GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רויטל סויד: כיושבת ראש השדולה למאבק בשיח אלים, בריוני ומסית ברשת, אני יכולה לבוא ולומר – וגם לך אדוני יגאל כרמון – שאנחנו לא מדברים כאן על חופש ביטוי.
רויטל סויד: מקום שמדובר בו על ביצוע עבירות פליליות, על קריאה לרצח, הדרכה איך לרצוח ובמקרה הזה לרצוח יהודים רק בגלל שהם יהודים – זה לא חופש ביטוי.
רויטל סויד: לצורך העניין, הרשתות החברתיות גם מסכימות לכך ואם הייתה באיזשהו אופן קריאה אחרת לביצוע עבירה פלילית כל כך חמורה של רצח, אין לי ספק שהן היו מסירות את התכנים.
רויטל סויד: אבל בעובדה היום שפייסבוק, גוגל ו-יו טיוב לא מסירים תכנים שבהם יש קריאה לרצח יהודים והסתה כל כך חמורה, זה מדבר ומצביע על צביעות מצד הרשתות החברתיות.
רויטל סויד: פניתי אישית לסיימון מילנר שהוא אחראי מדיניות פייסבוק במזרח התיכון, באירופה ובדרום אמריקה וקראתי לו בעת הזו שהוא חייב, שהם חייבים, שיש להם אחריות והם חייבים לנטר מראש כל פוסט וסרטון פוגעני באופן כזה שקורא להסתה.
רויטל סויד: התשובה שלו אלי, שהייתה מאוד מפורטת, הייתה זו שאומרת שכמובן שהם נגד טרור ואלימות, וכמובן שזה באג'נדה של פייסבוק, וכמובן שהם מבינים שיש בעיה עכשיו בארץ ישראל והם עיבו את מערך הצוות שלהם דוברי ערבית ועברית כשפת אם, וגם אם תהיה להם תלונה אחת או מאה תלונות, הם יסירו.
רויטל סויד: אבל עם כל הכבוד, זה לא מספק מכיוון שרוב התכנים האלה הם בשפה הערבית ואנחנו לא יודעים לדווח עליהם.
רויטל סויד: לפייסבוק יש את הטכנולוגיה לאתר וכך גם ל-יו טיוב.
רויטל סויד: הם יודעים מצוין מתי יש פוסט כזה או אחר או סרטון שקורא לרצח והסתה לטרור.
רויטל סויד: החברות האלה חייבות לדעת שהן תישאנה באחריות כספית ותעמודנה בפני תביעות כספיות במידה והן לא יסירו את התכנים האלה וינטרו אותם מראש הן כי יש להן את הטכנולוגיה וגם את כוח האדם.
רויטל סויד: יש עכשיו תביעה ראשונה כנגד פייסבוק בארצות הברית מצד קורבנות טרור כאשר הייתה קריאה להסתה וטרור לפני כן.
רויטל סויד: אנחנו לא נמצאים בחופש הביטוי.
רויטל סויד: אנחנו נמצאים במלחמת קיום ובמלחמת קיום זו, כמו שמסירים תכנים פורנוגרפיים ועושים זאת מידית, אין במקומות האלה תכנים פורנוגרפיים, יש אפס סובלנות לכך, כך צריכה להיות גם אפס סובלנות להסתה ולקריאה לטרור כי אחרת גם פייסבוק, גם יו טיוב, גוגל וכל החברות האלה נגועות בצביעות גדולה מאוד.
אורי מקלב: נעבור לרב פקד ירון שטרן, ראש חוליית סייבר חקירות במשרד לביטחון פנים.
<ירון שטרן: הפעילות של המשטרה כנגד האלימות ברשתות יכולה לבוא לכדי ביטוי כאשר מאותרת ההסתה שהיא בתחומי מדינת ישראל.
<ירון שטרן: ברגע שההסתה היא מחוץ למדינת ישראל – ואם ראינו כאן את הסרטים של ממר"י, ראינו דרשות של שייח'ים במסגד ברפיח או במסגד בעזה- אנחנו לא שם ואנחנו לא יכולים לטפל בהם.
<ירון שטרן: אין לנו את הכלים החוקיים לכך ולכן אנחנו לא יכולים לטפל בזה.
<ירון שטרן: כמו שהוועדה אמרה, הפתרון צריך להיות נגד החברות הללו, נגד ההפצה של הפרסומים הללו ברשת כי כאן בישראל אנשים חשופים להסתות הללו אבל הם לא אלה שמפיצים אותן.
<ירון שטרן: החוק מדבר על הסתה לאלימות פוזיטיבית ולא על משהו שמישהו נחשף אליו באקראי.
<ירון שטרן: יש ניטור של הרשתות בקשר לאנשים שמדברים על זה שהם רוצים להיות שהידים וברור שאנחנו עוקבים אחרי הדברים הללו ומטפלים בהם, ולא כאן המקום לפרט על הפעילויות שאנחנו עושים.
נחמן שי: אבל זה כשאתם יודעים מי הכותב או יכולים לאתר אותו.
<ירון שטרן: ברור.
נחמן שי: אילו מלכתחילה חלק מהחומרים, לא כולם, לא היו מגיעים לרשתות, העבודה שלכם הייתה מתייתרת.
נחמן שי: אם לא הית רואה את זה, לא היית יכול להתייחס לזה.
<ירון שטרן: אני אומר שההסתה כבר קיימת ברשת וזה לא שאנחנו מתעלמים ממנה.
נחמן שי: ברור, אנחנו מנסים לחסום את המים בכניסה לצינור.
נחמן שי: אתה מגיע לברז.
<ירון שטרן: נכון.
<ירון שטרן: זה מה שאני אומר.
<ירון שטרן: ברגע שאנחנו מאתרים פעילות בתוך מדינת ישראל, בכוחות שלנו אנחנו מטפלים בה.
<יגאל כרמון: גם בירושלים, באל אקצה, ההסתה רבתי.
<יגאל כרמון: אנחנו תרגמנו את זה.
<ירון שטרן: אנחנו יודעים ואנחנו מטפלים בחלק מהדברים האלה.
<ירון שטרן: צריך לזכור גם שהתיקים הללו מלווים בליווי צמוד של הפרקליטות שנותנת את האישור לפתוח בחקירה.
<ירון שטרן: אנחנו לא יכולים לפתוח בחקירה על העבירות הללו וזאת מדיניות הפרקליטות.
<ירון שטרן: כל התהליך הזה הוא קצת ארוך אבל בסופו של דבר אנחנו מגיעים ומטפלים בו.
אורי מקלב: בדברי הסיכום אני ארצה להציע פעילות של חקיקה וכן לעשות הסדרה של העניין כך שכן תוכלו לפעול.
אורי מקלב: אני רוצה להקריא לכם את תשובתו של סיימון מילר שניתנה בעקבות ההזמנה שלו - בהמשך לדברים שלך חברת הכנסת סויד - בה הוא אומר שבשל התראה קצרה לא יוכל להגיע ועם זאת הוא ישמח לעמוד ולשתף פעולה לכל שאלה שתעלה בעניין.
רויטל סויד: הוא אחראי מדיניות פייסבוק באירופה ובמזרח התיכון.
אורי מקלב: הוא כבר הופיע פעמיים בוועדה.
זאב בנימין בגין: שלא יהיה מצב שאנחנו נהיה בדיבורים כמו חול ואין מה לאכול.
רויטל סויד: בינתיים זה כך.
זאב בנימין בגין: זה דורש פעולה ממשית וגם דחופה.
אורי מקלב: יש שיחה ואמירה וזה שיש רצון, זה טוב.
אורי מקלב: אנחנו באמת נעקוב אחרי הדברים ובפעם הבאה ניתן התראה ארוכה כדי שכן יוכל להשתתף בדיון.
אורי מקלב: אני בטוח שהוא עוקב אחרי הדברים ואנחנו גם נעביר אליו את הדברים שנאמרו כאן.
אורי מקלב: נקדם את זה, אבל אני אתייחס לזה בדברי הסיכום ואני לא רוצה להקדים את המאוחר.
אורי מקלב: עידו מזרחי, מרכז מודיעין בכיר, המשרד לנושאים אסטרטגיים והסברה.
<עידו מזרחי: תודה רבה אדוני היושב ראש.
<עידו מזרחי: מזה ארבע שנים אני מנהל את המעקב אחר ההסתה ברשות הפלשתינית.
<עידו מזרחי: המשרד עצמו מנהל את המעקב כבר שש שנים.
<עידו מזרחי: אני לא אחזור על דברים שנאמרו אבל כמובן שאני כן רוצה להביע את תנחומיי למשפחת לייקין ולכל הקורבנות שחווינו עד עכשיו בגל הטרור הזה.
<עידו מזרחי: אני רוצה להתייחס לפועלו של המשרד.
<עידו מזרחי: המשרד מצא במהלך השנים אחרי מעקב וניטור אחר התקשורת הפלשתינית הכתובה, המשודרת וכולי, עם השנים נוצר צורך לראות גם מה קורה ומה מתרחש ברשתות החברתיות.
<עידו מזרחי: הוצגו כאן הדברים של מכון ממר"י והעבודה המשובחת שהם עושים.
<עידו מזרחי: המשרד בדק נקודה מאוד מאוד מעניינת של מה קורה בבתי הספר כי בסופו של דבר אנחנו צריכים לזכור שאוכלוסיית המשתמשים בצורכי הפייסבוק והרשתות החברתיות היא אוכלוסייה מאוד מאוד צעירה.
<עידו מזרחי: לא במקרה רוב המפגעים בגל הטרור הנוכחי, ממוצע הגילאים שלהם הוא 21 כמדומני ואולי אפילו פחות.
<עידו מזרחי: אחד הדברים שחיזקו מאוד את הממצאים שלנו הוא דפי פייסבוק רשמיים של בתי ספר ברשות הפלשתינית – דפי פייסבוק רשמיים ולא של תלמידים – והשימוש, כלי הכיבול שלהם, של ההסתה ומה שהם מכילים, בהחלט מעורר נקודה למחשבה ולמעשה חיזק מאוד את הממצאים ואת הביטוי המספרי שהמשרד נותן לכל התופעה הזאת של ההסתה והגביר אותה באופן מאוד מאוד ניכר.
<עידו מזרחי: זה גם מלמד על התכנים של מה שקורה בתוך בתי הספר, בין אם אלה מסדרי בוקר או דברים ממש מזעזעים שאולי בהזדמנות אפשר יהיה להראות.
אורי מקלב: הדברים ידועים.
אורי מקלב: אני אפילו לא חושב שיש מה להוסיף אבל השאלה היא מה עושים.
אורי מקלב: חלק העשייה הוא החלק הכי חשוב בניין הזה.
אורי מקלב: יש לנו מספיק מידע לגבי מה שקורה ואיך קורה ולכן הפעולות האפקטיביות הן החשובות.
רויטל סויד: זאת הצעת החוק שהגשתי.
אורי מקלב: השר לשעבר של המשרד לעניינים אסטרטגיים מציע לסגור את רשת האינטרנט ברשות הפלשתינית אבל אני לא יודע אם יש דברים מעבר לאמירה.
אורי מקלב: כך התפרסם אתמול, אמירה של השר שטייניץ שמציע להפסיק את שידורי הרדיו והטלוויזיה ושירותי האינטרנט ברשות הפלשתינית.
אורי מקלב: אנחנו חושבים שאפילו לפני צעד חריג, שיש עוד מה לעשות באופן אמיתי.
אורי מקלב: המשרד שלכם צריך להוביל דיון בקבינט הביטחוני ושיהיה דיון אמיתי עם הצעות ועם יעדים.
אורי מקלב: שוב אני אומר, את זה אני אומר בדברי הסיכום שלי.
<מורן ציפר: שלום רב לכולם.
<מורן ציפר: ראשית, אני רוצה להביע את תנחומינו הכנים למשפחת לייקין על הירצחו של ריצ'ארד לייקין שהיה פעיל בפורום תג מאיר ולהודות לחברי הכנסת נחמן שי ודב חנין על קיום הדיון החשוב הזה.
<מורן ציפר: פורום תג מאיר פועל להשמיע קול יהודי כנגד פשעי שנאה וגזענות.
<מורן ציפר: דובר כאן רבות, וטוב שכך, על ההסתה שברשתות החברתיות שהובילה להירצחו של ריצ'ארד לייקין אך אנחנו היינו עדים גם להסתה שקרתה אחרי הרצח ולכך גם חשוב לנו להתייחס.
<מורן ציפר: לאו דווקא מדובר בצורך בחקיקה.
<מורן ציפר: השמעת הקול הציבורי של חברי הכנסת כנגד אותה הסתה היא ברת השגה.
<מורן ציפר: ביחס למשטרה, אלה דברים שמתקיימים בתוך המרחב של המדינה שלנו וראוי, צריך ויש את הכלים בידי המשטרה לפעול כנגד אותה הסתה.
<מורן ציפר: ארגונים כגון "הצל" ו"להבה" פגעו בכבודו של ריצ'ארד לייקין שכל חטאו היה בעצם השתייכותו לארגון "תג מאיר" שפועל למען דו קיום.
<מורן ציפר: השנאה שהוא ניסה לפעול נגדה כל חייו, בעצם פגעה בו גם אחרי מותו.
<מורן ציפר: אנחנו ב"תג מאיר" רואים קשר ישיר בין ההסתה שמתבצעת ברשתות החברתיות, בין ההסתה שמתבצעת על ידי כתבי ההסתה של רבנים מסיתים ככאלה המובילים למעשי תגי מחיר.
<מורן ציפר: הספרים, תורת המלך והמאמר הערבות ההדדית שמהווה מסמך אסטרטגי איך לבצע אלימות – הם אותה גברת בשינוי אדרת.
<מורן ציפר: כלומר, הם אלו שמובילים לאותם מעשי תגי מחיר ופשעים נוראיים.
<מורן ציפר: לכן חשוב, ואנחנו קוראים לחברי הכנסת, גם לפעול בנושא ההסתה שבתוך ביתנו.
<מורן ציפר: זה קולנו היהודי וגם אותו צריך להשמיע.
<מורן ציפר: תודה רבה.
<מיכה לייקין אבני: כמי שספגו את העלבונות הנוראיים האלה, אני חושב שיש חשיבות גדולה וערכית כבני אדם להתייחס בכבוד אחד לשני ולדבר יפה, ובאמת חסר לנו קצת בנושא הזה כאן בארץ, אבל אין תופעה של יהודים שרצים ברחוב ברבים ודוקרים ערבים או יהודים אחרים.
<מיכה לייקין אבני: יש תופעה של מוסלמים שרצים ברחוב ודוקרים יהודים.
<מיכה לייקין אבני: יש תופעה של מוסלמים שרצים בעולם ומפוצצים את עצמם והורגים אנשים רבים.
<מיכה לייקין אבני: אין תופעה בצד השני.
<מיכה לייקין אבני: אל לנו להתבלבל.
<מיכה לייקין אבני: התופעה היא תופעה של איסלם רדיקאלי והאצתו על ידי המדיה החברתית והפתרון הוא פשוט – לקבוע בחוק חד וחלק שמדיה חברתית שמאפשרת העברה של הסתה כזאת, היא פושעת והיא צפויה לסנקציות אזרחיות כקנסות וסנקציות פליליות.
<מיכה לייקין אבני: זה מאוד פשוט.
<מיכה לייקין אבני: זה חוק של בערך משפט וחצי ואחרי כן אכיפה.
<מיכה לייקין אבני: בידיכם חברי הכנסת לקבוע את הדבר הזה.
<מיכה לייקין אבני: אין טיעון נגד, אין, אין טיעון נגד, זה רק אתם צריכים להרים את הכפפה ולבצע את זה.
<מיכה לייקין אבני: הדיבורים הם יפים והישיבות הן יפות אבל פשוט צריך להחליט.
<מיכה לייקין אבני: זה לא עושים באמריקה, זה טיעון שבכיתה ב' לימדו אותנו שהוא לא טיעון רלוונטי.
אורי מקלב: זה שמדינות אחרות לא עושות את זה, הן לא סובלות ממה שאנחנו סובלים.
אורי מקלב: אין 23 הרוגים בתקופה קצרה כל כך.
אורי מקלב: אם אין הסדרה במקום אחר, אולי שם זה לא על הפרק ולא על סדר היום ואם יש משהו, זה לא בעקבות הדברים האלה.
אורי מקלב: אנחנו כן סובלים מזה באופן ישיר.
אורי מקלב: זה קרוב אלינו ואנחנו רואים את זה.
אורי מקלב: מי שראה את הדברים, רואה שהם נחשפים לסוג אנשים מסוימים, בין אם אלה חיילים ובין אם אלה חרדים ודתיים.
אורי מקלב: רואים שזה פועל על נוער ופועל על אנשים מוסתים.
אורי מקלב: רואים את זה גם לפני כן כאשר הם מודיעים למה הם עושים את זה.
אורי מקלב: לא צריך לחשוב מה המחשבות שלהם כי לפני שהם הולכים לבצע, הם כותבים מה מביא אותם לבצע את הדברים האלה.
אורי מקלב: כמובן רואים את כל מערכת העידוד שיש מסביב לדבר הזה.
אורי מקלב: הכול מתחיל מהתחלה וכל שיח בריוני, אלים ומסית – ולא משנה עכשיו אם זה ערבים נגד יהודים או יהודים נגד ערבים - אנחנו חושבים שאנחנו צריכים לעצור אותו.
אורי מקלב: זה נותן את האווירה ואת הפלטפורמה ואת ההכרה בדבר הזה והלגיטימיות של הנושא.
אורי מקלב: בכל מה שקורה, אנחנו צריכים למחות אבל עכשיו על הפרק באמת הסתות כאלה שהגיעו לשיאים.
אורי מקלב: לא ראינו דברים כאלה והיטיב להגדיר את זה חבר הכנסת בגין שראה כבר כמה דברים, ישב בקבינטים ויש בכל מיני מסגרות, והוא אומר שזה הפתיע אותו.
אורי מקלב: עצם הדבר הזה שזה קיים, הצפנו את זה, אבל גם אנחנו כמנהיגי ציבור, כאנשים משפיעים, לא מודעים למה שמכון ממר"י הביא בפנינו.
<חמוטל רוזן: אני ממועצת התלמידים והנוער הארצית.
<חמוטל רוזן: מועצת התלמידים והנוער הארצית היא הגוף הנבחר והמייצג של 750 אלף תלמידים בישראל, בכיתות ז' עד י"ב, בגילי 12 עד 18.
<חמוטל רוזן: אנחנו בעצם מייצגים את הציבור העיקרי שמשתמש – ואני מאמינה שגם מושפע – ברשתות החברתיות ובשיח.
<חמוטל רוזן: אני ארצה לשים את הדגש בדבריי על מה שהעלתה הנציגה מ"תג מאיר".
<חמוטל רוזן: אני חושבת שההסתה ממה שנקרא הצד היהודי, ההסתה נגד ריצ'ארד לייקין לאחר מותו וגם נגד אנשים נוספים ופעילים נוספים שפועלים למען דו קיום, היא נוראה לא פחות ויכולה לגרור תוצאות לא פחות חמורות מההסתה בצד הערבי או בצד הפלשתינאי עליו לנו יש פחות שליטה.
<חמוטל רוזן: אני פונה אליכם חברי הכנסת, וגם אליך במיוחד חברת הכנסת רויטל סויד בגלל שאת ראש השדולה למניעת מעשים כאלה.
<חמוטל רוזן: אנחנו צריכים לפעול, צריכים למגר את השיח האלים, המסית והפוגעני הזה ברשתות החברתיות ואני מאמינה שאנחנו כגוף שבאמת מייצג את הנוער ומייצג את האנשים שגם משפיעים וגם מושפעים מזה הכי הרבה, פעלנו בנושא הזה ואנחנו נשמח לשתף אתכם פעולה, להמשיך לפעול ולהמשיך למגר את התופעה הזאת, במיוחד בכלים כמו הכפתור האדום, אם מישהו מכיר.
<חמוטל רוזן: זה כלי שבעצם מאפשר דיווח על פוסט פוגעני ברשתות החברתיות.
<חמוטל רוזן: הם עובדים עם הרשתות החברתיות ומסיים את זה בצורה מיידית.
<חמוטל רוזן: מודעות לחומרת המעשים, אני מאמינה שבני נוער כאשר הם מסיתים וכאשר הם קוראים לאלימות הזאת – קראתי פוסטים בפייסבוק ותגובות לגבי ריצ'ארד לאחר מותו והייתי מזועזעת – הם לא תמיד מודעים לזה, לא מודעים לחומרת המעשים האלה ולהשפעה שלהם.
<חמוטל רוזן: אנחנו כאן גם כדי להעלות את המודעות לחומרתם של המעשים האלה מהבחינה הפלילית ומהבחינה האישית.
אורי מקלב: אנחנו לא מופתעים מהדברים אבל אנחנו מחזקים אותם.
אורי מקלב: יש לנו נוער טוב, נוער שרוצה שיציבו לו גבולות, הוא מבקש שיציבו לו גבולות ולהציב גבולות זה לא דבר שהוא אנטי חינוכי אלא זה חלק אותו רוצים ומבקשים אותו וזה חלק מדרך החיים.
אורי מקלב: צעירים מבקשים שיציבו להם גבולות וזאת האחריות שלנו, במיוחד כאשר יש כאן גם שיתוף פעולה עם בני הנוער עצמם.
אורי מקלב: זה שיח ודיון אחר שאנחנו דנים בו.
אורי מקלב: בקרב בני הנוער יש נפגעים רבים והם מאוד חשופים לשיח של ביזוי ושיימינג.
אורי מקלב: אנחנו יודעים גם מה קרה בעקבות הדברים האלה.
אורי מקלב: הדוברת האחרונה, נציגת משרד החינוך.
<מיכל זכריה: תודה לך על הדברים.
<מיכל זכריה: בשם משרד החינוך ובשמי אני משתתפת בצער המשפחה.
<מיכל זכריה: במשרד החינוך אנחנו שמים את הנושא הזה של השיח בראש סדר העדיפויות.
<מיכל זכריה: לאחרונה הוצאנו חוברת לכל הצוותים החינוכיים שלנו בנושא של התמודדות עם בריונות, פנים אל פנים וסייבר בולינג, מה שנקרא בריונות ברשת, שנקראת "כולנו גיבורי אל".
<מיכל זכריה: אל ב-א'.
<מיכל זכריה: כלומר, אל תפגעו, אל תשתקו ואל תעמדו מן הצד.
<מיכל זכריה: אני רוצה להציע את זה גם כרעיון.
<מיכל זכריה: מעבר לרגולציה שהיא מאוד מאוד חשובה, חשוב החינוך.
<מיכל זכריה: אנחנו מתמקדים בקהל הדומם, זה שחווה את ההסתה ולא עושה כלום.
<מיכל זכריה: מחקרים בעולם מוכיחים שמספיק שמישהו אחד אומר משהו נגד או משהו לטובת הקורבן, כבר מפסיקה ההסתה.
<מיכל זכריה: זה משהו שבשמונים אחוזים מהמקרים קורה.
<מיכל זכריה: לכן כל כך חשוב לנו לחזק את הרוב הדומם הזה, את החבר'ה שמתעלמים מהפגיעה ולהפוך אותם למגינים, מגינים מול ההסתה, מגינים על הקורבנות וכולי.
<מיכל זכריה: לנושא הזה אנחנו מייחסים חשיבות מאוד רבה ואכן נעשות פעולות בכל בתי הספר.
<מיכל זכריה: יצא מסמך מדיניות בנושא הזה שבעצם מזמין ומחייב את מנהלי בתי הספר לפעול ככל שהם יכולים להסרת פגיעות ברשת, ולצורך זה הם נעזרים בעמותות כמו איגוד האינטרנט הישראלי, כפתור אדום, שאני ממש בקשר אתו ושאלתי אותו בכמה אחוזים הם מצליחים לפנות לאתרים הללו ולהסיר את הפגיעות.
<מיכל זכריה: הוא טוען שבשמונים-תשעים אחוזים הם מצליחים להסיר את הפגיעות והכוונה כאן לבני נוער, על רקע שהוא לא רקע של טרור.
<מיכל זכריה: אני חושבת שצריך למצוא את הערוצים גם מולם.
אורי מקלב: עורך דין קצובר מלשכת עורכי הדין, בבקשה.
<אריאל קצובר: תודה.
<אריאל קצובר: ראשית, לשכת עורכי הדין מביעה תנחומים למשפחת לייקין וצער עמוק על השימוש לרעה שנעשה במרחבי האינטרנט במקרה הנדון ובכלל בחיי היום יום.
<אריאל קצובר: חשוב להבין שעידן האינטרנט הביא לכך שכל אדם יכול להביע את דעתו בכל סוגיה העלה על רוחו, יתרון שלא היה קיים בעידן הטרום אינטרנטי והיה שמור ליחידי סגולה.
<אריאל קצובר: למרבה הצער יש אנשים שמנצלים לרעה את היתרונות האלה של העידן החדש ועושים שימוש בפעילות פלילית ושפיכת דברי שטנה שמקומם אינו בשיח הציבורי.
<אריאל קצובר: לטעמנו מכשירים קיצוניים להגבלת חופש הביטוי כמו חקירות, החרמת מחשבים, האזנות סתר ומעצרים אינם הפתרון ויש לשמור אותם רק למקרים קיצוניים בהם קיימת הסתה לפגיעה ונקיטה באלימות.
<אריאל קצובר: עם זאת אני חייב להסכים עם חברת הכנסת סויד שאין כאן חופש ביטוי.
<אריאל קצובר: אין כאן עניין של חופש ביטוי בכל הקשור להסתה של מחבלים לטרור.
<אריאל קצובר: בסופו של דבר לשכת עורכי הדין מתנגדת נחרצות לשימוש לרעה ברשת ותפעל אקטיבית להטמעת ערכי החוק והנורמות הראויות למשתמשי האינטרנט.
<אריאל קצובר: לשכת עורכי הדין שמה לה למטרה לשתף פעולה עם כלל הגורמים הרלוונטיים בתחום, אם זה בשינויי חקיקה ואם זה בעתירות מסוגים שונים, למיגור התופעה הזאת הכלל מערכתית.
אורי מקלב: חבר הכנסת נחמן שי, אתה רוצה להוסיף משהו?
נחמן שי: תראו, אף אחד לא משלה את עצמו שדיון כזה יפתור את הבעיה.
נחמן שי: תודה על הדיון אדוני היושב ראש, חבריי חברי הכנסת והמשתתפים.
נחמן שי: תודה למשפחת לייקין.
נחמן שי: דיון אחד לא יעצור את זה אלא רק לחץ ציבורי מתמשך שבסוף יניע גם את הרשתות האלה לעצור את הפעילות.
נחמן שי: אני קראתי לא מזמן, הייתה כתבה, שיש עשרות אלפי אנשים שהרשתות האלה מעסיקות ברחבי העולם, כנראה בשכר הוני, כדי לעבור על השידורים ולהוציא מתוכם תמונות פורנוגרפיות למשל.
נחמן שי: את זה הם לא רוצים וכשהם לא רוצים, הם דואגים שזה לא יהיה שם.
נחמן שי: הכתבה עסקה בזה בהיבט של תעסוקת עבדים, איך אנשים מוכנים לעשות עבודה מסוג זה.
נחמן שי: הרשתות יודעות לעשות את זה.
נחמן שי: תודה לך ירון ממרכז המחקר שהעמיד לרשותי ציטוט מתוך פייסבוק שאומר: "ממשלות מבקשות מאתנו מדי פעם להסיר תוכן שמפר חוקים מקומיים אך אינו מפר את כללי הקהילה שלנו.
נחמן שי: אם לאחר בדיקה משפטית קפדנית נגיע למסקנה שהתוכן אינו חוקי במסגרת החוק המקומי, יתכן שנהפוך אותו לבלתי זמין במדינה או באזור הרלוונטי בלבד".
נחמן שי: זאת הזמנה.
נחמן שי: אני רואה בזה מעין הזמנה שמוטלת עלינו בכנסת לקדם חקיקה.
נחמן שי: אני כבר רוצה לומר גם מעל הבמה הזאת שאנחנו מקדמים חקיקה ובתוך זמן קצר אני אגיש עם חבריי – אני מקווה שחברתי רויטל תסייע בעדי כי כוחה רב – ונקדם חקיקה שתוכל להגביל את המסרים האלה בלי פגיעה בחופש הביטוי.
נחמן שי: אף אחד לא רוצה פגיעה בחופש הדיבור אבל אנחנו רוצים שהחומרים החמורים האלה, חומרי ההסתה – וגם היום הדיון הזה הוכיח אותם כאלף עדים – לא ימצאו את דרכם אל הרשת.
נחמן שי: אולי לא נצליח למנוע דברים שכבר נעשו, בוודאי לא נצליח למנוע את הרצח של לייקין אבל אולי נצליח למנוע מעשים דומים בעתיד ועל זה יזכה אותנו קדוש ברוך הוא, אני מקווה.
אורי מקלב: תודה רבה לך חבר הכנסת נחמן שי שהעלה את הנושא לדיון מהיר ואנחנו זכינו לארח את הדברים ולהעלות אותם.
אורי מקלב: כפי שאמרתי בתחילת דבריי, אנחנו רואים התקדמות בנושא.
אורי מקלב: אנחנו מעלים את זה לשיח, אנחנו מציפים את הנושא, נראה לי שפייסבוק בכלל לא ידעו איך נראית ירושלים או כמעט לא ידעו עד שסיימון מילר הגיע לכאן מחוץ לארץ ועשה זאת פעמיים באופן מיוחד.
אורי מקלב: הוא הבטיח דברים.
אורי מקלב: הם מבינים את המנטליות אבל זה יותר בשיח על השיימינג, השיח הפנימי שלנו שגם כאן צריך הרבה שינויים.
אורי מקלב: אם אנחנו לא נדאג לעצמנו, אף אחד לא ידאג לנו.
אורי מקלב: אם נחכה שהם יעשו את זה, אני לא חושב שנראה הרבה תועלת.
אורי מקלב: כל הרשתות האלה, אלה לא אנשים תמימים אלא עומדים מאחורי הדברים אנשים וגופים מסחריים, אימפריות גדולות מאוד, והם יודעים איך לטפל.
אורי מקלב: אם הייתה פגיעה כלכלית בהם, הם היו מגיבים אחרת.
אורי מקלב: אני לא מדבר חס וחלילה אם הייתה הסתה לפגיעה פיזית.
אורי מקלב: לכן אדם צריך לבחון את הדברים ולראות מה היה קורה אם זה היה קורה אצלו בבית.
אורי מקלב: אנחנו פגועים וחשופים.
אורי מקלב: אין עוד מקום שכל כך פגוע ונפגע באופן ישיר ופתוח לפגיעה מהסתה.
אורי מקלב: בתקופה האחרונה ראינו שזאת לא רק תופעה של שיסוי והסתה אלא באופן מעשי זה נורא ואיום.
אורי מקלב: אתמול קברנו את הקורבן ה-23 של האינתיפאדה האחרונה שאם אפשר להגדיר את השוני שלה בין הדברים הקודמים שלנו הוא בהסתה הממוקדת בדברים האלה.
אורי מקלב: חופש ביטוי הוא עדיין לא חופש שיסוי וזה עדיין לא חופש ביזוי.
אורי מקלב: זה לא חופש להסתה ולא חופש לאלימות או בריונות.
אורי מקלב: לכן אנחנו נקרא לשר התקשורת, במקרה הזה הוא גם ראש הממשלה, לקיים דיון.
אורי מקלב: הוועדה תקרא לו לקיים דיון מיוחד בעניין הזה.
אורי מקלב: לקחת את כל הגופים הרלוונטיים ואם צריך חקיקה, אנחנו יוזמים חקיקה פרטית אבל גם חקיקה ממשלתית בעניין.
אורי מקלב: אני מאמץ את ההצעה להקים ועדת משנה של ועדת המדע שתפעל באופן ממוקד רק בנושאים האלה והיא תוביל את הנושא.
אורי מקלב: אנחנו מקווים שנצליח לעשות שינוי כי כל שינוי הוא שינוי חשוב מאוד.
אורי מקלב: צהרים טובים, אנחנו מתכבדים לפתוח ישיבה של ועדת המדע והטכנולוגיה, כשעל סדר יומנו הצעU, לדיון מהיר של חברת הכנסת מיכל רוזין, חברת הכנסת רויטל סויד, חברת הכנסת עליזה לביא, חברת הכנסת מירב בן ארי ושל חבר הכנסת אבו מערוף, כנראה שהוא עוד מעט ייכנס.
אורי מקלב: כפי שאתם יודעים, הנושא שלנו זה ההשפעות החברתיות על היישומון החדש בשם "בליינדספוט".
אורי מקלב: בדברי הפתיחה אני אתן למציעות להציג את הדברים, אבל אנחנו כאן, בחדר הזה, דנים הרבה על פיתוחי הטכנולוגיה, אנחנו רוצים שהטכנולוגיה המתפתחת היום תהיה זמינה לכל אחד.
אורי מקלב: אנחנו עושים הרבה מאמצים בעניין הזה, ואנחנו שמחים על כל התפתחות טכנולוגית, אנחנו מברכים אותה ואנחנו תומכים בה ומקדמים אותה.
אורי מקלב: עם זאת, כמו בכל דבר, יכולים להיות בצד דברים שהם לפעמים לא מאוזנים.
אורי מקלב: גם כיום לא פעם אנחנו מקיימים לא מעט ישיבות בכל הוועדות איך אנחנו מונעים כל מיני תופעות שנוצרות תוך כדי ההתפתחות הטכנולוגיות, בין אם זה שיימינג כזה או אחר או בין אם זה תרבות קלוקלת שנכנסת וחודרת לטכנולוגיה המתחדשת.
אורי מקלב: היום "התבשרנו" על אפליקציה חדשה מאוד שאומרת להסיר את גבולות השיח, להשיל מעצמנו את כל הגבולות, ואנחנו שואלים גם היום – זאת השאלה שעומדת על הפרק – האם יש צורך לשים גבולות, האם אין חיוב לשים גבולות, והכל תלוי בהשלכות שיכולות להיגרם, ואז אנחנו צריכים למצוא את הנקודות המאזנות.
אורי מקלב: לכן אנחנו נמצאים פה בדיון הזה.
אורי מקלב: ראשונת המציעים והמבקשים, חברת הכנסת מיכל רוזין.
מיכל רוזין: אני רוצה ממש להודות לך, מאז שמונית ליושב-ראש הוועדה אתה מקיים דיונים בנושאים הללו, באמת מתוך הבנה והכרה – ואני מודה לך על דברי הפתיחה – שאנחנו לא פועלים נגד הטכנולוגיה, נגד ההתקדמות הטכנולוגית ונגד החידושים, אלא אנחנו רוצים להידרש לסוגיות הבעייתיות שעולות מתוך הטכנולוגיה, כדי שנדע כבר היום כיצד להימנע מהמחירים הכבדים שאנחנו עלולים לשלם, ובעיקר ילדינו.
מיכל רוזין: אני רוצה להתחיל דווקא, גם לכבודך, אבל לא רק, בציטוט מדברים כ"ז, שנאמר: "ארור מכה רעהו בסתר".
מיכל רוזין: אני כבר מתנצלת על השפה, אבל אני חייבת לתת דוגמאות.
מיכל רוזין: כותבים בני-נוער אחד לשני באופן אנונימי, כשאתה לא יודע מי כתב לך, אתה לא יכול להתלונן עליו, לפעול נגדו, אפילו לא למורה או לא לחברים, לא לאף אחד: תתאבדי, הומו תצא מהארון כבר, זונה עם מספר טלפון לפניות, מתלבשת מזעזע ומוזר, חתיכת סתומה, שרלטנית, מטומטמת, ועכשיו היא לא יכולה להוסיף אותי לרשימת החבר'ה שאותם היא תובעת, ועוד ועוד ועוד.
מיכל רוזין: האפליקציה הזאת מצטרפת לאפליקציה קודמת שעלתה לרשת, שנקראה "סיקרט", ולצערי הרב גרמה נזק גדול מאוד ופגיעה גדולה.
מיכל רוזין: הממציא והבעלים של האפליקציה הקודמת החליט לסגור אותה בעצמו, בשל התופעות השליליות שהיא גררה, ועכשיו שוב מוגשת לנו אפליקציה עם סמיילי נחמד מחייך לבני ובנות הנוער.
מיכל רוזין: אני רוצה לציין את בני ובנות הנוער המדהימים שנמצאים כאן, שהגיעו לכאן כדי לזעוק דווקא נגד האפליקציה וההשלכות הקשות שהיא מעוררת.
מיכל רוזין: האפליקציה הזאת היא ממש כלי נשק לבריונות, להשמצות, להשפלות, להטרדות, הטרדות מיניות.
מיכל רוזין: האם מפתחי האפליקציה הזאת למדו מניסיון העבר?
מיכל רוזין: מובן שלא.
מיכל רוזין: בשם תאוות הבצע הם רוכבים על העניין.
מיכל רוזין: הנתונים מדברים בעד עצמם – בהשוואה לארצות בעולם אנחנו בישראל ברמת האלימות ברשת והבריונות המקוונת מהגבוהות בעולם.
מיכל רוזין: מהממדים שמוצגים לנו מדובר על כל ילד שני שעלול להפוך לקורבן.
מיכל רוזין: כל ילד שני.
מיכל רוזין: כמעט 50% מהילדים בישראל העידו שחוו בריונות ברשת.
מיכל רוזין: אחד מכל שני ילדים.
מיכל רוזין: תסתכלו על בני הנוער שיושבים פה.
מיכל רוזין: לפחות אחד מכל שניים ספג בריונות ברשת.
מיכל רוזין: בארצות-הברית העידו רק 24%, אבל הם גם העידו שהם ניסו לפגוע בעצמם בעקבות האפליקציה.
מיכל רוזין: הם העידו שהם חשים אי-ביטחון, שהם חשים חוסר ודאות לגבי עצמם, הם חשים חנוקים, אבודים במערכת, ללא דרכים להתמודדות.
מיכל רוזין: ואני חושבת שהדבר החשוב שרק 12% מהם בכלל העזו ופנו לגורמים בבתי הספר, והם צודקים, הרשויות אינן ערוכות, גם בתי הספר – דיברנו על כך בעבר – לא יודעים כיצד להתמודד עם הדברים.
מיכל רוזין: הבוקר התבשרתי שהמשרד לביטחון פנים מתכוון לעשות איזה מערך, עוד ייקח זמן עד שהוא יקום, וגם אז הוא לא ידע לענות על שאלות מה יקרה כשיקום המערך, מה הכלים שעומדים לרשות הרשויות.
מיכל רוזין: במהלך 2014 לדוגמה הוגשו 30 תלונות על פגיעה דרך האפליקציה סיקרט.
מיכל רוזין: האם נעשה עם זה משהו?
מיכל רוזין: אני אומרת לכם בוודאות שלא.
מיכל רוזין: התלונות למשטרה על התנכלויות, על השפלות, הסתיימו במבוי סתום, כולל כאלה שאני בעצמי פניתי למשטרה לשאול מה בנוגע אליהן, ופשוט לא ידעו מה לעשות עם זה.
מיכל רוזין: אנחנו, לצערי הרב, לא לוקחים מספיק אחריות על הדבר הזה.
מיכל רוזין: זה כלי לביזוי והסתה בידי כל משתמש.
מיכל רוזין: אני חושבת שכדאי להציע כמה הצעות מעשיות, ובכך אני מסיימת.
מיכל רוזין: אני חושבת למשל שאנחנו צריכים לחייב בחוק את מפתחי האפליקציה, אם לא נצליח כמובן במאמץ הציבורי שלנו, שזה הדבר החשוב ביותר, שיסירו את האפליקציה הזאת – אם לא נצליח צריך לחייב אותם, שאצלם יהיו כל הפרטים, שאם יש פגיעה, תוכל המשטרה להגיע לאותם פוגעים, מסיתים ובריונים, על מנת שלא כל אחד יוכל לעשות מה שהוא רוצה, ללא שליטה וללא פיקוח של החוק, על מנת שיוכלו על-פי צו בית משפט לאתר את הפוגע.
מיכל רוזין: בנוסף, כמובן במינימום להוסיף אזהרות על הורדת היישומון הזה, אזהרות ברורות, בין אם זה להורים, בין אם זה לילדים.
מיכל רוזין: גם ילדים רואים סמיילי נחמד ולא מבינים במה מדובר.
מיכל רוזין: לא כולם מתוחכמים מהרגע הראשון, ובוודאי הורים אינם מבינים ואינם מכירים, למרות הפרסום הרב שנעשה.
מיכל רוזין: אלה לפחות שתי עצות מעשיות.
מיכל רוזין: כמובן הדבר הנכון ביותר בעיני – לא הכול צריך להיות פלילי – בראש ובראשונה המחאה הציבורית שלנו להסיר את האפליקציה הזאת, שהיא תאוות בצע ולא יותר מכך.
אורי מקלב: תודה לחברת הכנסת מיכל רוזין.
אורי מקלב: חברת הכנסת רויטל סויד.
רויטל סויד: צהרים טובים, אני מודה לך, יושב-ראש הוועדה על ההתכנסות.
אורי מקלב: יכול להיות שאני אצטרך באמצע ללכת לוועדת הכספים, אז חיים ילין יחליף אותי.
רויטל סויד: כולם בוודאי יודעים שאני יושבת-ראש השדולה למאבק בשיח אלים ובריוני ברשת.