלתי נתפס.
חיים ילין: באתי לפה והפכתי להיות יושב-ראש, אז אני לא ממליץ לאף אחד לעשות את אותו מסלול, אבל אם אני כבר יושב-ראש, אני אגיד את הדברים כמו שהם.
חיים ילין: יש לנו בעיה, במיוחד כשאנחנו אומרים שאנחנו המדינה הדמוקרטית היחידה במזרח-התיכון, אנחנו רוצים לשמור על הדמוקרטיה.
חיים ילין: בכל החוקים אנחנו מנסים לשמור עלינו או לשמור על הדמוקרטיה.
חיים ילין: איפה הגבול הזה עובר?
חיים ילין: אני טוען שהגבול עובר לאו דווקא בהסתה ברשת, שהיא כנראה חלק מאותו משחק, אלא ברגע שמאחורי ההסתה אין שם ואין פרצוף.
חיים ילין: ההסתרה הזאת שאפשר לקחת ולזרוק אבן מאחורי החומה ולא יודעים במי פוגעים ומה הנזק שאנחנו גורמים זה בדיוק מה שאנחנו עושים.
עבדאללה אבו מערוף: ולדעת מי זרק.
חיים ילין: האפשרות היחידה מבחינת החקיקה שאנחנו יכולים לקדם – זה לא שייך לאופוזיציה-קואליציה, הילדים הם של כולם, צריך להבין את זה, ואנחנו צריכים להגן על הילדים שלנו – האפשרות היחידה היא למנוע מכל בן-אדם להסתתר מאחורי קיר.
חיים ילין: המשמעות של פתיחת אפליקציה שאני יכול להיות מוסתר בתוכה ולירות על כל האוכלוסייה, על כל הקהילה, זו פגיעה במהות הדמוקרטית, וזה בדיוק איפה שאנחנו צריכים לשים את הגבול, ולהגיד "עד כאן".
חיים ילין: אין תחליף לעוד משהו, ואת זה צריך להבין.
חיים ילין: אם אנחנו רוצים שהנוער יגדל יותר בריא ועם חוסן ובלי אלימות, אנחנו חייבים לחנך.
חיים ילין: הבעיה, אני אגיד מכל הלב, שבחינוך התוצאות הן לטווח ארוך, ולרוב הפוליטיקאים בכנסת ישראל והשרים רוצים לראות תוצאות מידיות, ויש פה סתירה.
חיים ילין: צריך להבין שהחינוך הוא נושא לטווח ארוך.
חיים ילין: אני אגיד לכל הנוער שנמצא פה: אנחנו לא תחליף לנוער.
חיים ילין: האנרגיות שיש לכם, היושרה, התמימות, זה בדיוק מה שאנחנו צריכים.
חיים ילין: כל מי שיכול למחוק את האפליקציה הזאת מהטלפון עושה את אותו מבצע שאנחנו על-ידי חקיקה, שאני לא יודע כמה זמן תיקח, ננסה לעשות.
חיים ילין: ולאחר שכתבנו את החוק ואישרנו אותו, מי יאכוף אותו?
חיים ילין: זאת סוגיה עוד יותר מורכבת.
חיים ילין: אנחנו לא יכולים לשים שוטר במדינת ישראל על כל טלפון נייד, כמו שלא יכולים לשים על כל בן-אדם בתקופה של טרור וסכינאות, לכן נורא חשובה התפיסה שהדברים נולדים מלמטה.
חיים ילין: אני מברך את כל הנוער שהגיע לפה ואת כל מי שנמצא פה ואכפת לו מהנושא הזה, אבל כשיוצאים מפה יש משהו שאתם יכולים לעשות יותר טוב מכל מי שיושב פה ורק מדבר בינתיים, זה פשוט לאסוף את כל החברים שלכם, דרך אגודות התלמידים, דרך אגודות הסטודנטים, דרך כל מי שאתם יכולים, ולמחוק את האפליקציה הזאת.
חיים ילין: אני חושב שזאת התשובה לכל מי שמנסה לעשות כסף על-ידי אלימות - - -
מירב בן ארי: על הגב של ילדים אחרים.
חיים ילין: - - - אלימות שמוסתרת לחלוטין, שמגדלת דור שיכול לעשות מה שהוא רוצה בלי שאף אחד ידע מי הוא.
חיים ילין: איפה אנחנו כבני-אדם?
חיים ילין: איך אנחנו כבני-אדם יכולים להעביר את המסר הזה?
חיים ילין: המסר הוא לכולם.
חיים ילין: קודם כול, תעיפו את האפליקציה הזאת.
חיים ילין: אנחנו נתמוך, דרך אגב, בכל מה שאתם תעשו כנוער, אנחנו נהיה אתכם.
חיים ילין: אם תרצו אותנו – מירב מארגנת לנו סיורים בבתי ספר – איפה שאתם רוצים, אנחנו נגיע לכל בית ספר שאתם רוצים, אנחנו נגייס את חברי הכנסת בשביל להסביר, בשביל שהנוער יבין מה המשמעות כשהפניות מגיעות אלינו – אנחנו יכולים לדבר, קשה לנו לבצע את המשימה הזאת שקודם כול צריכה לשמור על הדמוקרטיה.
חיים ילין: אנחנו נתחיל לשמוע את האורחים שלנו שהגיעו וביקשו רשות דיבור.
חיים ילין: אדם, כתב תוכנית "צינור לילה" בערוץ 10.
חיים ילין: בבקשה, אדם.
<אהוד ארד: אני עורך-דין, ואני מגיע לכאן בשם קבוצת "שלנו" ובשם מפתחי האפליקציה - - -
חיים ילין: אתה רשום.
<אהוד ארד: הייתי מבקש אולי לומר דברים אחרי כל דברי ההסתה שנשמעו כאן, ואני חושב שראוי - - -
רויטל סויד: מה זאת אומרת "הסתה"?
חיים ילין: לא, אדוני היקר, תסלח לי - - -
רויטל סויד: סליחה, מה זאת אומרת "הסתה"?
רויטל סויד: הבעת דעה שלנו היא הסתה?
חיים ילין: רויטל.
חיים ילין: סליחה, אני מבקש ממך, כבודו, אתה רשום פה.
חיים ילין: אם אתה רואה שאנחנו, כחברי כנסת, מרגישים שהתוכנה הזאת מסיתה לאלימות, ואתה חושב שיש פה הסתה, אני חושב שהתבלבלת.
חיים ילין: זה בסדר, אתה יועץ משפטי.
חיים ילין: אתה רשום פה, וקודם כול ניתן את זכות הדיבור כרגע לפי התור לאדם, אחרי זה נעבור לרפאל מנחם, יוזם מחאת הפייסבוק.
עליזה לביא: סוף-סוף מחמאה לחברי כנסת.
<אדם שפיר: שלום, אני כתב בתוכנית "הצינור", אני לא יודע כמה יצא לכם לראות, אבל בשבוע האחרון יצא לנו להתעסק בנושא הזה, באפליקציה הזאת ספציפית.
<אדם שפיר: זה הגיע בעיקר מתוך מה שאנחנו הרגשנו ברשת.
<אדם שפיר: אנחנו נמצאים שם המון ורואים מה קורה שם, וכמות הפניות שהגיעו אלינו מאנשים שנפגעו מהאפליקציה הזאת, גם בני-נוער, גם ילדים, אבל לא רק, גם אנשים מבוגרים שנפגעו ממנה – ותיכף אני גם אזכיר איזה מקרה – היא היתה חסרת תקדים.
<אדם שפיר: זה נוגע למשהו חדש שיוצא ותוך שבועיים-שלושה מה שנתקלנו בו היה מטורף.
<אדם שפיר: אני לא אקרא פה את הדוגמאות שאנחנו מקבלים.
חיים ילין: תאמין לי, גם אנחנו מקבלים אותן.
<אדם שפיר: לא ניכנס לזה, אבל חשוב לגעת בשני דברים שלא נגעו בהם עד עכשיו.
<אדם שפיר: שוב מעבר לכמות, ואני בטוח שכולם יודעים על מה מדובר פה, בתוך האפליקציה הזאת קורים דברים שאם השדה לא היה אנונימי, אני בטוח שזה היה מצריך התערבות של המשטרה, ואני מדבר על שני נושאים מרכזיים: הראשון זה הטרדות מיניות.
<אדם שפיר: ממה שאנחנו רואים שם בני-נוער, ולא רק בני-נוער, מה שהם חווים שם ברמת ההטרדות המיניות הוא מאוד-מאוד קשה, ואני לא יודע אם חבר'ה בגיל 14-15 רגילים לשיח כזה, לפחות לא ממה שאנחנו מכירים.
<אדם שפיר: עד שזה לא היה אנונימי זה לא הגיע לרמות כאלה, ברגע שזה נהיה אנונימי השיח ירד מאוד-מאוד נמוך לדברים מאוד-מאוד קשים.
<אדם שפיר: ודבר שני זה איומים, איומים ספציפיים, ואני בטוח שאם כל אחד מאתנו היה מקבל הודעה כזאת כמו איומים ברצח, איומים בפגיעה, מהר מאוד זה היה מגיע למשטרה, והמשטרה היתה מטפלת בזה בכובד ראש.
<אדם שפיר: מעבר לאיומים ברצח, קריאות להתאבדות, זה דברים שנתקלנו בהם בחוץ-לארץ, שהיו מקרים מצערים, אנחנו מקווים כמובן שזה לא יגיע גם כאן בארץ למקרים האלה, אבל בחוץ-לארץ היו מקרים מאוד קשים של ניסיונות של בני נוער לפגוע בעצמם, והכול בגלל אפליקציות דומות.
אורי מקלב: אחת מהן נסגרה.
אורי מקלב: אני לא מדבר על סיקרט, היתה עוד אפליקציה שנקראת "after school", שהיא נסגרה, גם בגלל מקרים חמורים מאוד-מאוד, ויש עצומות בארצות-הברית ויש התערבות רצינית מאוד, בעיקר מצד הקהילה, מצד אנשים מסביב, לא התערבות של הממשל.
אורי מקלב: שם לוקחים את זה ברצינות, כי קרו להם דברים שאנחנו כאן בארץ מנסים למנוע לפני שהם יקרו.
מירב בן ארי: כל הכבוד לכם על מה שאתם עושים.
עליזה לביא: התגייסות מדהימה.
עליזה לביא: והלוואי שיהיו רבים - - -
רויטל סויד: תמשיכו "להסית" ככה...
רויטל סויד: גם אתם "מסיתים".
<אדם שפיר: תודה.
מיכל רוזין: הם לא מסיתים.
מיכל רוזין: טוב שהציבור משמיע קול.
רויטל סויד: זה היה ב - - -
אורי מקלב: אני רואה שאתה מקבל חיזוקים מחברי הכנסת, זה סימן טוב.
עליזה לביא: האשימו אותנו בהסתה.
אורי מקלב: כבר שמעתי.
אורי מקלב: היושב-ראש הספיק להעביר לי את הדבר הדרמטי שנאמר.
אורי מקלב: ניתן גם לעו"ד אהוד ארד להציג את הדברים, אבל אני מציע שזה יהיה קצת אחר-כך, שתוכל להגיב לדוברים האחרים.
אורי מקלב: רפאל מנחם, יוזם המחאה בפייסבוק.
<רפאל מנחם: תודה.
<רפאל מנחם: אני יוזם אחת המחאות, זו לא המחאה היחידה בפייסבוק.
<רפאל מנחם: זו הפעם הראשונה שאני מארגן משהו בפייסבוק בכלל, לא ידעתי שיהיה לזה כזה אימפקט.
<רפאל מנחם: לפני הכול אני מבקש במשך 30 שניות מכולם להוריד את האפליקציה - - -
רויטל סויד: אנחנו לא רוצים.
רויטל סויד: אנחנו לא נעשה את זה.
<רפאל מנחם: כדאי לכם.
מיכל רוזין: אין מצב.
מירב בן ארי: זה חייב להיות דיון ענייני.
<רפאל מנחם: אחרי שאמרתי את החלק הזה אני רוצה להציג את עצמי באופן כללי.
עליזה לביא: הוא עושה עבודה יפה.
<רפאל מנחם: אני עוסק בתחום חווית השימוש, אני הופך כלי תוכנה מהירים ללמידה וקלים לשימוש.
<רפאל מנחם: זו העבודה שלי.
<רפאל מנחם: אני חי הרבה מאוד מהזמן שלי בפייסבוק.
<רפאל מנחם: אני הורה חרד, ואני הורה חרד מאוד, יש לי שני טינאייג'רים בבית, וזה הופך להיות מורכב מרגע לרגע.
<רפאל מנחם: עברתי על כל הראיונות שניתנו, גם על התגובות שניתנו מטעם קבוצות "שלנו", שדיברו על כך שבליינדספוט משמשת בין השאר להעברת מסרים בין בן לבת, מסרים ביישניים, מסרים חיוביים, מה שנקרא "גישוש".
<רפאל מנחם: זה לא בליינדספוט לטעמי, בליינדספוט לטעמי זה יותר כמו רובה.
<רפאל מנחם: אני מציג תמונה של פרחים בקנה, זאת בערך ההשאלה שאני יכול לחשוב עליה כשמדובר על התגובה של קבוצת "שלנו" לפחדים הרבים שעולים פה מצד הורים.
<רפאל מנחם: לטעמי בליינדספוט היא נשק טעון, לא פחות מכך, טעון ודרוך.
<רפאל מנחם: במסגרת העבודה שלי, על מנת לאפיין משתמשים ולהבין איך משתמשים עובדים, אנחנו משתמשים בטכנולוגיה שנקראת "תרחיש השימוש".
<רפאל מנחם: תרחיש השימוש בגדול זה משהו שמורכב מרצף אירועים שמתאר איך מערכת מתקשרת או איך יוזרים משתמשים עם מערכת, איך בעצם משתמשים מיועדים אמורים להשתמש בתוכנה ומה הם חווים כשהם משתמשים בה.
<רפאל מנחם: אני רוצה לקחת טיפה לדמיון מודרך.
<רפאל מנחם: דמיינו נערה בת 13, שלרוב, וזה הגיוני, מקיימת את רוב התקשורת שלה באמצעים דיגיטליים, באמצעות הווטסאפ, באמצעות הפייסבוק, התוכן שהיא נחשפת אליו משפיע כמובן, יש לו השפעה מכרעת על מצב הרוח שלה, היא נחשפת להודעה פוגענית.
<רפאל מנחם: כשזה מגיע מבליינדספוט היא לא יודעת מי שלח ולמה, היא רק יודעת שהיא היתה המטרה, שזה כוון אליה ספציפית.
<רפאל מנחם: ואז מגיעה עוד הודעה ועוד אחת, והיא לא יודעת מה לעשות עם זה.
<רפאל מנחם: ואז מגיעות עוד 25 כאלה, כי מישהו החליט להציף אותה בהודעות, כי הוא שונא אותה, כי הוא כועס עליה.
<רפאל מנחם: התוצאות האלה, חברים, הן הרות אסון.
<רפאל מנחם: אין לי דרך אחרת להגיד את זה.
יפעת שאשא ביטון: ברשותך אני רק חייבת להגיד שאני נגד התמונה הזאת והתוצאה האפשרית, כי אתה כאילו נותן עכשיו לילדים שמסתכלים להבין שזה חלק מהפתרונות, ואני רוצה שילדים יבינו שבשום מצב, ולא משנה מה קורה, התאבדות היא לא פתרון ולא אופציה.
<רפאל מנחם: אני הכי מסכים אתך.
יפעת שאשא ביטון: אני מתנצלת שאני מתפרצת, אבל פשוט חשוב לי שאם יש ילדים שרואים - - -
<רפאל מנחם: זה היה נכון.
<רפאל מנחם: כמה זה כבר קורה?
<רפאל מנחם: קצת מספרים על בריונות ברשת – 47% מהילדים בכיתות ד' עד ט' חוו הצקה במרחבים הווירטואליים - - -
עליזה לביא: מאיפה הנתונים?
<רפאל מנחם: יש לי אותם.
<רפאל מנחם: אני אשלח לך pdf.
עליזה לביא: מאיפה?
עליזה לביא: מי עשה את המחקר?
<רפאל מנחם: עמוס רולידר.
מירב בן ארי: פרסמו את זה גם לפני החלטת הממשלה - - -
רויטל סויד: גם למועצה לשלום הילד יש נתונים - - -
עליזה לביא: המשטרה פה, נשמע כבר מהם.
<רפאל מנחם: קל מאוד לשלוף את הנתונים האלה, זה באמת לא היה מאמץ גדול.
<רפאל מנחם: שכיחות הפגיעה הגבוהה יותר היא בקרב בנות לעומת בנים.
<רפאל מנחם: אין הבדל משמעותי בין הגילאים, אבל שכיחות גבוהה יותר במעט בקרב הילדים הצעירים יותר.
<רפאל מנחם: אגב, ילדים בכיתה ד' כבר הולכים לבית הספר עם סמרטפון, אין מה לעשות.
<רפאל מנחם: הנתונים – פרופ' עמוס רולידר, המחלקה למדעי ההתנהגות, מכללת כנרת.
<רפאל מנחם: אני אשלח לך את זה.
<רפאל מנחם: כבר צוין הנתון הזה שבשנת 2014 הגיעו לבתי החולים 822 עקב ניסיונות התאבדות כתוצאה מבריונות ברשת.
<רפאל מנחם: מספיקה רק התאבדות אחת.
<רפאל מנחם: זה מספיק.
<רפאל מנחם: אני רוצה לפנות לנציגי "שלנו".
<רפאל מנחם: תוכל לתת לנו את מספר הנייד שלך?
אורי מקלב: זה לא ערב שאלות, אדוני.
חיים ילין: תחדד את המסר שלך.
אורי מקלב: אם אתה יכול, תאמר דברים חדשים, לא מה שכבר דיברו כאן, כדי שנייעל את הדיון.
אורי מקלב: מהתגובות שקיבלת, האם אתה מחדש לנו משהו דרמטי בעניין חוץ מזה שאתה הורה כואב?
אורי מקלב: אנחנו מבינים את זה שאתה בא לכאן כהורה כואב.
<רפאל מנחם: בבית הספר שבו לומד הבן הגדול שלי זה היה ויצא נכון לאתמול, עשיתי בדיקה עם המחנכת.
<רפאל מנחם: ההורים התערבו והורידו את האפליקציה מהטלפון אצל כל הילדים.
אורי מקלב: זה המסר הטוב שאתה מביא.
<רפאל מנחם: זה הדבר הטוב.
<רפאל מנחם: המסקנה, לטעמי לפחות, שהדבר הזה מאוד-מאוד מסוכן.
<רפאל מנחם: יש אפליקציות שאסור לפתח.
אורי מקלב: למה התכוונת כשאמרת בתחילת דבריך שאתה מציע להוריד את התוכנה?
אורי מקלב: שמי שיש לו שיסיר או שאנחנו נבקש - - -
<רפאל מנחם: להוריד לטלפון ואז לשלוח פה לנציג של "שלנו".
אורי מקלב: כי אתה עושה מחאה?
מיכל רוזין: אנחנו ממש לא רוצים לחזק את תאוות הבצע שלהם.
חיים ילין: אני מציע לך לא ללכת במחאה כזאת, כי בסוף האפליקציה נשארת.
אורי מקלב: הדרכים שלנו הן דרכים אחרות.
אורי מקלב: אנחנו בכנסת, אנחנו לא עכשיו במחאת רחוב, במחאת הפייסבוק.
<רפאל מנחם: תודה לכם.
אורי מקלב: אנחנו מאוד מעריכים שבאת.
אורי מקלב: ניתן לבן-נוער, לאיתמר אביב.
אורי מקלב: בבקשה, איתמר אביב.
אורי מקלב: אתה תלמיד תיכון מ"להקת על הבמה" של התיאטרון העירוני הרצליה.
אורי מקלב: תודה שבאת.
<איתמר אביב: קודם כול, תודה רבה על ההזדמנות, זה באמת לא מובן מאליו לבוא ולדבר על הנושא הזה בתור בן-נוער.
<איתמר אביב: כמו שאמרת, אני בן 17, אני מהרצליה, ואנחנו כאן כולנו, להקת על הבמה, והחלטנו לבוא ולהציג את הצד של הנוער בכל הדיון הזה.
<איתמר אביב: דיברתם המון על כל מה שהנוער חווה ברשת, ותרשו לי לספר לכם שהחיים שלנו, של בני-הנוער כיום, ואני חושב שגם של בני-אדם מבוגרים, הם בשני מישורים: המישור הפיזי והמישור הווירטואלי.