GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: אנחנו חושבים שבנושא התחבורה, יש כל כך הרבה גם חיי אדם וגם הכלכלה קשורה בזה, יש משמעות מאוד גדולה לפיתוח הטכנולוגי, הנושא הוא גם על ביקורת של תנועה, גם על תחבורה מתקדמת, גם שיפור וייעול התחבורה.
אורי מקלב: אנחנו חושבים שבטיחות זה דבר ראשון, הנגישות, הנושא של איכות הסביבה הוא גם נושא חשוב, בין אם זה זיהום אוויר, בין אם זה בריאות של שבילי אופניים.
אורי מקלב: אנחנו חושבים שקירוב הפריפריה גם קשור, בעצם לקדם ולקרב, היא קשורה ויש לכך השלכות חשובות.
אורי מקלב: אני לא ארחיב הרבה, אבל אנחנו לא פעם כאן בוועדות בכנסת, כשאנחנו מדברים על בטיחות ועל יעילות אנחנו נתקלים בדברים טכנולוגיים מתקדמים שאנחנו שואלים איפה אנחנו נמצאים בעניין הזה, זה יכול להיות דבר מועט שנקרא חיישן, שהוא יכול להיות מציל חיים, חיישן רוורס, חיישן כזה או אחר שאנחנו נתקלים בו.
אורי מקלב: אני רוצה לתת לכם דוגמה, התברר לנו בוועדת הכלכלה ש-15 ילדים בשנה, זה היה בשנה אחרונה ובשנה הקודמת, נהרגים תוך נסיעה של מכונית ברוורס, אמנם רובם במגזר הערבי, זה בגלל האופי של החצרות והכניסה עם הרכבים עד החצרות, אבל זה לא משנה, זה מציל חיים, אנחנו לא יכולים לעשות כבישים ומדרכות לפני כל הבתים, אבל במקומות שזה קיים זה קיים, ולכן אנחנו יודעים שזה אחד התפקידים הראשיים ומתברר שהטכנולוגיה והאישור של אותו חיישן שמציל חיים והעלות שלו היא עלות מזערית ובאמת משנית ממש, ודאי ברכבים החדשים, אנחנו לא יכולים לקדם אותה משום שאנחנו עדיין לא מצליחים להתאים את הטכנולוגיה הזו ולתת לה תקן ועוד כל מיני דברים.
אורי מקלב: וזה כמה זמן, לא חודש, לא חודשיים, לא שנה ולא שנתיים ושלוש, ועדיין אנחנו נמצאים באותו מקום.
אורי מקלב: זה אומר שאנחנו לא מתקדמים, זה אומר שאנחנו בדברים האלה לא ידענו לתת מענה נכון.
אורי מקלב: מצד שני אנחנו יודעים כמה שהפיתוחים בדברים אחרים נתנו מענים מצילי חיים, בין אם זה כריות או חיישנים ומערכות של מייצבים שבוודאי שי ימנה אותם, שהם כן נתנו מענים חשובים מאוד, מעבר לפתרונות שאנחנו יודעים שאנחנו לא יכולים לתכנן, לא כביש ולא נתיב תחבורה ולא משהו של תחבורה, ודאי לתעופה ועוד כשאנחנו לא יודעים מה הצרכים ומה היעדים ולאן זה יגיע.
אורי מקלב: אחרי ההקדמה הארוכה הזאת אני באמת רוצה לעבור לישיבה עצמה.
אורי מקלב: האם חברי הכנסת רוצים קודם לדבר או שאחר כך נשמע?
אורי מקלב: אני אעשה איזה שינוי קל.
אורי מקלב: אמנם ד"ר שי סופר אמור להתחיל, אבל מכיוון שאני מעוניין לשמוע ויש כנראה הגבלה של זמן, הישיבה הקודמת שלנו הייתה ישיבה שהכותרת שלה הייתה 'טכנולוגיית תחבורה שיתופית בעידן החברתי', זאת הייתה הכותרת בישיבה שהתקיימה ב-21.9.
אורי מקלב: בעקבות כך נעשה באמת מחקר בהנחיית פרופ' בן ישראל שמראה לנו כמה המחקרים יכולים לקדם אותנו.
אורי מקלב: מכיוון שאני מאמין שזה חמש דקות, אז לפני שנעבור לעיקר הדיון ניתן לך לתת רק סקירה קצרה במחקר שאתם עשיתם, איפה אתם רואים את החיבור בין שתי הישיבות האלה, הישיבה של היום והישיבה הקודמת.
<טל דקל: קודם כל תודה רבה ליושב ראש.
<טל דקל: אני אציג את עצמי ואת סדנת יובל נאמן.
<טל דקל: סדנת יובל נאמן למדע, טכנולוגיה וביטחון זה גוף למחקר, הוא מעין think tank עבור משרדי הממשלה, הגוף הזה כתב את תכנית החלל הלאומית, הציג עבור משרד החוץ את תכנית החלל הישראלית בפעם הראשונה לפני כשלוש שנים וכתב את תכנית הסייבר הלאומית, שבעקבותיה הוקם מרכז הסייבר הלאומי.
<טל דקל: אחד מהמחקרים שאנחנו עושים, וספציפית אני כחוקר בסדנה, עוסק בייעול עולם התחבורה באמצעות רשתות חברתיות מבוססות מיקום.
<טל דקל: שמי טל דקל, אני חוקר בסדנה כבר כמה שנים, רקע ביטחוני עשיר, אני ארצה להציג בחמש הדקות שניתנו לי כיצד שימוש ברשתות חברתיות מבוססות מיקום יכול להביא בחזון שלנו לייעול בעולם התחבורה ולתת גם כמה דוגמאות מהעת האחרונה ומהעימות האחרון.
<טל דקל: קודם כל מה הן רשתות חברתיות מבוססות מיקום?
<טל דקל: רשתות חברתיות מבוססות מיקום הן מבנה חברתי שבנוי מפרטים שמחוברים על ידי התלות ההדדית שנגזרת ממיקומם בעולם הפיזי, מהאינטרסים ומההתנהגויות והפעילויות המשותפות שלהם, כלומר רשת חברתית שאינה מצריכה קשר חברתי בין האנשים, אלא מצריכה קשר סיבתי.
<טל דקל: אני מניח שחברים רבים שבאו להשתתף פה הגיעו מתל אביב, כשאני פתחתי waze חצי שעה לפניכם תרמתי מידע עבורכם באיזה דרך כדאי להשתמש ופתחו כמוני עוד עשרות את המכשיר ויכולתם לדעת איך לנסוע ולבחור בדרכים שונות ואולי גם לא לאחר.
<טל דקל: הרשתות האלה הן הרבה יותר חזקות מרשתות חברתיות קלאסיות שמצריכות קשר בין אנשים, כי הן מתבססות על המטרה המשותפת ויישומונים לחישת המונים, שהם בעצם הכלי שבונה את הרשתות האלה, הם רכיב קריטי בבנייה הזאת.
<טל דקל: הם עושים שימוש בטלפונים חכמים וברכיבי חישת המיקום כדי לאסוף ולחלוק מידע על המשתמש וסביבתו, גם באמצעות תרומה אקטיבית, אבל בעיקר באמצעות תרומה פסיבית למען מטרה משותפת.
<טל דקל: בכל פעם שאפליקציה כזו פועלת במכשיר או פועלת ברקע נתרם מידע לאותה קהילה שחולקת את השימוש באותה אפליקציה.
<טל דקל: מה ההזדמנות הטכנולוגית שאנחנו בסדנת יובל נאמן מזהים בעולם הזה?
<טל דקל: אז אנליסטים בעולם הקלינטק מצאו כי פיתוח של יכולות רשת ויכולות טכנולוגיות, בפרט רשתות חברתיות מבוססות מיקום לטובת מיצוי המשאבים יכולות להיות יעילות יותר מתרומת הפיתוחים בתחום הננו טכנולוגיה, הביו טכנולוגיה וההנדסה הכימית יחד והם אפילו הגדירו איזה תחום טכנולוגי שקוראים לו cleanweb, כלומר אותו תחום טכנולוגי שמשתמש בטכנולוגיית רשת כדי לייצר עולם שממצה את המשאבים שלו, עולם ירוק יותר ועל ההיבטים האלה אולי תהיה לי מילה להגיד בשקף הבא.
<טל דקל: אנקדוטות ומספרים כדי לעניין את האורחים המכובדים ואת יושב ראש הוועדה.
<טל דקל: זמן חיפוש החניה בממוצע גלובלי הוא 20 דקות.
<טל דקל: אנחנו מדברים בתל אביב, על פי מחקרים - - -
אורי מקלב: אתם גם עושים השוואות ומחקרים בינלאומיים בנושאים האלה?
<טל דקל: אנחנו משתדלים להישאר מעודכנים.
<טל דקל: אנחנו מייעצים לגוף שקוראים לו UN NOSA, שזה גוף בינלאומי שנמצא באו"ם, שמתעסק במיצוי יכולות של global navigation satellite system, יכולות שמבוססות על ניווט לווייני, שם אנחנו חברים קבועים, אנחנו בין פעמיים לשלוש בשנה משתתפים בכנסים שהם מזמינים אותנו כדי להגיד איך אנחנו רואים את הטכנולוגיה מתוך מדינת ישראל, טכנולוגיה שאנחנו מפתחים פה ואיך בעצם יכולות להיות לה השפעות גלובליות.
אורי מקלב: איפה ממקמים אותנו מבחינה בינלאומית?
<טל דקל: אני ממקם את עצמנו במקום גבוה מאוד, יש פה חדשנות ויש פה יצירתיות ומדינת ישראל היא מעין שטח ניסוי גדול לכל אותן רשתות חברתיות.
<טל דקל: השקף הבא הוא שקף שמראה איך נראה העולם התחבורתי דרך העיניים של הרשתות החברתיות.
<טל דקל: אז דיברנו על חניה, זמן חניה של 22 דקות בתל אביב.
<טל דקל: בארצות הברית מכונית ממוצעת חונה 90% מהזמן, בממוצע יש 8 מקומות חניה לכל מכונית.
<טל דקל: באזור אחד בתל אביב קיים מחסום של כ-20,000 מקומות חניה לבעלי תו תושב מספר 1.
<טל דקל: אגב, זה משפיע על זמן חיפוש חניה.
<טל דקל: Commuting, תופעה של יוממות, הנסיעה הלוך וחזור לעבודה מדי יום.
<טל דקל: בניו יורק מבלים יוממים כ-12.5 ימים עם מיקוד מצטבר של יום וחצי.
<טל דקל: בישראל זמן ההמתנה הממוצע לאוטובוס הוא כחצי שעה ומצטבר בזמן שנתי, מי שנוסע באוטובוס צובר כ-5 יממות של המתנה לאוטובוסים.
<טל דקל: ועל פי מחקרים אמריקאיים, שינוי באסטרטגיית היוממות יכול לחסוך 1,800 דולר ישירות לנהג.
<טל דקל: שינוי באסטרטגיית היוממות זה אומר בחירה בכלי תחבורה אחר, rideshare וכדומה, כל מגוון האפשרויות שעמדו בפניו.
<טל דקל: שאלת, יושב ראש הוועדה, איך נראית מפת התחבורה בישראל.
<טל דקל: ובכן, אנחנו רואים פה מגוון של כלים ואפליקציות שמיושמות פה בארץ.
<טל דקל: אפליקציית waze שרובנו משתמשים בה לניווט, אנחנו רואים בה אפליקציה למיצוי משאב הדרך, כלומר כשכולכם עומדים בפקקים ואני משתמש ב-waze הוא שולח אותי דרך סמטאות קטנות, בעצם יוצר כבישים חדשים או מסלולים חדשים עבור הנהגים, מכוון אותם בזמן הגעה אופטימלי וגורם לאנשים שיכלו לצאת קודם ולהעמיס את הדרך לצאת מאוחר יותר, או לוותר על הנסיעה.
אורי מקלב: הוא גם מקטין את העומס במקום.
<טל דקל: הוא מקטין את העומס הפיזי בנקודה מסוימת על ידי שהוא מפזר אותו, ברגע שהעומס קיים, על כבישים ומרחיב את המעגלים של השימוש בדרכים.
<טל דקל: היום אני נסעתי בדרכים מוזרות מאוד לכנסת, דרכים שלא הכרתי ואני למדתי שלוש שנים בירושלים והגעתי פה לשמחתי אפילו שעה וחצי לפני הזמן.
אורי מקלב: יש מצווה להכיר ארבע אמות חדשות בארץ ישראל.
<טל דקל: כל חמישה צעדים זה מצווה, לא?
אורי מקלב: זה ארבע אמות.
אורי מקלב: זה החשבון בערך, חמישה צעדים זה בערך ארבע אמות.
<טל דקל: אז waze הוא מחולל מצוות גדול מאוד.
<קריאה: אנחנו מתווכחים עם ה-waze, שזה לא נכון, שהוא לא יודע.
<טל דקל: אני אמרתי לאשתי שאף פעם לא להתווכח עם waze, לעשות מה שהוא אומר והיא תגיע בצורה אופטימלית.
<טל דקל: הרשת הזו מתבססת על משתמשים ואנחנו רואים שבמדינת ישראל יש 850,000 משתמשים יומיים ובאופן חודשי 2.9 מיליון משתמשים חודשיים.
<טל דקל: בפייסבוק שי 2.6 מיליון משתמשים ביום, אבל אנחנו מדברים אך ורק על אוכלוסייה של נהגים שעושים שימוש ב-waze, שזה מספר פנטסטי.
<טל דקל: תיכף נדבר על שילוב בין מקבלים החלטות וגם איך אנחנו מכווינים נהגים או עוזרים להם כשהם מתקשים להגיע למקומות או נכנסים לאזורי מצוקה.
<טל דקל: מוב איט (move it), אפליקציה שמאפשרת לאנשים לבחור בצורה נכונה את המסלול בתחבורה הציבורית וגם לנסות לדייק לזמן הגעת האוטובוסים.
<טל דקל: גט טקסי, אפליקציה ששולחת אליך את המונית.
<טל דקל: הכנסתי אותה לפה כיוון שהמרחק הממוצע שלוקח למונית לתפוס נסיעה באמצעות גט טקסי הוא בממוצע קילומטר, בעוד שלמונית רגילה לוקח 4 קילומטרים.
<יהודה בר אור: מאיפה הבאת את הנתון הזה?
<טל דקל: מהחברה.
<יהודה בר אור: אתה לא דיברת עם אף אחד בשביל לקבל נתון כזה.
<טל דקל: כל הנתונים הם מהחברות.
<יהודה בר אור: אני, יושב ראש איגוד המוניות הארצי, מוחה על ה - - -
<טל דקל: אני מקבל את המחאה - - -
<יהודה בר אור: נהגי מוניות נוסעים - - -
אורי מקלב: אדוני, כבר למדת מהפעם הקודמת שוועדת מדע מתנהלת לא בצורה של קריאות ביניים ולא של עצירות פתע ולא של הערות כאלה ואחרות.
אורי מקלב: אתה תקבל זמן, כמו שקיבלת בפעם הקודמת.
<טל דקל: הכוונה אגב לא לפגוע, יש אפליקציה זהה לנהגי מוניות שאני בטוח שהיא עושה עבודה זהה וטובה לא פחות.
אורי מקלב: אני מבקש ממך גם לא להתייחס למה שהוא אמר.
<טל דקל: הזדמנות ואיום?
<טל דקל: רשתות חברתיות הינן כלי בהנגשת מידע תחבורתי בשגרה ובחירום, רשתות חברתיות הן כלי יעיל במיצוי משאבי הדרך והכלים הנעים עליהם, כלי להנגשת מידע, קבלת החלטות והמדידה שלהם, הן עבור המשתמש והן עבור מקבלי ההחלטות.
<טל דקל: השימוש בחוכמת ההמונים משנה את חוויית המשתמש ותורם לשקיפות בהעברת מידע תחבורתי והנגשתו למשתמש הקצה.
<טל דקל: זאת אומרת היום אנשים צורכים את המידע הזה באמצעות מידע שהם תורמים לעצמם.
<טל דקל: היכולת להניע המונים בעולם הפיזי באמצעות חבלה ברשתות האלה הופכת את איומי הסייבר על הרשתות האלה לעניין בעל חשיבות לאומית.
<טל דקל: אם תרשו לי אני אסקור שלושה אירועים מן העת האחרונה ואחר כך אני אסכם.
<טל דקל: אז בדצמבר 2013, בזמן שהייתה סופה שכונתה בעולם סופה אלקסה, ירושלים נחסמה בגלל כמויות גדולות מאוד של שלג.
<טל דקל: ביצענו ניסוי לראות האם בעת שירושלים חסומה לחלוטין ומבקשים ברדיו לא להגיע לירושלים, האם אני, כבן אדם שלא שומע רדיו אבל משתמש waze כבד יכול למצוא דרך להגיע לירושלים ולחלץ את עצמי מירושלים החוצה.
<טל דקל: אכן מצאנו דרך כזו שאמורה הייתה להביא אותנו לירושלים במסלול טיפה יותר ארוך אבל עם פרק זמן נתון.
<טל דקל: לכאורה משתמש שלא שומע רדיו יכול היה לצאת לדרך ולהיתקע, לכאורה המשתמש שניסה לצאת מירושלים יכול היה לחשוב שיש דרך לצאת מירושלים באותה עת.
<טל דקל: מדובר בכבישים שבהם אין משתמשים באותו זמן וכוחות הביטחון לא הורו למערכת לשים בהם חסימות כפי שהם יודעים לעשות.
<טל דקל: קראתי לזה דרך בורמה של waze.
אורי מקלב: הדרך הייתה חסומה מבחינת שלגים.
<טל דקל: היא הייתה חסומה בשלגים, אבל waze אמרו 'אתה יכול לצאת לדרך ואתה תגיע בתוך שעה ומשהו' ואי אפשר היה להגיע.
אורי מקלב: נניח אין שם פקקים - - -
<טל דקל: פשוט לא עברו שם נהגים באותו זמן כדי להראות שיש חסימה.
אורי מקלב: אבל החסימה הייתה חסימה פיזית.
<טל דקל: נכון, אבל לא היה שם נהג ועץ שנופל באמצע יער, לךא שומעים אותו.
<טל דקל: לא היה שם נהג שיגיד שהדרך חסומה, לא היה שם גוף ביטחוני שיודיע ל-waze 'תסגרו את הדרך הזאת', וקרה לא אחת בעולם שאנשים נסעו ופשוט waze הנחה אותם והם - - -
אורי מקלב: או הפוך, ש-waze לא הנחה אותם ומכניס אותם לתוך הסכנה.
<טל דקל: מכניס לתוך הסכנה וזה אירוע לא נעים.
<טל דקל: מהעימות הנוכחי אנחנו יודעים שכדי להימנע מאירועים בהם מנווטים באמצעות אפליקציית waze מגיעים למזרח העיר אז הוגדרו אזורים בעיר כשטחי A.
<טל דקל: בפועל מסלולי הניווט שכרגע מתקבלים במערכת שולחים את האזרחים לנסיעות באזורי עימות אחרים, אבל לא בתוך הפוליגון שב-waze הגדירו כאזור בטוח וכך מצד אחד כל מיני מסלולים ארוכים יחסית כן שולחים אנשים לאזורי עימות ומצד שני יש לנו חברה ישראלית שהגדירה אזור מסוים במדינת ישראל בתור שטח A כשהוא לא כזה.
<טל דקל: מה שאנחנו רואים פה זה שבעצם אין ממשק זמן אמת בין מקבלי ההחלטות, כוחות ביטחון לחסימה נקודתית באמצעות האפליקציה הזתא, שדי הרבה מהאזרחים משתמשים בה כמקור כמעט יחיד למידע ולבחירה של דרך.
<טל דקל: אני רוצה לציין שבתקשורת עלה שבברזיל המערכת הזו שלחה נוסעים לתוך פאבלה ושם ירו בהם והם נהרגו, חיילות נכנסו באמצעות waze, במקום להגיע לפיקוד מרכז הם נסעו דרך שועפט.
<טל דקל: אירועים כאלה קורים מדי יום ואני חושב, זו לא מטרת הדיון, אבל זו נקודה שצריך מהר מאוד לקדם את הפתרון שלה.
<טל דקל: שקף אחרון על איומי סייבר על רשתות חברתיות, נושא שאנחנו עוסקים בו המון דרך מרכז הסייבר על שם בלווטניק.
<טל דקל: הייתה לפני כמה שנים סערה שבעטיה נחסם איילון, נהגים רבים פנו ל-waze, השרתים של waze קרסו כי הם לא עמדו בעומס, משהו שהוא כמו denial of service, המערכת עצמה המשיכה לתת שירות על המכשיר בלי לקבל הוראות מהשרתים שהראו שאיילון חסום וכך נשלחו כמויות גדולות מאוד של נהגים לכיוון נתיבי איילון כיוון שהיה נראה שנתיבי איילון ריקים, פשוט לא היו שם נהגים, זה נכון, היו שם אולי אוניות ואבובים, מה שגרם להעצמה של הפקקים ולחסימה גדולה מאוד של בין ארבע לחמש שעות שבהם נהגים פשוט עמדו וחסמו את כל גוש דן.
<טל דקל: מחקר נוסף שנעשה בטכניון על ידי סטודנטיות, הן הצליחו להתחזות לעשרות משתמשים וליצור פקקים מדומים ב-waze.
<טל דקל: מה שאנחנו למדים מכך, שאיומי הסייבר על המערכות האלה הולכים וגדלים וכיוון שיש חיבור מיידי בין העולם הווירטואלי לבין העולם הפיזי, כלומר ניתן בקלות להניע אנשים באמצעות המערכות האלה לפעולה, אז האיום הזה אמיתי.
<טל דקל: משפט סיכום וחזון.
<טל דקל: הרשתות האלה משנות את הדרך בה משתמשים צורכים שירותים תחבורתיים.
<טל דקל: התפתחות טכנולוגית תנמיך את החסמים לצריכת השירותים האלה בשנים הקרובות.
<טל דקל: הרשתות האלה תופסות מקום משמעותי בשגרת השימוש של המשתמשים בדרך, הן בהנגשת המידע, הן בקבלת החלטות.
<טל דקל: מגמה זו תתחזק בעיתות חירום.
<טל דקל: ישראל היא מעצמה עולמית בתחום הזה ואנחנו חושבים שאימוץ השימוש ברשתות חברתיות יבוא למיצוי משאבים, לחיסכון בפיתוח תשתיות, גם ברמת המשתמש, גם ברמה הלאומית.
<טל דקל: איומים על רשתות חברתיות הופכים לממשיים בעקבות הזיקה המיידית לעולם הפיזי וההשפעה על שגרת החיים של כלל האוכלוסייה.
<טל דקל: תודה רבה לכם על ההאזנה.
אורי מקלב: תודה, גם לכם, אנחנו ודאי גם ניפגש בדיונים אחרים שיהיו בעניין הזה.
אורי מקלב: אנחנו מתכוונים להשקיע בנושאים האלה, בפיתוחים הטכנולוגיים ובהתמודדויות עם כל מה שאמרת.
אורי מקלב: אני מכבד את חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון שתמשיך לנהל את הדיון.
אורי מקלב: (היו"ר יפעת שאשא ביטון)
יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו נמשיך באופן רציף לד"ר שי סופר, המדען הראשי של משרד התחבורה, להציג את המצגת ומשם נתקדם בדיון.
<שי סופר: תודה רבה ותודה על ההזמנה.
<שי סופר: אני למעשה רוצה לסקור בפניכם בדקות הקרובות את המצב התחבורתי ואת החזון שלנו.
<שי סופר: משרד התחבורה רואה את עצמו בראש ובראשונה כמשרד כלכלי חברתי, זה משרד שאמור קודם כל לדאוג לכלל האוכלוסייה, להנגיש את התחבורה לכולם ובעניין הזה אני חושב שאנחנו מחויבים כמו שאר גופי תחבורה בעולם לניידות ולמחויבות גלובלית כשיש לנו למעשה שבעה אתגרים לאותה המשכיות.
<שי סופר: קודם כל הענקת שירותי תחבורה למעגל גדול יותר של האוכלוסייה, צמצום פערים תחבורתיים בין מדינות מתקדמות למדינות מפגרות, צמצום עומסי תנועה, הפחתת רעש, צמצום פליטת גזי חממה וצמצום פליטת מזהמים.
<שי סופר: כמובן גם אצלנו, אנחנו עוד מעט נראה, הדברים האלה מעוגנים גם בהחלטות ממשלה, גם במדיניות של משרדים כאלה ואחרים וכמובן שיפור בבטיחות שהוא מבחינתנו goes without saying, אנחנו חייבים כמובן את הנושא הזה, צריך לזכור שיש לנו לא מעט הרוגים בתאונות דרכים, פצועים ופצועים קשה כל שנה.
<שי סופר: מדינת ישראל היא סך הכול מדינה קטנה.
<שי סופר: אם אנחנו מדברים על מחזיקי רישיון נהיגה, על נהגים, משהו כמו 3.5 מיליון, יש לנו כמעט 3 מיליון כלי רכב, אבל כמות כלי הרכב ל-1,000 תושבים היא יחסית נמוכה אצלנו, יחסית לאירופה ויחסית לארצות הברית.
<שי סופר: אנחנו מדברים על משהו כמו 345 כלי רכב ל-1,000 איש וסך הכול זה יחסית נמוך, אבל בגלל הגודל הגיאוגרפי וכמות הנסיעה אנחנו חווים לא מעט עומסי תנועה משמעותיים וגודש משמעותי.
<שי סופר: לצערי זה יילך ויחמיר ואנחנו באמת חווים תהליך שהוא תהליך עיור שאנחנו חלק ממגמה עולמית בעניין הזה.
<שי סופר: האוכלוסייה עד 2030 אמורה לגדול בצורה משמעותית מאוד בעיר, כיום 6 מתוך 8 מיליון ישראלים חיים ביישובים עירוניים ואנחנו נהיה חייבים להמשיך ולשפר את איכות החיים של האוכלוסייה הזאת ולכן אנחנו חייבים לתכנן בצורה מאוד מאוד מדויקת את המרחב האורבני ובכלל זה גם פיתוח ערים חכמות.
<שי סופר: מהי עיר חכמה?
<שי סופר: הרבה מדברים על זה, יש גם מנהלת במשרד ראש הממשלה שעוסקת בזה.
<שי סופר: למעשה מדובר על ניצול אופטימלי ובר קיימא של כלל המשאבים באמצעות מגוון של טכנולוגיות, פתרונות תכנוניים ושמירה על איזון בין עלויות חברתיות, סביבתיות וכלכליות.
<שי סופר: זה תקף לכל תחום, בטח ובטח לתחום התחבורה ואנחנו נדבר בהמשך על הפתרונות האפשריים עבור מדינת ישראל.
<שי סופר: אני רק מזכיר בעניין הזה גם החלטת ממשלה מ-2011 שהובילה להקמה של מנהלת במשרד רוה"מ שנקראת מנהלת תחליפי דלקים.
<שי סופר: אנחנו מחויבים לאותה החלטה, למעשה להקטין את השימוש בנפט גולמי, לצמצם פליטות ולעבור לכלי רכב, נקרא לזה אלטרנטיביים וגם נושא כמובן של תחבורה ציבורית.
<שי סופר: אז אם אני צריך לסקור בפניכם את הנושאים על פי סדר החשיבות שאנחנו רואים אותם, הן בעיר והן מחוץ לעיר, בראש ובראשונה תחבורה ציבורית.
<שי סופר: כשאני מדבר על תחבורה ציבורית אני מדבר על מכלול הכלים שהיום משרתים אותנו בתחבורה ציבורית.
<שי סופר: מדובר בראש ובראשונה על תחבורה שהיא רכבתית, רכבת כבדה כמובן בין הערים, רכבות קלות בתוך הערים, מה שנקרא mass transit, מערכות להסעת המונים, מוניות, כל השירותים שמאפשרים לנו למעשה לתת תחבורה ציבורית נאותה תוך עידוד משמעותי מאוד בכיוונים הללו.
<שי סופר: נושא נוסף זה כלי רכב שיהוו את הקישוריות, זה נקרא בספרות המקצועית, מי שמכיר, last mile solution, זאת אומרת נותנת את הקישוריות לאותה תחבורה ציבורית.
<שי סופר: אז בראש ובראשונה קידום של שבילי אופניים, מי שמכיר את הפעילות של המשרד אז אנחנו כרגע מקדמים 150 קילומטר של שבילי אופניים במטרופולין תל אביב מתוך רצון עז באמת לעודד את הנושא הזה של אופניים.
<שי סופר: בעינינו זה כלי מצוין בשילוב של תחבורה ציבורית וגם כלי מצוין ליוממות באופן כללי, כלי בריא, כלי שאנחנו מאוד מאוד מעודדים.
<שי סופר: נושא אחרון זה כלי רכב לניידות עירונית, כלי רכב קטנים.
<שי סופר: אנחנו רואים אותם יותר ויותר בבירות ערי אירופה המתקדמות, אנחנו רואים כלים שנקראים קוואדרו סייקל, אנחנו רואים אופנועים קטנים, קטנועים קטנים, בעיקר חשמליים דרך אגב, מתוך רצון לחבר אותם לתחבורה הציבורית.
<שי סופר: כל זה כמובן חייב לבוא על חשבון משהו וזה חייב לבוא על חשבון הרכב הפרטי, על חשבון שוק הרכב הפרטי.
<שי סופר: אנחנו רואים מפעילות שלנו, מעבודות שלנו, שכיום יש לנו בממוצע יומם אחד בכלי רכב, יותר מדויק 1.1 אנשים בכלי רכב, זאת אומרת בכלי רכב שהוא מזהם, ששוקל טון ורבע יושב אדם אחד, האדם הזה מייצר זיהום אוויר, הוא מתעכב בדרכו לעבודה, הוא יוצר גודש תנועתי, הוא גורם לתאונות דרכים, כל הדברים שאנחנו רוצים להימנע מהם.
<שי סופר: יש לנו אחוז מאוד גדול של פגיעה בהולכי רגל.
<שי סופר: נכון לשנה שעברה היה לנו 40% היפגעות של הולכי רגל.
<שי סופר: אנחנו בדרך כלל עמדנו על שליש והממוצע האירופי הוא בערך 13%, זאת אומרת אחוז ההיפגעות כאן הוא משמעותי מאוד, אנחנו נראה גם ממה הם נפגעים, וכמו שאמרתי, זיהום אוויר וגודש תנועתי.
<שי סופר: אלה דברים שהם מאוד מאפיינים.
<שי סופר: אם נסתכל על שוק הרכב אנחנו נראה שלאורך השנים אנחנו עלינו בסדרי גודל, מעשרות אלפים בשנות ה-50 וה-60 למאות אלפים בשנות ה-80 וה-90 ולמיליונים החל מתחילת שנת 2000, והמגמה הזו רק הולכת ותופסת תאוצה.
<שי סופר: בשנה היום נמכרים במדינת ישראל 250,000 כלי רכב פרטיים.
<שי סופר: נכון שנגרעים 80,000, אבל עדיין זה מוסיף לנו 160,000 למצבה והמדיניות של המשרד היא בצורה קטגורית לא ללכת לכיוון הזה, לא ללכת ולהמשיך לתת לעץ הזה לגדול, אלא ללכת לפתרונות שהם פתרונות אלטרנטיביים, חכמים יותר ולגרום לגרף הזה שאנחנו רואים כאן לרדת בצורה דרסטית.
<שי סופר: אנחנו לא היינו רוצים לבוא ולראות בשנת 2020 את הגרף הזה עולה לכיוון 300,000 ו-350,000 על כל המשמעויות.
<שי סופר: אחד הפתרונות, כמו שאמרתי, זה למעשה שימוש באופניים.
<שי סופר: כבר היום תל אביב עומדת במקום סביר, אבל עדיין לא משמעותי מאוד, עם 9% שימוש של יוממים.
<שי סופר: אנחנו רוצים להגיע לאזור של אמסטרדם, קופנהגן, של הסקנדינביות, עם לפחות מספר דו ספרתי, 20%, 30% היקף שימוש באופניים.
<שי סופר: כמובן אנחנו רואים פה את התמהיל והתמהיל הוא מאוד מאוד בעייתי מבחינתנו, של שוק הרכב הישראלי.
<שי סופר: דווקא הגידול באופניים חשמליים, ואני אגע בזה כי הגידול הזה הוא מעניין, אנחנו רואים שיש לנו גידול שהוא משמעותי, עדיין זה הוביל ללא מעט פצועים, אני לא אגע בהיבט הבטיחותי, אבל אופניים חשמליים ככלל, המשרד רואה בהם כלי טוב לתחבורה, כלי טוב ליוממים וזה בהחלט משהו שמעניין אותנו.
<שי סופר: רציתי לדבר על היפגעות הולכי רגל.
<שי סופר: הנתון המעניין פה ביותר מבחינתנו, אנחנו רואים שמעל 51% מהולכי הרגל נפגעו מרכב פרטי ואנחנו רואים שעוד 20% נפגעו ממסחרי עד 3.5 טון.
<שי סופר: זאת אומרת מעל 70% נפגעו ממה שנקרא רכב פרטי, עד 3.5 טון.
<שי סופר: אלה בדיוק אותם כלי רכב שהיינו רוצים להוריד מהמצבה, לגרוע, להפחית ואני חושב שזה גם יוביל לירידה משמעותית בהיפגעות כלי רכב.
<שי סופר: אם אני צריך לפלח את זה באיזה שהוא פאי, אנחנו רואים את אותם 80% של רכב פרטי, כל השאר זה אחרים.
<שי סופר: אותם 80% של רכב פרטי זה אחוז מאוד מאוד גבוה שהיינו רוצים בהחלט לשנות את התמהיל בצורה משמעותית מאוד.
<שי סופר: כרגע, אם לא תהיה התערבות ממשלתית ואנחנו בהחלט מתכוונים להתערב בצורה קטגורית, צפוי כל ישראלי לבזבז יותר מ-60 דקות נוספות כתוצאה מהחמרת הגודש.
<שי סופר: הערכת ההפסד היא כ-15 מיליארד ₪ עוד ללא חישוב של עלויות חיצוניות כמו זיהום אוויר ותחלואה, ועד 2030 ההפסד הזה צפוי לצמוח ולהגיע ל-25 מיליארד שקלים.
<שי סופר: אם אני צריך לסכם, לפחות את החלק הזה של החזון, החזון בהחלט מדבר על מהפכה בתחום התחבורה בהיבט הזה שאנחנו נעודד בצורה קטגורית תחבורה ציבורית על כל היבטיה, כולל שימוש במרחב האורבני, זאת אומרת לתת הרבה פחות תקני חניה, לתת הרבה פחות זכות דרך לרכב הפרטי וללכת לכיוון של תחבורה ציבורית.
<שי סופר: אנחנו רואים ערים שזה נעשה בהם, אנחנו רואים מקומות שזה נעשה בהם, לאיזה איכות חיים זה הוביל.
<שי סופר: אני רק רוצה לתת כדוגמה באמת מינורית את הרכבת הקלה בירושלים.
<שי סופר: בסך הכול יש לנו קו אחד כרגע עם 150,000 יוממים, 150,000 נוסעים ביום, הוביל לפריחה מאוד מאוד יפה של מרכז העיר, מי שיצא לו להסתובב ולראות, הנגיש את מרכז העיר, הן לתושבי דרום העיר, אזור עין כרם, קרית יובל, עבור בכל הציר הזה של ציר הרצל, מרכז העיר וכמובן השכונות של צפון העיר, פסגת זאב, נווה יעקב.
<שי סופר: בהחלט הנגיש בצורה מאוד מאוד טובה את מרכז העיר לתושבים ואנחנו סבורים, כמו במדינות המתקדמות בעולם, שזה הפתרון.
<שי סופר: זה באשר לחזון.
<שי סופר: עכשיו אני חשבתי להקדיש מעט זמן להיבט של מחקר וטכנולוגיות.
יפעת שאשא ביטון: דקה-שתיים?
<שי סופר: בשמחה.
<שי סופר: קודם כל אני אציג טכנולוגיות רכב ותחבורה.
<שי סופר: התחום של הטכנולוגיות, לפחות אצלנו במשרד, אנחנו למעשה מחלקים אותו למספר גורמים.
<שי סופר: לאחרונה הוקמה במשרד רשות לתחבורה ציבורית ויש בחור בשם שי ג'רבי.
<שי סופר: שי הוא ראש אגף טכנולוגיות ברשות לתחבורה ציבורית, שי אחראי על כל מה שקשור לטכנולוגיות תח"צ (תחבורה ציבורית), זה עולם שלם, עולם של כרטוס, עולם של זמנים.
<שי סופר: אני אשמח אחר כך אם שי ידבר.
<שי סופר: גם זאב שדמי, הוא ראש תחום ה-ITS אצלי ביחידה, זאב ידבר על ההיבט המחקרי, על היבט של מערכות תבוניות לתחבורה.
<שי סופר: אני בדקה רק רוצה לנגוע בנושא של טכנולוגיות ורכב לתחבורה, כדי להראות שאנחנו בהחלט מתקדמים.
<שי סופר: היום כל המערכות שלנו הן מערכות מתקדמות, אנחנו עומדים בשורה אחת עם השוק האירופי, רוב כלי הרכב הפרטיים בארץ הם בדרגה של 5 כוכבי בטיחות של ארגון ה- EuroNCAP, 6 כריות אוויר לפחות, מערכת בקרת יציבות שהיא מערכת רגולטורית.
<שי סופר: גם בעולם המשאיות.
<שי סופר: אני לא רוצה להתעכב, אם פעם נרצה להקדיש לזה נקדיש, זה עולם בפני עצמו.
<שי סופר: יש גם חברות ישראליות היום, אני חושב שהמוכרת שבהן היא מובילאיי, שמייצרות מערכות בטיחות - - -
יפעת שאשא ביטון: יש לנו ישיבה שתתמקד בנושא הזה ביום הבטיחות בדרכים.
<שי סופר: מעולה, אז נוכל לנגוע בכל המערכות האלה.
<שי סופר: אני באמת לא אתעכב, אני רק אומר שאנחנו עוקבים מקרוב אחרי כל המובילים בעולם בתחום, משתדלים ליישר קו.
<שי סופר: הצעד המשמעותי ביותר שאנחנו צריכים לעשות ואנחנו יודעים את זה הוא בתחום התחבורה הציבורית.
<שי סופר: התחלנו, רואים את העבודות בשטח, אבל עדיין ייקח זמן ואנחנו בהחלט מתכוונים ללכת לכיוון הזה.
<שי סופר: זה באשר לנושא של הסקירה והחזון ואם יהיו שאלות אני אשמח לענות.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, שי, על באמת סקירה מעניינת.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נעבור לדוברים השונים, זאב שדמי, ראש תחום מו"פ טכנולוגי במשרד התחבורה.
<זאב שדמי: אני אציג את עצמי.
<זאב שדמי: אני זאב שדמי, אני מנהל תכנית המחקר והפיתוח ביחידת המדען הראשי במשרד התחבורה.
<זאב שדמי: יש לנו תקציב מחקר ופיתוח די צנוע, אנחנו משתדלים לענות על הצרכים הטכנולוגיים של משרד התחבורה בנושאים שמביאים תועלת בישראל.
<זאב שדמי: בעולם התחבורה יש המון מחקר ופיתוח בעולם הגדול והרחב, חלק מזה סקרנות גדולה, אבל לא רלוונטי ליישום בישראל.
<זאב שדמי: פה אנחנו רואים את ההיי לייטס, איזה נושאים מעניינים אותנו, מה נמצא באג'נדה המחקרית שלנו.
<זאב שדמי: הנושאים המובילים שלנו זה קודם כל לנהל את התנועה בתשתיות שיש לנו, לעשות את זה בצורה האופטימלית ביותר ולהזרים את התנועה, לנסות לצמצם את בעיית הפקקים.
<זאב שדמי: אני מבין את התלונות של כולם, צריך להשלים עם זה שבגלל שהגודש על הדרכים שלנו הוא מאוד מאוד גדול ולאורך הרבה שעות ביממה, היכולת שלנו לפתור את בעיית הפקקים זאת אשליה, אבל אנחנו יכולים לשפר ולייעל ולפחות לתת מידע מתי להגיע, לעשות את זה יותר אמין.
<זאב שדמי: הנושא השני זה דרכי הפעולה הטכנולוגיות ואמצעים לשיפור נגישות באזורים מטרופוליניים, שהם האזורים הצפופים ביותר שלנו.
<זאב שדמי: שם אין לנו זכויות דרך לחלק יותר, גמרנו, הרוחב של הדרכים נקבע ומה שאנחנו צריכים לעשות זה שילוב אופטימלי של אמצעים ושימושים בשביל לאפשר נגישות ושהאזורים המטרופוליניים ימשיכו להתקדם בכל השירותים הטובים שהם מספקים.