GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אוהד מעודי: אוהד מעודי, הפיקוח על הביטוח.
<אוהד מעודי: התייחסות שלי לגבי הנושא של הביטוח.
<אוהד מעודי: חשוב לי לומר שמכל הפרויקט הענק הזה של תחבורה השיתופית, נושא הביטוח הוא עדיין נדבך יחסית קטן.
<אוהד מעודי: יש פה הרבה דברים שצריכים לייצר איזושהי תשתית חוקית, האם נדרש רישיון לאותו אדם, עניין המיסוי.
<אוהד מעודי: יש הרבה היבטים וברגע שהעניין הזה יהיה מוסדר גם נושא הביטוח יהיה הרבה יותר פשוט לחברות הביטוח לדעת איך להתייחס לנושא הזה.
<אוהד מעודי: יחד עם זאת, חשוב רק לדייק לגבי אמירה שנאמרה על-ידי מנכ"ל אובר שצריך פוליסות ייחודיות לנושא הזה.
<אוהד מעודי: זה לא בהכרח נכון כי היום יש פוליסת ביטוח רכב, פוליסה תקנית, פוליסה שנקבעת על-ידי תקנות של שר אוצר וביטוח חובה וביטוח רכב-רכוש.
<אוהד מעודי: שם יש סעיף שמדבר על מטרת השימוש ברכב.
<אוהד מעודי: אותו מבוטח צריך להצהיר האם המטרה היא לצורך מטרה חברתית או פרטית או לצורך מטרת עסק.
<אוהד מעודי: כאן אנחנו שוב חוזרים לדיון על הנושא האם יש כאן החזר הוצאות או שהוא משתמש ברכב לצורך עסק ולצורך השגת רכבים.
<אוהד מעודי: הנקודה הזאת יכולה להיות יחסית מאוד מאוד מהותית.
אורי מקלב: אתה אומר שיש פתרונות, רק צריך להתאים את זה למצב.
אורי מקלב: אנחנו צריכים להחליט קודם מה אנחנו רוצים, צריך להגדיר, ואחרי זה נעשה את החבילה המתאימה.
<אוהד מעודי: כן, אבל חשוב ליצר תשתית חוקית.
<אוהד מעודי: גם הפוליסה דורשת שיהיה רישיון נהיגה בתוקף לאותו אדם.
<אוהד מעודי: אם מישהו החליט להשתמש באובר, האם נדרש ברישיון, אם הוא עושה שימוש ברכב לצורך עסק זה - - -
אורי מקלב: ואם מישהו שאין לו רישיון להיות נהג מונית ועלה למונית?
<אוהד מעודי: - - - בהיעדר כיסוי ביטוחי מול חברת הביטוח במקרה והנושא הזה עלה.
<יהודה בר אור: מילה בנושא, כדאי שהוא יישמע.
אורי מקלב: שנייה, נשאיר משהו לישיבה הבאה.
אורי מקלב: מורד שטרן מאיגוד האינטרנט, בבקשה.
<מורד שטרן: קודם כל, רציתי להגיד שזו נקודת זמן מאוד מאוד חשובה היות ויש פוטנציאל כל כך נפיץ לטובה לשירות השיתוף הזה ורואים את זה בעולם כך שהרגולציה באמת צריכה להיעשות כמלאכת מחשבת.
<מורד שטרן: בנקודה הזו צריך לפרגן לרועי גולדשמידט שהכין פה את המסמך הזה שהוא מעולה, אבל רצינו להוסיף עוד שתי נקודות שחשוב יהיה לקחת אותן בחשבון מהניסיון שלנו באיגוד האינטרנט: ראשית, הקשר שלנו מול משתמשי הקצה שפעילים בכל מיני שירותי web ואפליקציות של תאגידים בין-לאומים, קשר שהוא לא תמיד קל למשתמשי הקצה ליצור אותו מול אותו תאגיד.
<מורד שטרן: לכן, כשמסתכלים קדימה מבחינת רגולציה, ואני לוקח את הדיון למשהו שלא הוזכר, מאוד היינו רואים לנכון לדבר נציגות ישראלית, ומה קורה במקרה ויש איזשהו אירוע משפטי – איפה זה מתקיים?
<מורד שטרן: האם ההידיינות תהיה פה או מעבר לים כמו שלפעמים התאגידים מעדיפים?
<מורד שטרן: זו נקודה שחשוב לנו לציין.
<מורד שטרן: נקודה נוספת – עידן המידע.
<מורד שטרן: כל אחת מהנסיעות ומהתקשרויות האלה יוצרות מידע.
<מורד שטרן: יש מאגר ומידע וכשיש מאגר מידע יש גם עניין של פרטיות ואנשים שצריכים לשמור את המידע שלהם, אז גם פה.
<מורד שטרן: ופה אני רוצה להזכיר פעילות של רמו"ט בנושא.
<מורד שטרן: כש-Google street view נכנסו לארץ אז אחד התנאים היה שהמאגר יתנהל בישראל כי אז הגישה וכל ההשלכות שזה פה בישראל.
<מורד שטרן: אז גם שירות כזה או אחר שנכנס לארץ הייתי שוקל את נושא הגישה.
אורי מקלב: ומה הרב קו עושה לגבי מידע שלנו?
אורי מקלב: האם יש יותר מהרב-קו שאומר בדיוק כמה אנחנו נוסעים, לאן נסענו, ואיך נסענו?
אורי מקלב: אני לא משתמש בווייז, אבל לא נותנים לי לנסוע בלי הרב-קו.
אורי מקלב: זה משהו שמכריחים אותך, וזה ההבדל הגדול.
<מורד שטרן: עד כמה שאני יודע, הרב-קו לא מושלם.
<מורד שטרן: אבל פה אנחנו מדברים על מידע שיכול מאוד שינוהל בחוץ.
אורי מקלב: זה אומר שצריך לעשות הסדרה בכל הנושאים האלה.
אורי מקלב: האם בעולם מצאו הסדרות לכל הנושא הזה?
<רועי גולדשמידט: אין לי תשובה לזה.
<רועי גולדשמידט: זו באמת נקודה נכונה שצריך לחשוב עליה.
<רועי גולדשמידט: באמת הרב-קו הוא דוגמה לזה שאת הפרטיות הכניסו כשיקול רק אחרי שכבר אספו את המידע.
<רועי גולדשמידט: זה הפרספקטיבה של מתכנתים, אגב, בלי לפגוע באוכלוסיית המתכנתים כמובן שהיא חשובה מאוד.
<רועי גולדשמידט: אבל אם אתה יכול לקחת את זה אז למה לא?
<רועי גולדשמידט: זה נכון שצריך לחשוב על השיקולים האלה.
<מורד שטרן: אגב, משום מה הוזכר הרב-קו, אבל אני מצאתי פרצה בו שבאמת אחר כך עברה לתקשורת ב"הארץ" וב"מאקו" והיה פה גם דיון.
אורי מקלב: רחל גולדווט מהרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, חשוב לנו לשמוע מה דעתכם בעניין.
<רחל גולדווט: תודה.
<רחל גולדווט: רציתי להעלות מספר סוגיות הקשורות לבטיחות בדרכים.
<רחל גולדווט: שמענו המון היבטים פה ונגענו אולי קצת, אבל אני חושבת שיש מקום מאוד חשוב בהיבט הזה.
<רחל גולדווט: קודם כל, רצינו להזכיר את נושא ההיסח הדעת משימוש באפליקציה בזמן הנהיגה.
<רחל גולדווט: אנחנו יודעים שכל היסח דעת, אפילו אם זה משהו קטן, מוריד את המבט מהכביש וגם את הקוגניציה ודברים כאלה שמשפיעים על הנהיגה.
<רחל גולדווט: זה דבר מאוד חשוב שצריך לקחת בחשבון.
<רחל גולדווט: מעבר לזה, יש מספר דברים נוספים: ראשית, המיומנות של הנהג.
<רחל גולדווט: דיברנו קצת על הרקע שלו, אם יש לו עבר בטיחותי, אבל גם כל הרקע שלו התעבורתי – אם יש לו עבירות מסוימות, הוא היה מעורב בתאונות ודברים כאלה.
<רחל גולדווט: מאוד חשוב לקחת את זה בחשבון אם מקדמים נושאים כזה.
<רחל גולדווט: גם עניין של כלי הרכב עצמו – אם הוא נבדק, לא נבדק, וכיוצא באלה דברים.
<רחל גולדווט: יש לנו את הנושא של איסוף והורדה של נוסעים – האם זה נעשה במקום בטוח?
<רחל גולדווט: כל נהג יודע שלעצור באמצע הכביש ולהעלות או להוריד ילד או מישהו אחר זה דבר לא בטוח.
<רחל גולדווט: השאלה היא איך אנחנו נתמודד עם הסוגיה הזו.
<רחל גולדווט: סוגיה נוספת היא עניין הילדים – האם אפשר להסיע ילדים ומאיזה גיל?
<רחל גולדווט: כאן נכנס כל הסיפור של אמצעי בטיחות.
<רחל גולדווט: ילד עד גיל שנה לפי החוק צריך להיות בסל-קל, למשל.
<רחל גולדווט: עד גיל 3 במושב בטיחות ועד גיל 8 בבוסטר או במושב מגביה.
<רחל גולדווט: השאלה היא איך אנחנו מתמודדים עם הסוגיה הזו של אמצעי הריסון בדבר הזה.
<רחל גולדווט: הדבר האחרון שאני רוצה להזכיר שכבר עלה הוא עניין הביטוח, וכבר התייחסתם לזה.
אורי מקלב: אלו דברים באמת חשובים.
אורי מקלב: עו"ד אלי ספרונג, בבקשה.
אורי מקלב: יש לך טור דעה בדה-מרקר.
<אלי ספרונג: לשותף שלי יש והוא במקרה בארצות-הברית.
<אלי ספרונג: לדעתי, הנקודה החשובה ביותר, כמו שחברת הכנסת העירה, זה מה עושה את ההבדל אם אנחנו באמת הולכים לכיוון של מהו עזרה לזולת – אם מישהו יעזור לי בהוצאות – לבין מה זה באמת פרנסה.
<אלי ספרונג: פה זה משהו מאוד מאוד צר ומאוד מאוד דק וצריכים לתת את הדעה, כי אם אני לוקח את הילד של השכן לעזור לי לכסח את הדשא אז כולנו יודעים שזה בסדר ואין שום בעיה.
<אלי ספרונג: ברגע שאותו ילד עובד בשביל חברת גננות כלשהי אז כולנו יודעים שזה לא טוב.
<אלי ספרונג: השאלה פה היא איך אנחנו מבדילים בין מישהו שהוא עוזר לי בהוצאות לבין איך אנחנו מבדילים פרנסה אם זה הכיוון שאנחנו הולכים לעשות.
<אלי ספרונג: אני באמת קורא תודה ליושב-ראש.
<אלי ספרונג: תמיד כדאי שהרגולטור צעד קדימה ויוביל את כולם מאשר באמת לצעוד לאחר מכן כמו שראינו ב- Google play ו- Google street שבאמת לא שאלו.
<אלי ספרונג: פשוט פעלו ואז בסוף כל הרגולטורים היו צריכים להסתדר לאחר הפעולה.
<אלי ספרונג: לדעתי, כאן כבר התחילו לאחר מכן ויכול להיות שאנחנו קצת באיחור.
<אלי ספרונג: אבל אפשר באמת להתחיל.
אורי מקלב: אתה צודק בחלק הזה של הפגיעה.
אורי מקלב: אנחנו עשינו הרבה רפורמות ואין רפורמה שלא פגעה במגזר מסוים.
אורי מקלב: לפעמים אתה פוגע בטייקונים או באנשי חברות שהם בעלי ההון.
אורי מקלב: כאן אתה רוצה להיטיב עם נוסעים ואנחנו יוצאים מנקודת הנחה שאלו נוסעים שהנושא החברתי הוא דומיננטי אצלם וזה חשוב להם.
אורי מקלב: מצד שני, בעלי הרישיונות או בעלי המוניות לא נחשבים היום כבעלי הכנסה גבוהה.
אורי מקלב: לכן, זה צריך להיות בפרופורציה.
אורי מקלב: אבל תמיד עושים מיעוט מול רבים.
אורי מקלב: יש מנגנוני פיצוי ואפשר להעניק להם יתרונות כי הם שחקנים בשוק.
אורי מקלב: הועלתה פה נקודה ואף אחד לא דיבר נגדה ולפיה יכול להיות שמספר הנסיעות יעלה.
אורי מקלב: לא שיהיו עוד שותפים שמסיעים, אלא שיהיו יותר נוסעים, וזה סביר שכך זה אמור להיות.
אורי מקלב: זה לא רק שמתחלקים עכשיו באותם מספר נוסעים יותר מסיעים – הפוך.
אורי מקלב: יכול להיות שיש יותר מסיעים, אבל גם הרבה יותר נוסעים שזה מטבע הדברים.
אורי מקלב: השאלה היא מה הפרופורציה, ואת כל זה צריך לבדוק.
אורי מקלב: בהמשך ובדברי הסיכום נאמר מה אנחנו רוצים שיהיה בישיבות הבאות.
<אלי ספרונג: הדבר הזה הולך לקרות.
<אלי ספרונג: השאלה היא איך להתמודד ומה אתה הולך לעשות כרגע.
<אלי ספרונג: אבל בטוח שאי-אפשר להתעלם כי אנחנו שם.
אורי מקלב: האם דוד כוכבא מנכ"ל ארגון נהגי המשאיות, נמצא?
<יהודה בר אור: הוא נסע, אני במקומו.
אורי מקלב: אני לא אסיים את הישיבה לפני שאתן לך לדבר.
אורי מקלב: קודם אתן לאלי זילבר-נרווה לדבר.
<אלי זילבר-נרווה: שלום.
<אלי זילבר-נרווה: אני אלי זילבר-נרווה ואני אזרח, תושב תל-אביב.
<אלי זילבר-נרווה: הגעתי לפה היום בעזרת שלושה אוטובוסים.
<אלי זילבר-נרווה: הפעלתי Google maps מתל-אביב ובדרך הכי קצרה לקח לי שעה וארבעים להגיע לפה.
<אלי זילבר-נרווה: הטענתי את הרב-קו ב-100 שקלים.
אורי מקלב: אני מאוד מעריך את המודעות הציבורית שיש לך.
אורי מקלב: אתה אזרח פרטי, אתה לא מייצג שום דבר.
<אלי זילבר-נרווה: אני אזרח פרטי, לא מייצג שום דבר.
אורי מקלב: זה יפה מאוד, ואנחנו מאוד מאוד מעריכים את המודעות שלך ואת האחריות לייצג.
<אלי זילבר-נרווה: אם אקח את הנסיעה היום – אילו יכולתי להפעיל אפליקציה ולמצוא מישהו שנוסע לכיוון הכנסת.
<אלי זילבר-נרווה: אני אחזור עכשיו לתל-אביב שהיא העיר שבה אני חי ובה אני מתמודד עם התנועה.
<אלי זילבר-נרווה: אני במקצועי יועץ עסקי בתחום של אינטרנט.
<אלי זילבר-נרווה: אני יועץ עסקי ואין לי רכב.
<אלי זילבר-נרווה: אני נוסע בתחבורה ציבורית ללקוחות שלי, וכידוע נסיעה בתחבורה ציבורית, מונית, היא הוצאה מוכרת.
<אלי זילבר-נרווה: כשאני נוסע במוניות אני מקבל את הפתקים הקטנים האלה שתמיד הולכים לאיבוד או נקרעים או שלא רואים את הדיו.
<אלי זילבר-נרווה: רואה החשבון שלי פוסל 10% מהם.
<אלי זילבר-נרווה: זאת אומרת, אני מפסיד כסף.
<אלי זילבר-נרווה: אני חושב שהטכנולוגיה של המוניות לא מותאמת.
<אלי זילבר-נרווה: המונים הם מאוד מיושנים.
<אלי זילבר-נרווה: יש אפשרות.
<אלי זילבר-נרווה: האפליקציות יודעות היום למדוד פרמטר של זמן ומרחק, וכתוצאה מהפרמטר של זמן-מרחק האפליקציה יודעת לחשב ערך של נסיעה מדויק.
<אלי זילבר-נרווה: היא יכולה לשלוח לי חשבונית במייל בצורה יותר מסודרת, חסכונית ויעילה.
<אלי זילבר-נרווה: גם כשדיברו על הנסיעה השיתופית במונית – אם לא תהיה טכנולוגיה של אפליקציה שתמדוד את זה - - -
<קריאה: גט-טקסי.
<אלי זילבר-נרווה: גט-טקסי זה לא פתרון.
<אלי זילבר-נרווה: גט-טקסי לא נותן לי קבלה.
<אלי זילבר-נרווה: גט-טקסי נותן לי קבלה במייל.
<אלי זילבר-נרווה: חשבונית אני מקבל מהנהג, החשבונית לא שווה כלום.
<אלי זילבר-נרווה: אנחנו חוזרים לאותו דבר.
<אלי זילבר-נרווה: כשבגט-טקסי אני עושה הסדר חברה, הסדר חברה – פתאום הטכנולוגיה שלהם הולכת לאיבוד.
<אלי זילבר-נרווה: הם נותנים 33 שקלים לנהג מונית כשנהג המונית ממש מיוסר מהנסיעה הקשה ומהנוסע לוקחים 54.
<אלי זילבר-נרווה: זה פער הרווחים של גט-טקסי בהסדר חברה.
<אלי זילבר-נרווה: זאת אומרת, אתה מקבל מחירון.
<אלי זילבר-נרווה: אין מונה.
<אלי זילבר-נרווה: אם יש הסדר חברה אין מונה.
אורי מקלב: על מה אתה מקבל החשבונית על 54 או על ה-30?
<אלי זילבר-נרווה: 54, כולל מע"מ.
<אלי זילבר-נרווה: 47 פלוס מע"מ.
<יהודה בר אור: פה גט-טקסי עושים עבירה ומרמים את הציבור.
<אלי זילבר-נרווה: מעבר לזה, אני כבר לא מדבר כשאני נוסע מחוץ לעיר, נניח נסיעה לנס ציונה, הנהג מקבל 20% - 30% פחות ממחירון משרד התחבורה.
<אלי זילבר-נרווה: הנוסע משלם מעל מחירון.
<קריאה: גט-טקסי תמחרו את המחירים מחדש.
<קריאה: מהראשון לחודש יש תמחור מחדש.
<אלי זילבר-נרווה: יש טכנולוגיה, יש אפליקציה ואפשר למדוד זמן ומרחק.
<אלי זילבר-נרווה: אפשר לתת חשבונית אחת מרוכזת.
<אלי זילבר-נרווה: זה טוב לעוסק מורשה ולחברות.
אורי מקלב: דוד סן, בבקשה.
<דידי סן: אני ממכון מחקר קהלת ואנחנו גם עושים מחקר לתחבורה שיתופית.
<דידי סן: ראשית, אני רוצה להדגיש שהנחת היסוד שלנו היא שהתחבורה השיתופית קורית.
<דידי סן: העולם מתקדם – אם נרצה, גם אם לא.
<דידי סן: גם אם נאסור את זה בחוק, זה פשוט דבר שקורה ויתקדם ויזוז עוד וישנה את העולם ואת המקצועות שאנחנו מכירים, גם לטובה וגם לרעה – אנחנו לא יכולים לדעת, זה לא משנה.
<דידי סן: הטכנולוגיה מתקדמת והדברים משתנים, לאו דווקא לרעה.
<דידי סן: אנחנו יודעים שגם עולם המוניות היום משתמש בתחבורה שיתופית.
<דידי סן: גט-טקסי זה תחבורה שיתופית.
<דידי סן: כבר לא מזמינים היום מוניות מתחנות, אלא דרך האפליקציה מזמינים את המונית.
<דידי סן: אפילו דרך אובר יש להם שירות כזה.
<דידי סן: משרד התחבורה מציג פה גישה מאוד אחראית ומפקחת.
<דידי סן: אבל מה שהוא אולי לא מצליח לתפוס זה שגם אם מסבסדים היום תחבורה ציבורית, ויש ניסיון לבוא ולהניע את ההמונים בצורה כזו או אחרת ולעודד, אם הציבור רוצה משהו אחר זה מה שיקרה.
<דידי סן: הוא צריך להתאים את עצמו ואולי לעודד דברים שיהיו יותר טובים, אבל אי-אפשר לבוא ולאסור לחלוטין התקדמויות.
<דידי סן: המחקר שאנחנו עושים עוסק יותר בצדדים הרגולטוריים המשפטיים שהתייחסו אליהם פה בחלק, ובחלק לא נגעו.
<דידי סן: חלקם נראים לנו פשוטים וחלקם מסובכים מאוד.
<דידי סן: הדברים הפשוטים יותר נוגעים לזה שנכון להיום זה אסור, וזה נראה לנו דבר לא נכון.
<דידי סן: תחרות היא דבר חיובי בכל תחום, כמובן בפיקוח המתאים.
<דידי סן: ביחס לחוקי עבודה ונושאים נוספים שעולים - כלומר, יחסי העבודה בין האפליקציה או הנוסע והמסיע, וגם ביחס לעולם המס, ובכלל לגבי כל השאלות המשפטיות שעולות – אנחנו מציעים שני מודלים בגדול שהם שונים וכל אחד מנסה להתמודד בצורה אחרת עם ההתקדמויות.
<דידי סן: המודל הראשון והפשוט יותר הוא לתת לשוק לעשות את שלו.
אורי מקלב: כל העולם מונית.
<דידי סן: כן.
<דידי סן: למען האמת, זה מה שנשמע.
<דידי סן: בפשטות זה מה שכנראה יקרה עוד מאה שנה.
<דידי סן: מקצועות משתנים, אבל אנשים יכולים להסיע היום.
<דידי סן: הטכנולוגיה מאפשרת בפשטות מאוד למי שרוצה לאסוף אדם אחר, ולא רואים סיבה לבוא ולאסור ולהפריע.
<דידי סן: זה טוב לכולם, אפילו נהגי המוניות יכולים להיות חלק מזה.
<דידי סן: אנחנו יודעים אפילו שנהגי מוניות עובדים באובר, אפילו באובר איקס או בכל אפליקציה אחרת.
<דידי סן: המודל השני מדבר על הפרדה בין משרה מלאה למשרה חלקית.
<דידי סן: נכון להיום, כל הרגולציה חלה על האדם שמחליט שהוא הולך להיות נהג מונית.
<דידי סן: הוא צריך אישור וכו'.
<דידי סן: אנחנו יודעים שרובם של אלה שמציעים את עצמם כמסיע באפליקציות לא עושה את זה בתור משרה מלאה.
אורי מקלב: אובר מתנגדים לזה, למשל.
<דידי סן: אני לא יודע.
<דידי סן: אובר הוא רק מודל אחד ויש עוד המון.
<דידי סן: אנחנו מנסים לקדם למען הציבור, ואפשר רק עם חברות חדשות והן גם יקומו ויתחרו.
<דידי סן: זה טוב לכולם.
אורי מקלב: גם אני חושב שאולי היה צריך להתחיל כך.
שרן השכל: אפשר לקבל את המחקר שלכם?
<דידי סן: הוא עוד לא יצא, הוא ייצא בשבועות הקרובים ונחלק אותו.
<דידי סן: אני מדבר ממש על הצעה פרקטית לעכשיו, לא לעוד חמש שנים.
<דידי סן: כי מה שקורה היום זה שהציבור לא נהנה מהיכולות של התחבורה השיתופית, וגם נהגי המוניות לא נהנים מספיק כמו שאפשר.
<דידי סן: עד שמשרד התחבורה ישקול את זה ייקח שנים ונכון להיום הוא אוסר.
<דידי סן: קודם כל עד שהוא יאשר, וכולם כולם מפסידים מזה.
<דידי סן: המודל שאנחנו מציעים שהוא יכול לעבוד כבר היום זה שהרגולטור יחליט שאנשים שעובדים בצורה חלקית – לדוגמה, אדם יוכל לנהוג עד חמש שעות ביום, או עד כמות קילומטרים מסוימת בשבוע וכו' – הרגולציה הקיימת על האנשים שעובדים במשרה מלאה לא תהיה קיימת עליהם.
<דידי סן: הם לא יעברו על החוק, הביטוח יסתדר איתם.
<דידי סן: הם יוכלו לעשות את זה וליהנות והם לא יהיו מתחרים.
<דידי סן: הם לא יהיו נהגים במשרה מלאה.
<דידי סן: הרגולטור יחליט – כמה שהרגולטור ירצה לתת.
<דידי סן: תודה.
אורי מקלב: אנחנו מודים לך בשלב הזה.
שרן השכל: אני צריכה לצאת, אבל תודה לכל מיש הגיע.
שרן השכל: כמובן שאשמח לשמוע עוד דברים.
שרן השכל: בטח תהיה עוד ישיבה.
אורי מקלב: תהיה ישיבת המשך בעניין הזה.
שרן השכל: אני חושבת שמה שהועלה בנושא הטכנולוגיה וקידום הטכנולוגיה הוא חשוב, וגם מבחינת משרד התחבורה.
שרן השכל: אני יודעת ששילמו ממש למכרז של אגד שקנה אותו בשביל לפתח אפליקציה של התחבורה הציבורית, ובסוף הגיעה חברת מוב- - -, ובנתה את האפליקציה הזו בצורה יותר יעילה שהרבה יותר אנשים משתמשים בה.
שרן השכל: אני חושבת שדווקא טוב שהפיתוח הטכנולוגי מגיע גם מאנשים אחרים כי המדינה לא משקיעה בזה כמות מאוד גדולה של כספים, גם אם יש איזשהו רווח לצדדים פרטיים.
שרן השכל: לפעמים יש שם אנשים שחושבים מחוץ לקופסה ואני חושבת שטוב וצריך להשתמש בזה.
שרן השכל: אם באמת הטכנולוגיה הזו מתפתחת לכיוון בואו נצעד יחד עם זה ונפתח איזושהי רגולציה ומנגנון שיידע לאזן בין כל הגורמים.
אורי מקלב: תודה, תודה על ההשתתפות.
אורי מקלב: בבקשה, משפט על הביטוח.
<יהודה בר אור: לגבי הביטוח – ביטוח חובה לרכב פרטי הוא בערך 1,500 עד 1,800 שקל.
<יהודה בר אור: ביטוח החובה לנהג מונית, זה רכב מקצועי, הוא 6,000 שקל.
<מרים מיטל להבי: אני מצטערת, אני משלמת כמו נהג מונית כי לי יש ביטוח לכל נהג, החל מגיל 18.
<יהודה בר אור: 6,000 שקל את משלמת?
<מרים מיטל להבי: 5,000, כן.
<יהודה בר אור: אני מדבר על חובה.
<יהודה בר אור: כמה את משלמת על חובה?
<מרים מיטל להבי: אני משלמת על חובה מה שאמרתי לך.
<יהודה בר אור: את לא משלמת יותר מ-2,000 שקל.
<יהודה בר אור: זה פי 3 מרכב פרטי.
<מרים מיטל להבי: כל נהג, החל מגיל 18, משלמים - - -
<יהודה בר אור: לא, את לא יודעת את החוק.
<יהודה בר אור: בגלל זה רציתי שהוא יהיה פה ושהוא יענה לי.
אורי מקלב: אנחנו עוד לא אוחזים שם.
<יהודה בר אור: 2,000 שקל עולה חובה לרכב פרטי ולמונית עולה פי 3 – 6,000 שקל.
<יהודה בר אור: זה בדוק, נקודה.
<יהודה בר אור: לנו יש אפליקציה וכל מה שמציעים לי קיים פה.
<יהודה בר אור: הנה, אני רוצה שתראה שבלחיצה אחת אני יכול לשלב נוסעים והכול.
<יהודה בר אור: זאת אומרת, אנחנו יכולים כן לתת.
<יהודה בר אור: את כל המענה הזה שהם דיברו על טכנולוגיה שאתה עכשיו מציע אותה, אנחנו כבר ביצענו את זה והיא קיימת אצלנו בתוך הטלפון.
<יהודה בר אור: רבותי, אם משרד התחבורה ייתן לנו לעשות אז זה יחסוך - - -
אורי מקלב: אנחנו באמת חושבים שחלק מהמסקנות או חלק מהתועלות מהישיבה הזו זה גם נושא המוניות.
אורי מקלב: לא אאריך בדברי הסיכום על מה שסיכמתי במשפטים תוך כדי הדיון, וגם כבר חרגנו מהזמן.
אורי מקלב: בכל אופן, נקיים עוד ישיבה.
אורי מקלב: אנחנו גם נבקש ממשרד התחבורה וממשרד האוצר וכל המשרדים הרלוונטיים.
אורי מקלב: צריך להכין תוכנית.
אורי מקלב: אנחנו רואים את הנושא הזה כחלק משיפור התחבורה הציבורית, חלק מצמצום הרכבים הפרטיים.
אורי מקלב: אנחנו חושבים שהתחבורה השיתופית היא דבר שקיים ואנחנו צריכים לראות איך אנחנו באמת מקדימים את הסוס לעגלה ולא את העגלה אחר כך לסוס שכבר רץ.
אורי מקלב: אנחנו לא צריכים להתנהג בעניין הזה במדיניות של בת יענה.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שזה מביא תועלת וצריך לפתור את כל הבעיות.
אורי מקלב: יש לא מעט בעיות ובהרבה בחינות.
אורי מקלב: למשל, בעיות רגולטוריות.
אורי מקלב: צריך לבחון דבר דבר ולראות איך אנחנו מתקדמים.
אורי מקלב: אחד הדברים שאני חושב שאפשר להתקדם איתו ביחד זה נושא הנסיעה המשותפת במונית.
אורי מקלב: זה גם פקטור אחד מתוך הדברים האלה שיכול לתת מענה חשוב מאוד גם מבחינת הרווח של הנוסע, גם הרווח של הנוסעים.
אורי מקלב: הנושא החברתי הוא מאוד חשוב.
אורי מקלב: צריך להרחיב את זה שהתחבורה הציבורית תהיה זולה יותר, זמינה יותר, אמינה יותר, נגישה יותר, שמישה יותר.
אורי מקלב: זה המטרה של כולנו.
אורי מקלב: הנושא הזה הוא חלק מהעניין.
אורי מקלב: עם פתיחת המושב נקבע תאריך לישיבה הבאה.
אורי מקלב: אני מודה לכולם, ואני מאחל לכולם גמר חתימה טובה.
אורי מקלב: חודש טוב, חודש שמבשר טוב.
אורי מקלב: היום ראש חודש מרחשון התשע"ו, ה-13 באוקטובר 2015 ואני מתכבד לפתוח את ישיבה נוספת של ועדת המדע והטכנולוגיה בנושא גבולות השיח במרחב האינטרנטי.
אורי מקלב: בראש הדברים נפתח במצב הביטחוני כי אנחנו רואים את הפיגועים שהיו היום, מספר פיגועים בירושלים ובארץ.
אורי מקלב: רפואה שלמה לפצועים ואנחנו מחזקים את כוחות הביטחון ואת האזרחים.
אורי מקלב: ודאי לנושא הזה יש השלכות על הנושא שלנו והוא גם מחובר לנושאים בהם אנחנו דנים היום.
אורי מקלב: בסופו של דבר המרחב האינטרנטי גם משמש מקום להסתה ולתוצאות הקשות האלה.
אורי מקלב: בתחילת הדברים אני רוצה להודות ולתת את רשות הדיבור לחברת הכנסת רויטל סויד שיזמה את היום המיוחד הזה בכנסת כפי שרובכם או כולכם יודעים כאשר ועדות שונות בכנסת דנות בנושא מיגור השיח האלים במרחב הווירטואלי.
אורי מקלב: אנחנו כוועדת המדע והטכנולוגיה מרגישים עול ואחריות מיוחדת בנושא הזה כוועדה שאמונה בכנסת באופן רשמי על כל נושא האינטרנט ושלוחותיו ופעולותיו.
אורי מקלב: קבענו שהישיבה הזאת היא ישיבה נוספת בעקבות הצעה לסדר במליאת הכנסת של חברי הכנסת איתן כבל, סופה לנדבר, יעקב מרגי, עליזה לביא, מיכל רוזין.
אורי מקלב: עדיין לא הגשנו את המסקנות בעקבות ההצעה לסדר.
אורי מקלב: דנו בוועדה וביקשנו גם לקבל משובים, תגובות והצעות מגופים שונים וגם מחברי כנסת, ובחלקם קיבלנו.
אורי מקלב: בוודאי זה יוזכר בהמשך הדיון.
אורי מקלב: אני מבקש גם להודות לנציגי פייסבוק העולמית אשר באו פעם שנייה באופן מיוחד לישראל.
אורי מקלב: ודאי בימים אלה שאתם באים, ברוכים הבאים, זה מהווה עוד גיבוי ועוד תמיכה ואנחנו מברכים ומודים על כך.
אורי מקלב: כמובן נשמע אתכם.
אורי מקלב: הוועדה רוצה לציין, לכבד וגם לברך את כנס החלל הבינלאומי שמתקיים בימים אלה בירושלים.
עליזה לביא: בירכתי את הנציג של פייסבוק.
עליזה לביא: זאת פעם שנייה שנציגי פייסבוק כאן בוועדה.
אורי מקלב: ציינתי זאת בדבריי.
אורי מקלב: אמרתי שזאת פעם שנייה שהם באו באופן מיוחד.
אורי מקלב: אני גם רוצה להודות לאיגוד האינטרנט על כל הפעילות שלו.
אורי מקלב: אתם יזמתם את בואם בפעם הראשונה ואתם גם הייתם אתם בקשר ודרבנתם אותם וביקשתם מהם לבוא פעם שנייה.
אורי מקלב: אני מודה על כל הפעילות שלכם בנושא הזה.
אורי מקלב: אנחנו בוודאי נשמע אתכם.
אורי מקלב: לפני שאני מסיים את הפתיחה, אני רוצה לברך את כנס החלל שמתקיים בירושלים בו משתתפים נציגים מכל העולם, אנשי חלל ובאו כאלפיים אנשים כאלה.
אורי מקלב: היה להם אתמול יום פרלמנטרי בכנסת ויושב ראש הכנסת אירח וועדת המדע אירחה אותם.
אורי מקלב: אנחנו מברכים שיהיו להם דיונים פוריים ומוצלחים.
אורי מקלב: אני קצת מאריך בדברי הפתיחה על אף שאנחנו יודעים שהזמן שלנו קצר.
אורי מקלב: ישיבת הוועדה הקודמת חרגה מזמנה והדיון הזה היה אמור להתחיל בשעה 11:00 אבל הדיון התחיל מאוחר יותר.
אורי מקלב: אנחנו כן רוצים לסיים בזמן ואבל כן אנחנו מוגבלים בזמן.
אורי מקלב: אנחנו לא רוצים לעשות לוועדה השנייה מה שעשו לנו.
אורי מקלב: קחו בחשבון שנהיה קצת מוגבלים בזמן.
אורי מקלב: כפי שאמרתי, חברת הכנסת רויטל סויד תספר לנו על היום הזה.
רויטל סויד: בוקר טוב לכל האורחים, לכל האגודות והעמותות, למשטרת ישראל, למשרד החינוך, לנציגי פייסבוק שהגיעו פעם שנייה ותודה לך אדוני היושב ראש שבחרת במסגרת היום המיוחד שאני מארגנת בכנסת לקיים דיון מיוחד בנושא גם בוועדת המדע.
רויטל סויד: עת הקמתי את השדולה למיגור המאבק בשיח האלים והבריוני ברשת, הנושא עדיין היה קצת בחיתוליו עם פחות מודעות.
רויטל סויד: מאז חווינו התאבדות של אריאל רוניס זכרונו לברכה, ראינו פגיעות הולכות ומתרבות ברשת החברתית, לצערי הרב רק בשבוע ולפני שבועיים שעבר נחשפנו לסרטונים פוגעניים מיניים של בנות שרצים ברשת שזאת ממש עבירה פלילית וביומיים האחרונים עם גל הטרור הקשה שפוקד אותנו במדינת ישראל אנחנו רואים שהרשת היא זירה שבה הסתות, גזענות משני צדי המתרס, לצערי גם של נציגי הציבור שלנו שאמורים להוות דוגמה, משתמשים בקרקע הזאת לדברים שליליים, במקום להרגיע את הרוחות.
רויטל סויד: צריך להקדים ולומר שהרשת החברתית, המדיה החדשה, המרשתת, היא דבר מבורך מאוד, היא מאפשרת חופש ביטוי, היא מאפשרת הנגשת מידע מחד ומאידך כל דבר יכול להיאמר וגם להיות מבוקר.
רויטל סויד: השאלה היא לא מה אומרים אלא איך אומרים ואנחנו חייבים לדאוג להטמיע בקרב בני נוער, ילדים וגם מבוגרים את האופן הנכון שבו אנחנו צריכים לדבר ברשת.
רויטל סויד: עת ארגנתי את היום המיוחד הזה לא ידעתי שתהיה רשת כל כך גועשת בכל כך הרבה נושאים.
רויטל סויד: לצערי אנחנו נמצאים באמת בתקופה מאוד מורכבת.
רויטל סויד: הנושא של התמודדות עם המאבק באלימות והבריונות ברשת הוא נושא שנחלק לכמה חלקים.
רויטל סויד: הוא קודם כל בחקיקה, וגם הגשתי הצעת חוק אחת ואני אגיש עוד הצעות חוק.
רויטל סויד: הנושא השני הוא בהעלאת מודעות וזה מה שאנחנו עושים גם במסגרת היום המיוחד הזה.
רויטל סויד: הנושא השלישי הוא כמובן חינוך.
רויטל סויד: הייתה לי פגישה עם שר החינוך, ישבתי אתו והוא בהחלט מבין שצריך להטמיע את נושא החינוך גם בקרב בתי הספר, בקרב בני נוער וילדים שהיום אומרים שיש שפת פייסבוק.
רויטל סויד: הם חושבים שיש שפה מיוחדת.
רויטל סויד: הם חושבים שהשפה האלימה היא דבר שהוא טריביאלי, כך הם גדלו וכך הם התחנכו.
רויטל סויד: אין ספק שצריך לחנך אותם לשפה אחרת.
רויטל סויד: בוועדה לזכויות הילד דיברנו על כל מה שבהחלט הורים יכולים לעשות, בוועדת החינוך דיברנו על חלקו של משרד החינוך ואני רוצה היום לנצל את האורחים הנחמדים שלנו, שאני מודה לכם שהגעתם, ורוצה לומר דבר אחד.
רויטל סויד: בסופו של דבר, מה מבקש נפגע הרשת?
רויטל סויד: הדבר היחיד שהוא מבקש זה שהמפגע, שהתוכן הפוגעני, המעליל והבוטה יוסר מיד.
רויטל סויד: הוא לא רוצה ללכת לבתי משפט, הוא לא רוצה לתבוע תביעת דיבה, הוא לא רוצה להוציא כספים וללכת לעורכי דין ולבתי משפט ולדון שנים עד אשר בסופו של דבר יוכרע שהוא רוצה פיצוי.
רויטל סויד: הוא לא רוצה פיצוי.
רויטל סויד: הילד והילדה רוצים ללכת לבית הספר למחרת בלי התוכן הפוגעני.
רויטל סויד: האדם המבוגר, אריאל רוניס זכרונו לברכה רצה שלא יהיו אין ספור שיתופים וכאן אני פונה אליכם נציגי פייסבוק, נציגי איגוד האינטרנט ולכל מי שיש לו שליטה על האינטרנט ומבקשת, תאפשרו לנו את המגע הישיר הזה, את האופן הישיר הזה אליכם להסיר תכנים פוגעניים, מבזים, משפילים עלאתר.
רויטל סויד: דוח שנאה שפורסם מעיד על כל כך הרבה דברי שנאה ושטנה כנגד - אני לא רוצה להרחיב פה ולומר כנגד איזה אגודות – ודוחות השנאה מדברים בעד עצמם.
רויטל סויד: אנחנו מבקשים את המגע הישיר הזה באמצעותכם.
רויטל סויד: אני מזמינה גם את כולם להיום בסביבות 4:30 אחר הצהרים, אז יתקיימו דיונים מיוחדים במליאה.
רויטל סויד: אני פותחת את הנאום שלי ונציג מכל סיעות הבית ינאם גם הוא בנושא של אלימות ובריונות ברשת.
רויטל סויד: חובתנו כנציגי ציבור להירתם לנושא ולסייע ולאפשר לזירה הכול כך מבורכת הזאת להתקיים באופן נקי, תקין, עם חופש ביטוי ולא עם אלימות ובריונות.
עליזה לביא: יש לנו עוד דיונים.
עליזה לביא: אדוני היושב ראש, אנחנו קצרים בזמן.
עליזה לביא: זה הביקור השני של נציגי פייסבוק, אני שואלת מה קרה מאז הם היו בפעם הראשונה.
אורי מקלב: כפי שסיכמנו, תהיה לכם פתיחה קצרה ואחר כך תוכלו להגיב על הדברים שייאמרו.
אורי מקלב: העלינו כמה נושאים ששמעתם בקשב רב בפעם הקודמת.
אורי מקלב: לקחתם את זה אתכם.
אורי מקלב: באתם עכשיו ובוודאי יש לכם מה לחדש לנו ומה לומר לנו בעניין.
<סיימון מילנר: (אומר דברים בשפה האנגלית להלן התרגום החופשי) תודה רבה.
<סיימון מילנר: אנחנו מודים על ההזדמנות לחזור לכאן.
<סיימון מילנר: לאלה שלא היו, שמי סיימון מילנר ואני המנהל של פייסבוק לאזור מרחב לרבות ישראל ועמיתתי ג'ולי היא ראש הבטיחות באירופה, המזרח התיכון ואפריקה.
<סיימון מילנר: בפעם שעברה דיברנו וג'ולי הסבירה את המדיניות של פייסבוק שנוגעת לכל מיני נושאים ובמיוחד שיסוי, ביזוי ושיימינג.