GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טליה אגמון: למעשה התיקון הזה לחוק מאמץ את ההמלצות, את הקווים המנחים שקבע ה-OECD בנושא הזה של ניהול מאגרי דגימות לצורכי מחקר.
משה גפני: לפי הסעיף הזה יכול לבוא עכשיו מישהו שהוא לא בית חולים ולהקים מאגר מידע כזה, כמובן לעמוד בתנאים שנקבעו בחוק, ויהיה לו מאגר מידע.
טליה אגמון: יהיה לו מאגר דגימות ומאגר מידע אם הוא קיבל מאתנו אישור.
משה גפני: יש לו מאגר מידע.
טליה אגמון: אם הוא יקבל את האישור.
משה גפני: אם הוא עומד בכל התנאים.
טליה אגמון: להגיד לך במאה אחוזים שעובדתית זה לא קיים, אני לא יכולה אבל זה לא היה מוסדר.
משה גפני: כולם מסכימים עם הדבר הזה?
משה גפני: אנשים טובים באמצע הדרך.
איילת וולברג: 23ב.
איילת וולברג: תקנות לעניין מאגרי דגימות ומידע השר, באישור ועדת המדע, ובהסכמת שר המשפטים, יקבע הוראות לגבי מאגרי דגימות ומידע בעניינים המפורטים להלן, ורשאי הוא לקבוע הוראות שונות בהתחשב בגודלם, במטרותיהם ובאופן הקמתם של מאגרים שונים: אופן הגשת בקשה להיתר ומסמכים שעל מבקש ההיתר לצרף לבקשתו, הוראות לעניין אופן הפעלת המאגר, ובכלל זה תנאי איסוף הדגימות הביולוגיות ותנאי שמירתן, תנאי אבטחת המידע וסודיות, הדרכים והתנאים למסירת דגימות ומידע לחוקרים או למאגר דגימות ומידע אחר לרבות לעניין יישום הוראות סעיף 13א(ב)(4), ולהבטחת גישה סבירה של חוקרים אחרים לדגימות ולמידע לשם קידום המדע ולמטרות מחקר.
איילת וולברג: תנאים למתן היתר לניהול ולהחזקה של מאגר, לרבות לעניין היכולת המקצועית של המבקש לנהל מאגר דגימות ומידע ולהחזיקו בתנאים הולמים ולאורך שנים ולעניין עמידת המערכת הטכנולוגית שתשמש את המבקש בדרישות אבטחת מידע.
איילת וולברג: הוראות לעניין אופן הפסקת פעילותו של מאגר, בין אם בהתאם לצו שנתן המנהל לפי סעיף 23ג או מטעם אחר, ובכלל זה לעניין העברת הדגימות והמידע שברשות המאגר לבעל היתר אחר או למשרד הבריאות, או על השמדתן, על מנת להטיח א הגנת פרטיותם של מי שנלקחו מהם הדגימות ואת אבטחת המידע השמור במאגר.
איילת וולברג: חובת דיווח של מאגר הדגימות והמידע למנהל או למי שהוא יסמיך בעניין הפעלת המאגר.
איילת וולברג: 23ג.
איילת וולברג: הפסקת פעילות של מאגר דגימות ומידע (א) (1) המנהל רשאי להורות בצו על סגירת מאגר דגימות ומידע או לבטל היתר לניהול ולהחזקה של מאגר, אם נוכח כי המאגר מתמיד להפר את הוראות החוק או את תנאי ההיתר, או מתנהל בדרך המסכנת את שלום הציבור.
איילת וולברג: (2) הורה המנהל על סגירת מאגר דגימות ומידע או על ביטול היתר לניהול והחזקה של מאגר או נודע לו שבעל היתר כאמור עתיד להפסיק או הפסיק את פעילות המאגר, יקבע ויורה מה ייעשה בדגימות הביולוגיות ובמידע שברשות המאגר על מנת להבטיח את הגנת פרטיותם של מי שנלקחו מהם הדגימות ואת אבטחת המידע לשמור במאגר, בהתייעצות עם רשם מאגרי מידע שמונה לפי חוק הגנת הפרטיות.
איילת וולברג: (3) המנהל רשאי להורות על העברת הדגימות והמידע לבעל היתר אחר לניהול והחזקה של מאגר, בהסכמתו, או למשרד הבריאות, או על השמדתם והכול לפי שיקול דעתו, על בסיס הערך המחקרי והכלכלי של הדגימות והמידע והתועלת לציבור שאפשר להפיק מהם.
איילת וולברג: (4) העברת דגימות ומידע כאמור בסעיף זה, ייעשה הדבר באופן שיבטיח את המשך הוחזקתם ושמירתם של הדגימות והמידע בצורה נאותה ואת ההגנה על פרטיותם של נותני הדגימות.
איילת וולברג: (5) לעניין זה, יחלו על מאגר דגימות ומידע הוראות סעיפים 25א, 29א ו-30 לפקודת בריאות העם, בשינויים המחויבים.
איילת וולברג: (ב) בהליך משפטי העוסק בפירוק תאגיד שהוא בעל היתר לניהול והחזקה של מאגר או מחזיק במאגר דגימות ומידע, יהא משרד הבריאות משיב לבקשה, ולעמדתו לעניין הטיפול בדגימות ובמידע יהיה מעמד מיוחד בהליך.
איילת וולברג: כלל מאגר כאמור מידע או דגימות מזוהים או מקודדים, תגובש עמדת משרד הבריאות לעניין זה בהתייעצות עם רשם מאגרי המידע שמונה לפי חוק הגנת הפרטיות.
איילת וולברג: 23ד.
איילת וולברג: תנאים לאיסוף דגימות ביולוגיות למאגר ולשימוש בהן לא יאסוף אדם דגימות ביולוגיות או מידע רפואי למאגר דגימות ומידע, ולא יעבירם לצורכי מחקר, אלא אם כן התקיימו כל אלה: המנהל אישר, לפי המלצת ועדת הלסינקי עליונה, את תחילת איסוף סוג הדגימות המבוקש או סוג המידע המבוקש.
איילת וולברג: הדגימות הביולוגיות נאספות בהתאם לתנאי היתר לניהול והחזקה של מאגר לפי הוראות כל דין.
איילת וולברג: האדם שממנו ניטלת דגימה ביולוגית הסכים מדעת לכך לאחר שנמסר לו בכתב מידע כאמור או שמתקיימות לגביו הוראות סעיף 13א.
צילי נאה: צריך להפנות כאן לסעיף של פרסום מידע לציבור.
טליה אגמון: א(ז).
גלי בן אור: נעשה את זה.
משה גפני: מה אומר הסעיף?
טליה אגמון: זה שהוא חייב לפרסם את קיומו של המאגר, מטרותיו, כל הכללים לפיהם הוא עובד.
טליה אגמון: זה סעיף 23א(ז).
גלי בן אור: זה יזוז ולכן אני לא כותבת עכשיו מספר.
משה גפני: לא מספר.
משה גפני: רק שנראה היכן זה.
איילת וולברג: העברת הדגימות הביולוגיות או חלק מהן לצורכי מחקר אינה פוגעת בייעוד המקורי שלשמו ניטלו הדגימות, ואינה פוגעת בנותן הדגימות או בטיפול הרפואי בו.
איילת וולברג: נשלחו דגימות ביולוגיות ממאגר דגימות ומידע בישראל אל מחוץ לישראל – לא יועבר אל מחוץ לישראל כל פרט מזהה על מי שניטלו ממנו דגימות ביולוגיות.
איילת וולברג: יישמר במאגר חלק בר-שימוש של הדגימה הביולוגית.
איילת וולברג: לא ייאספו בישראל דגימות ביולוגיות שכל מטרתן איסופן היא העברה למאגר דגימות מחוץ לישראל, אלא לפי תנאים שקבע השר באישור ועדת המדע, ובאישור המנהל.
איילת וולברג: דגימות קיימות יועברו למאגר דגימות ומידע ויוכלו לשמש למחקר רק אם הופרדו מהן הפרטים המזהים באופן שהפך אותן לדגימות אנונימיות.
איילת וולברג: האדם שממנו ניטלה דגימה רשאי בכל עת להורות על מחיקת פרטיו המזהים כאמור בסעיף 16 או על השמדת הדגימה, ולא יישא בשל כך באחריות לנזק כלשהו שנגרם עקב כך, והטיפול הרפואי בו לא ייפגע".
איילת וולברג: 23ה.
איילת וולברג: הגבלת השימוש וההעברה של הדגימות והמידע לא ייעשה שימוש בדגימה ממאגר דגימות ומידע כאמור בסעיף 23א או במידע השמור בו אלא לצרכי מחקר ובהתאם להוראות סעיפים 23א-23ד, אלא אם כן ניתנה הסכמת הנבדק לכך, ולפיה.
איילת וולברג: דגימה או מידע כאמור בסעיף קטן (א) לא יועברו לכל גורם אחר אלא בהתאם להוראות חוק זה או על פי צו של בית משפט.
איילת וולברג: תיקון סעיף 24 בסעיף 24 לחוק העיקרי – האמור בו יסומן "(א)" ובו - ברישה, במקום "דגימת DNA" יבוא "דגימה ביולוגית לשם עריכת בדיקה גנטית".
איילת וולברג: בפסקה (2), במקום "גן הנשאות של" יבוא "שינוי בגן המעיד על" ובסופה יבוא "היה הנבדק קטין – לא תיערך בדיקה לפי סעיף קטן זה אם על פי הערכה רפואית סבירה ניתן לדחותה עד לאחר שימלאו לקטין שש עשרה שנים, בלי לפגוע בבריאותו".
אחרי פסקה  יבוא: "(5) הבדיקה דרושה לצורך טיפול במחלתו של הקטין, החסוי או פסול הדין, או לשם מציאת התאמה גנטית בין הקטין, החסוי או פסול הדין ובין אדם אחר לצורך טיפול רפואי בקטין".
קטן יבוא: "(ב) הוראות סעיף זה לא יחולו על בדיקה הנערכת לפי סעיף 11ב או בדיקה הנערכת לפי צו של בית משפט לפי הוראות פרק ה'1".
שרי ליברמן: יש לי הערה.
שרי ליברמן: אנחנו ביקשנו את התייחסות של הוועדה לנושא של קטינים, הורים או נשים בהריון לגבי הסכמה של חובת יידוע ההורים שלהם.
משה גפני: את מדברת על סקירת ילודים?
שרי ליברמן: לא.
שרי ליברמן: בדיקות קטינים, נשים שמגיעות לייעוץ גנטי טרום לידתי למשל, בנות 17, הן עדיין קטינות אבל הן כבר בהריון ובעצם דרושה הסכמת האפוטרופוס שלהן לבדיקות שלהן.
שרי ליברמן: דיברנו על זה בפעמים קודמות.
מיכל לאב שוורץ: בדברי ההסבר להצעת החוק כתוב שבהכנה לקריאה שנייה ושלישית תבחן ועדת המדע והטכנולוגיה את האפשרות לקבוע הוראות בסעיף זה לגבי עריכת בדיקה גנטית בקטינה בהריון או המתכננת הריון או שהיא אם וכולי.
משה גפני: כל הצעה תתקבל בברכה.
שרי ליברמן: אני רואה את העניין הזה בעייתי בגלל שחלק מהנשים/בנות מגיעות למצב הזה בלי ידיעת ההורים שלהן.
משה גפני: אבל יש נשים בנות 17 שמגיעות.
שרי ליברמן: אני אומרת.
שרי ליברמן: אני רואה אותן במרפאה.
משה גפני: יש כאלה שמגיעות עם הסכמת ההורים.
שרי ליברמן: חלקן, ואז באמת זאת לא בעיה, אבל אותן אלה שמגיעות בלי הסכמה כי ההורים לא יודעים.
שרי ליברמן: היום אנחנו מערבים עובדת סוציאלית במקרים הנדרשים.
שרי ליברמן: אני יודעת שאנחנו מערבים עובדים סוציאליים.
אדוארד ווייס: משרד הרווחה.
אדוארד ווייס: רציתי לציין שלגבי מצבים כאלה, יש כבר חקיקה בהקשרים אחרים.
אדוארד ווייס: למשל, יש חוק לגבי עריכת בדיקת איידס וגם חוק האימוץ למשל מאפשר לקטין שהוא הורה, לתת הסכמת הורה לאימוץ גם ללא הסכמת האפוטרופוס.
אדוארד ווייס: צריך הסדר מפורש בחקיקה כדי לאפשר את הדבר הזה.
משה גפני: מה אתם מציעים לעשות במקרה הזה?
אדוארד ווייס: לכן הצגתי את הדוגמאות האלו.
אדוארד ווייס: אפשר להיעזר בהן, אם תרצו.
טליה אגמון: יש שתי אפשרויות.
טליה אגמון: קודם כל, הוועדה המייעצת לחוק מידע גנטי דנה בנושא הזה ב-30 באוקטובר והסכימה שבעצם מגיל 16 אפשר יהיה להתייחס לקטינה שהיא הרה או מתכננת הריון בצורה מסודרת להתייחס אליה כאל בגירה לעניין הזה, אבל זה אכן נושא שצריך לנסח אותו, ואולי זה לא הזמן הנכון.
טליה אגמון: בנוסף, יש במקביל הצעת חוק שמשרד הבריאות מקדם בעניין של הסכמת קטינים לטיפול רפואי באופן כללי ויכול להיות שאפשר להכניס את זה דרך שם, או בהמשך.
טליה אגמון: לשיקולך.
טליה אגמון: מבחינת המהות, אני חושבת שיש לנו הסכמה עם היועצות הגנטיות.
משה גפני: קודם כל, זה נכון מה שאמרת.
משה גפני: אמרתי את זה וביקשתי להכניס את זה גם בדברי ההסבר והתכוונתי לזה.
משה גפני: בפנינו עומדות הברירות הידועות מהבוקר.
משה גפני: לא להעביר את החוק עד שלא נקיים דיון בעניין הזה, כמו שהבטחנו, או להגיד שמשרד הבריאות יתכבד בבקשה יחד עם משרד הרווחה, יחד עם הממשלה, ויביאו הצעת חוק.
משה גפני: צריך להביא הצעת חוק.
משה גפני: החוק הזה לא יהיה מושלם אלא אם כן מבקש משרד המשפטים לעצור את החקיקה ואז אני עוצר.
משה גפני: אני 26 שנים בכנסת.
משה גפני: לא תפסו אותי במילה שאמרתי ולא קיימתי אותה או שאמרתי דבר לא נכון.
משה גפני: אם אתם אומרים הבטחת שאתה תדון בעניין הזה בקריאה השנייה והשלישית ואנחנו מבקשים שלא אדון על זה בקריאה השנייה והשלישית עד שאני לא מסיים את הדיון הזה, אני עוצר את הדיון אלא אם כן אתם מסכימים שנמשיך את הדיון ונשאיר את זה בצד ונגיד להם לטפל בזה בקדנציה הבאה.
מיכל לאב שוורץ: אנחנו מקבלים את ההצעה של משרד הבריאות.
משה גפני: זאת אומרת, אני לא משקר אם אני ממשיך את הדיון.
שרי ליברמן: אז מה יהיה כתוב?
משה גפני: לא כתוב כלום.
שרי ליברמן: לא תהיה התייחסות לזה?
שרי ליברמן: מה יקרה בפועל?
שרי ליברמן: אולי כדאי לסייג בלשון החוק את המקרים.
משה גפני: מה לסייג?
משה גפני: מה להגיד?
משה גפני: בבקשה, תגידי.
שרי ליברמן: שיצטרכו לדון בנושא קטינות הרות.
שרי ליברמן: לומר משהו.
משה גפני: אנחנו עוסקים בחקיקה שאם היא מצליחה, אנחנו מחר מסיימים אותה במליאת הכנסת.
משה גפני: אני יכול להגיד במליאת הכנסת ויהיו דברים בהם אני אומר שלא השלמנו את החוק והם לא בחוק.
משה גפני: אני אבקש מהיועצת המשפטית למשל את הנושא הזה, שאני אומר במליאת הכנסת שנציגי הממשלה – משרד הבריאות, בעיקר משרד הבריאות – אמורים להביא חוק בכל הנושא הזה בקדנציה הבאה.
משה גפני: אין דרך אחרת אלא אם כן לא יהיה חוק.
שרי ליברמן: אני רוצה רק להעיר שבאמת מבחינה פרקטית כל ההערות שאנחנו מעירים – וצר לי שזה אולי מעצבן –
משה גפני: אני מודיע לפרוטוקול שאף הערה שלכם לא עצבנה.
שרי ליברמן: בסוף מי שעובד עם זה, אלה אנחנו.
משה גפני: הבעיה היחידה שלי הן הבחירות.
סמדר הורוביץ צדרבוים: הבעיה שלנו היא שאנחנו מדברים כאן על כל מיני מקרים וכל מקרה שאנחנו מעלים כאן, בעינינו יש לו שם, שם משפחה, סיפור משפחה.
סמדר הורוביץ צדרבוים: אנחנו חוששות לנשים האלה.
סמדר הורוביץ צדרבוים: שרי ואני עובדות במכונים שנים ומה שאמרה שרי, ברור שאנחנו מזמינים עובדת סוציאלית.
משה גפני: כאילו שאנחנו חולקים בעניין הזה.
סמדר הורוביץ צדרבוים: לא, אנחנו לא חולקים.
משה גפני: אנחנו נמצאים בבניין – אגב, כך זה בכל הבניינים אבל כאן זה בא לידי ביטוי בולט – בו יש סדרי עדיפויות.
משה גפני: צריך לקבל החלטה כשאת מעלה את הבעיה הזאת, מה לעשות עכשיו.
משה גפני: בפני עומדת ברירה.
משה גפני: אני חבר הכנסת היחיד כאן בוועדה.
משה גפני: אין אף חבר ועדה.
משה גפני: יש אורחים נכבדים, אנשי מקצוע שאני סומך על שיקול דעתם ועל הדברים שהם אומרים אבל בפני יש סדר עדיפות, האם לעשות חוק מושלם כמו שתכננתי לעשות או לעשות חוק לא מושלם אבל שלפחות יהיה חוק.
משה גפני: לפחות כל התשתית קיימת בחקיקה בקריאה שנייה ושלישית.
משה גפני: למשל, המקרה עליו אנחנו מדברים, אנחנו לא משנים מהמצב הקיים.
משה גפני: נגיד שאנחנו צריכים עכשיו לקיים דיון על העניין הזה, ואם לא, לא יהיה חוק.
משה גפני: אני לא יודע איזו ממשלה תהיה.
משה גפני: יכול להיות שתהיה ממשלה שבכלל החוק הזה לא יבוא לדיון.
סמדר הורוביץ צדרבוים: אנחנו רק שואלות.
משה גפני: אני משתף אתכן בעניין.
משה גפני: אני לא רואה אתכן כאילו אתן לא בעניין הזה.
משה גפני: אתן בעניין.
משה גפני: זה המקצוע שלכן.
סמדר הורוביץ צדרבוים: אנחנו באותו צד.
סמדר הורוביץ צדרבוים: אנחנו רוצות לראות מה הדרך הפרלמנטרית הכי נכונה לוודא שזה יטופל בהמשך.
משה גפני: את כל הנושאים הללו שאמרנו שנקיים עליהם דיון וגם אלה שלא אמרנו שנקיים עליהם דיון אבל התברר שיש עם העניין הזה בעיות ואנחנו לא יכולים עכשיו להתחיל דיון בקריטריונים.
שרי ליברמן: אולי כן להוסיף שזה יהיה בהסכמת הקטינה בלבד במקרים שהיא בהריון.
משה גפני: דבר כזה בחיים לא עשינו.
משה גפני: אם את רוצה, זה עכשיו דיון של שעה וחצי.
משה גפני: מה זה הסכמה?
טליה אגמון: מגיל 16 ממילא חוק מידע גנטי דורש הסכמה של הקטין בנוסף להורים.
משה גפני: מבלי לקיים דיון רציני, אני לא הולך לעשות את זה.
טליה אגמון: זה כרגע קיים.
משה גפני: חוץ מזה, יש לי רוגז גדול על הממשלה.
משה גפני: גדול.
משה גפני: הממשלה הייתה צריכה להביא חוק כזה ולא חבר הכנסת שטרית ולא הצעת חוק פרטית.
משה גפני: מדובר בדבר שהוא בעייתי, שצריך את אנשי המקצוע.
משה גפני: עם כל הכבוד, חבר הכנסת שטרית הוא חבר כנסת מצוין, אנחנו דנים בחוק שלו, אבל זה היה צריך לבוא מהממשלה.
משה גפני: כמו שהיה לי באיזוק האלקטרוני, שמונה חודשים לא מביאים בגלל שיש ויכוח בין שני משרדים.
משה גפני: אסור לדבר פוליטיקה עכשיו.
גלי בן אור: אתה יכול.
משה גפני: אני יכול להגיד לאנשים מה הם צריכים להצביע בבחירות?
איילת וולברג: תיקון סעיף 25 בסעיף 25 לחוק העיקרי, ברישה, במקום "דגימת DNA" יבוא "דגימה ביולוגית לשם עריכת בדיקה גנטית".
איילת וולברג: תיקון סעיף 26 בסעיף 26 לחוק העיקרי – בסעיף קטן (א), במקום "דגימת DNA" יבוא "דגימה ביולוגית לשם עריכת בדיקה גנטית".
איילת וולברג: בסעיף קטן (ב), במקום "שמונה עשרה" יבוא "שש עשרה", ובסופו יבוא "כל עוד לא הסתיים המחקר וכל עוד הדגימה שניטלה ממנו או מידע גנטי עליו ניתנים לזיהוי".
איילת וולברג: תיקון סעיף 27 בסעיף 27(א) לחוק העיקרי – ברישה, במקום "דגימת DNA" יבוא "דגימה ביולוגית לשם עריכת בדיקה גנטית".
איילת וולברג: בפסקה (2), במקום "גן נשאות למחלה או למוגבלות" יבוא "שינוי בגן המעיד על מחלה או מוגבלות".
איילת וולברג: החלפת סעיף 28
העיקרי יבוא: "28.
העיקרי יבוא: מסירת תוצאות בדיקה גנטית בקטין תוצאות בדיקה גנטית שנערכה לקטין, לחסוי או לפסול דין מאחת העילות המנויות בסעיף 24(1) ו-(2) ו-(5) יימסרו לאחראי על הקטין, החסוי או פסול הדין בלבד.
העיקרי יבוא: מלאו לקטין שש עשרה שנים, או היה החסוי או פסול הדין מסוגל להבין בדבר – יימסרו התוצאות גם לו, בנוכחות האחראי עליו, אלא אם כן הביע האחראי התנגדותו לכך, ויחולו הוראות סעיף קטן (ג).
העיקרי יבוא: במסירת תוצאות בדיקה שנערכה לקטין, חסוי או פסול דין מכוח סעיף 27 יימסר לאחראי על הקטין, החסוי או פסול הדין, המידע ההכרחי לשם קבלת הסכמה לטיפול שעל הקטין, החסוי או פסול הדין לעבור, או מידע ההכרחי לשם שמירה על בריאותו של הקטין, החסוי או פסול הדין בלבד.
העיקרי יבוא: הוראות סעיפים 13(ד) ו-18(ג) לחוק זכויות החולה יחולו גם על מסירת תוצאות של בדיקה גנטית, בשינויים המחויבים לפי העניין".
משה גפני: איך מוסרים את זה?
משה גפני: האחראי על הקטין יקבל?
טליה אגמון: עד גיל מסוים.
טליה אגמון: אם מגיל 16 הוא חסוי שמסוגל להבין, הוא יקבל בנוכחות האחראי.
משה גפני: הוא עצמו.
טליה אגמון: גם הוא עצמי, בנוסף להורה.
טליה אגמון: במיוחד לאור העובדה שמהגיל הזה גם נדרשת ההסכמה שלו.
משה גפני: אבל זה לא כתוב.
טליה אגמון: זה כתוב בחוק הקיים.
טליה אגמון: בחוק הקיים, מגיל 16 קטין צריך לתת הסכמה בנוסף להורה שלו.
טליה אגמון: יש לו בעצם זכות וטו.
טליה אגמון: זה כבר קיים היום.
משה גפני: אם כן, היא צודקת לגבי הסיפור הזה של ההיריון.
משה גפני: אם באה מישהי בהריון והיא בלי ההורים שלה.
משה גפני: היא מגיעה בגיל 17.
משה גפני: למה החוק לא תופס כאן?
טליה אגמון: היום, לפי החוק הקיים, היא צריכה לתת הסכמה שלה בנוסף להסכמה של ההורים שלה.
טליה אגמון: הוועדה המייעצת הסכימה שאם היא בהריון, מגיל 16 היא תוכל לבד.
טליה אגמון: אנחנו נטפל בזה.
איילת וולברג: תיקון סעיף 28ו בסעיף 28ו(א) לחוק העיקרי, ברישה, במקום "28ד" יבוא "28ג".
איילת וולברג: תיקון סעיף 29 בסעיף 29 לחוק העיקרי – בסעיף קטן (א), אחרי "מידע גנטי" יבוא "עליו או על קרובו".
איילת וולברג: בסעיף קטן (ג), אחרי "עובד" יבוא "או של קרובו".
איילת וולברג: הוספת סעיפים 29א עד 29ג
העיקרי יבוא: "29א.
העיקרי יבוא: סייג לשימוש במידע גנטי בצבא הגנה לישראל לא ייעשה שימוש במידע גנטי או בתוצאות בדיקה גנטית של אדם או של קרובו לקביעת כושר לשירות ביטחון, כמשמעותו בחוק שירות ביטחון (נוסח משולב), התשמ"ו-1986, אלא בהתאם להוראות אותו חוק.
אלה קורן: כן.
סרן אלה קורן: אלה קורן, הייעוץ המשפטי של חילה רפואה.
גלי בן אור: לגבי (א) זה בסדר, על (ב) יש להם תיקון.
איילת וולברג: הוראות סעיף זה לא יחולו על מידע הקשור באופן ישיר לאבחון או לטיפול במחלה, תסמונת או מצב הנובע ממחלה, שתסמיניהם מופיעים באותו אדם ורופא יכול לזהותם בהתאם להכשרתו ולמומחיותו בתחום הרפואי הנוגע לעניין.
אלה קורן: אנחנו מבקשים להוסיף לסעיף קטן (ב) כי הוראות סעיף זה לא יחולו על מידע הקשור באופן אישי לאבחון או לטיפול במחלה, תסמונת או מצב הנובע ממחלה, שתסמיניהם מופיעים באותו אדם או בקרובו, ורופא יכול לזהותם וכולי.
אלה קורן: את המילה "או בקרובו".
גלי בן אור: אותו אדם יכול להגיע לרופא בחיל הרפואה ולומר שלשני הוריו יש תסמינים כאלה וכאלה.
משה גפני: מה את מבקשת להוסיף?
גלי בן אור: אחרי "באותו אדם", להוסיף את המילה "או בקרובו".
גלי בן אור: הם הסבירו שהאדם יכול לבוא לצבא ולומר שלשני ההורים שלו יש תסמינים כאלה וכאלה.
גלי בן אור: זה אומר שיש להם מחלה גנטית כזאת וכזאת.
גלי בן אור: יש סבירות גבוהה מאוד שזה יהיה גם בו ולכן הוא לא יכול לשרת.
גלי בן אור: אם אנחנו מוסיפים את המילה "וקרובו", זה מה שזה אומר.
משה גפני: איפה זה כתוב שרק במקרה הזה?
משה גפני: הרי פחדנו שישתמשו – וגם שטרית העלה את העניין הזה – שהצבא יבוא ויתחיל להשתמש בדבר הזה.
משה גפני: אני מקבל את מה שאת אומרת, בסדר, אבל אני עכשיו מדבר עם היועצת המשפטית שלנו.
משה גפני: אני לא רוצה שפתאום זה יתרחב לכל מיני דברים.
משה גפני: איך אפשר את מה שהיא אמרה עכשיו לכתוב בחוק?
גלי בן אור: סעיף קטן (א) קובע את האיסור.
גלי בן אור: אסור לעשות שימוש במידע גנטי או בתוצאות של בדיקה גנטית.
גלי בן אור: המטרה של הסעיף הזה, זה אותו הגיון שחל בכל חוק מידע גנטי שמידע גנטי עתידי, נשאות לגן מסוים כשעוד אין שום ביטוי של המחלה אצל בן אדם, לא נתחשב בזה.
משה גפני: את מדברת מאוד יפה.
משה גפני: בעוד עשר שנים לא ידעו מה דיברת.
משה גפני: יראו מה שכתוב.
גלי בן אור: למה?
גלי בן אור: דיברתי לאט וזה כתוב בפרוטוקול.
משה גפני: גם הפרוטוקול לא רלוונטי.
משה גפני: אני רוצה לדעת איך כותבים את זה בחוק.
גלי בן אור: אני יכולה להעיר שלא מדובר כאן באופן השגת המידע.
גלי בן אור: מדובר כאן בשימוש במידע שכבר מובא לידיעת הצבא.
גלי בן אור: החייל בא ואומר שלשני הוריו יש תסמונת מסוימת.
משה גפני: בדיון שהתקיים כאן בסעיף הזה הועלה החשש – והראשון שהעלה את החשש הזה היה חבר הכנסת שטרית עצמו שהוא חסיד של החוק הזה שהוא הביא – והוא אמר שהוא לא רוצה בשום פנים ואופן שהצבא יהיה חלק מהעניין הזה כי אז הצבא יכול לנצל את זה, ובצדק מבחינתו.
משה גפני: הצבא צריך כמה שיותר מידעים ואז הוא יכול להשתמש בזה.
משה גפני: זה שטרית אמר.
משה גפני: הוא יכול להשתמש במידעים האלה לדברים שהמחוקק לא התכוון.
משה גפני: את מעלה דבר ואני מציע שיהיה כתוב שהנושא של קרובו, ברגע שהאיש עצמו אמר.
צילי נאה: התוספת הזאת בעיני היא לא פשוטה.
צילי נאה: היא מעלה שאלות.
צילי נאה: האיסור כאן על הצבא הוא לעשות שימוש במידע גנטי או בתוצאות בדיקה גנטית של אדם המועמד לשירות ביטחון.
צילי נאה: מידע גנטי הוא בעצם תוצאות של בדיקה גנטית.
צילי נאה: מידע הנובע מבדיקה גנטית.
צילי נאה: למה זה רלוונטי אם המועמד לשירות ביטחון אומר שלאימא שלו יש ככה ולאבא שלו יש ככה?
צילי נאה: למה זה רלוונטי?
אלה קורן: יכול להיות שהוא יביא גם את התוצאות של הבדיקות בהסכמת ההורים שלו.
צילי נאה: אבל מה זה אומר עליו?
צילי נאה: אם לאימא שלו יש מחלה, זה לא אומר שגם לו יש את אותה מחלה.
אלה קורן: מדברים על מצבים שיכולים להעיד על מצב קיים גם אצל האדם.
צילי נאה: אולי.
אלה קורן: זה שיקול דעת מקצועי רפואי.
סמדר הורוביץ צדרבוים: אני אולי אתן דוגמה קונקרטית שתוכל לעזור לנו לנהל את הדיון סביבה.
משה גפני: יש לך הצעה לתקן את החוק?
סמדר הורוביץ צדרבוים: לא.
סמדר הורוביץ צדרבוים: אני יכולה לתת דוגמה כדי שנבין על מה אנחנו מדברים.
משה גפני: אין צורך בדוגמאות.
משה גפני: מגיע המלש"ב ואסור להשתמש במידע הזה.
סמדר הורוביץ צדרבוים: אבל יש כל מיני סוגים של מידע.
סמדר הורוביץ צדרבוים: אדם מסוים אומר שאימא שלו נשאית של גן שמגביר סיכון לסרטן שד, כנראה אין לזה הרבה משמעות מבחינת הצבא.
סמדר הורוביץ צדרבוים: אבל אם בא בן אדם ומספר שיש לו במשפחה, ואולי אפילו גם אצלו כי יש כאן תורשה, מחלת מרפן, שזאת מחלה שבן אדם מסתובב והכול טוב ורגיל עד שפתאום הוא יכול לקרוע את אבי העורקים שלו בבת אחת.
סמדר הורוביץ צדרבוים: אולי לזה כן יש משמעות מבחינת השירות הצבאי שלו.
סמדר הורוביץ צדרבוים: זאת נשאות של מוטציה גנטית שיכולה להיות מאוד משמעותית לבן אדם עצמו כשהוא משרת בשירות הביטחון.
סמדר הורוביץ צדרבוים: עוד מחלה היא מיאטונית דיסאולפית.
סמדר הורוביץ צדרבוים: בן אדם שיש לו חולשה.
משה גפני: מה כל המחלות האלה?
משה גפני: את רוצה לקלקל לי את מצב הרוח?
סמדר הורוביץ צדרבוים: אני אומרת שיש מחלות גנטיות שהן לאו דווקא מחלה קיימת.
סמדר הורוביץ צדרבוים: היא קיימת אצל אדם עם פוטנציאל, המוטציה יושבת בתוכו.
משה גפני: מה הפתרון של מה שאלה מעלה?
סמדר הורוביץ צדרבוים: אמרתי שאין לי פתרון.
סמדר הורוביץ צדרבוים: אני אמרתי שאני נותנת דוגמה.
משה גפני: אני צריך פתרון.
משה גפני: יש בעיה כי זאת הרחבה.
אלה קורן: לא מדובר באופן השגת המידע.
אלה קורן: המידע נמצא אצל הרופא המטפל .
משה גפני: איך נמצא המידע אצל הרופא?
אלה קורן: בין אם החייל מודיע על המידע ובין אם בדרך אחרת, אבל אנחנו לא מדברים על הדרכים עכשיו.
צילי נאה: אבל הצבא מוסמך לדרוש מידע מאנשים.
אלה קורן: הצבא מוסמך לדרוש לפי חוק שירות ביטחון ולא לפי חוק מידע גנטי.
אלה קורן: הסמכויות לא משתנות בחוק שירות ביטחון.
אלה קורן: מה שקיים היום זה מה שיהיה.
אלה קורן: אין כאן תיקון של חוק שירות ביטחון.
אלה קורן: כאן מדובר בשימוש.
אלה קורן: אם המידע כבר נמצא אצל רופא מטפל בחיל הרפואה, הוא לא יכול להתעלם ממנו ולשלוח אותו לשיבוץ לא מתאים כי זה יכול לסכן את בריאות החייל.
משה גפני: בשביל מה הקדוש ברוך הוא נתן לנו שכל?
גלי בן אור: אני חושבת שהנושא הזה לא מרחיב את זה בצורה שסותרת את המטרה של הסעיף כפי שנוסח מלכתחילה.
משה גפני: צריך לכתוב את מה שהיא אומרת.
משה גפני: אני מקבל להוסיף את המילה "או קרובו", אם אנחנו כותבים בחוק את מה שהיא אמרה.
אלה קורן: החוק מדבר רק על שימוש.
משה גפני: שימוש, בסדר, אבל שיהיה כתוב מה שאמרת.
משה גפני: הגיע אליו המידע או דרך החייל או באיזושהי צורה אחרת.
שי סומך: אולי אפשר לעשות הפסקה של כמה דקות?
שי סומך: פעם ראשונה שאנחנו שומעים את ההצעה הזאת.
שי סומך: זה דבר כבד וצריך קצת לחשוב על זה.
משה גפני: הפסקה של שבע דקות.
משה גפני: יש עוד דברים עבורם צריך הפסקה?
שי סומך: אני לא יודע.
שי סומך: רק בסוף הדיון אני אדע.
משה גפני: אחרי שבע דקות הפסקה אני רוצה פתרון כי אחרת אין הפסקה.
גלי בן אור: יש עוד דבר אחד.
גלי בן אור: יש עוד תיקון שמשרד המשפטים מבקש לעניין סעיף אי הקבילות.
גלי בן אור: זה עוד לא ממוספר.
גלי בן אור: יש את הסעיף של אי קבילות בעמוד 25.
גלי בן אור: הם מציעים להוסיף עוד סייג לסעיף 43א והם מציעים להוסיף עוד תיקון עקיף לחוק סדר הדין הפלילי.
גלי בן אור: זה נושא שצריך יהיה לדון בו.
גלי בן אור: יתר הסעיפים הם סעיפים שאפשר לעבור עליהם.
משה גפני: מה אתם רוצים בסעיף הזה?
דנה צ'רנובלסקי: סעיף 50 קובע שעל משטרת ישראל לא יחולו הוראות החוק הזה במה שמוסדר בחוק החיפוש בגוף, לחוק סדר הדין הפלילי, סמכויות אכיפה, חיפוש בגוף ונטילת אמצעי זיהוי.
דנה צ'רנובלסקי: למעשה עד שהיה סעיף אי קבילות, לא ראינו שיש התנגשויות.
דנה צ'רנובלסקי: מרגע שיש אי קבילות, סעיף אי קבילות, אנחנו רוצים קודם כל להכפיף במפורש.
דנה צ'רנובלסקי: סעיף אי הקבילות המוצע קובע מבלי לגרוע מהוראות פרק ה'1 בפרק ז' והוא לא מדבר על חוק החיפוש בגוף או על סעיף 50 לחוק הזה.
דנה צ'רנובלסקי: אנחנו קודם כל מבקשים להכפיף את סעיף אי הקבילות לסעיף 50 או לחוק החיפוש בגוף, מה שנראה נכון יותר ברמה החקיקתית, כדי שבעצם יהיה ברור שמה שנעשה לפי הסמכויות של חוק החיפוש בגוף, לא תיטען טענה של אי קבילות לפי החוק הזה.
דנה צ'רנובלסקי: דבר נוסף שעולה גם מהעבירות החדשות שלא היו וגם מסעיף אי הקבילות זה בעצם הצורך במקרים דחופים לאשר איזושהי חריגה מדרכי הבדיקה הקבועות בחוק החיפוש בגוף.
דנה צ'רנובלסקי: אם כן, אמרנו שאנחנו רוצים להכפיף את סעיף 43א לחוק החיפוש בגוף.
דנה צ'רנובלסקי: כלומר, שיהיה ברור שסעיף אי הקבילות לא חל על דברים שנעשו בהתאם לחוק החיפוש בגוף.
דנה צ'רנובלסקי: אנחנו חושבים – זה נאמר גם לקראת הקריאה הראשונה ואמרת שזה יידון לקראת קריאה שנייה ושלישית – שסעיף אי הקבילות הוא גורף.
דנה צ'רנובלסקי: למעשה הוא לא משאיר שום פתח בעוד שבדברי חקיקה אחרים כמו בחוק האזנת סתר ובחוק הגנת הפרטיות יש פתח.
דנה צ'רנובלסקי: לכן אנחנו מציעים כן לקבוע כאן פתח צר, מצומצם יותר מכפי שיש בחוק הגנת הפרטיות, משהו בדומה למה שיש בחוק האזנת סתר שבהליך פלילי של פשע חמור שופט כן יוכל לקבל ראיה מטעמים שיירשמו.
דנה צ'רנובלסקי: זה בדומה למה שקיים בחוק האזנת סתר.
טליה אגמון: אני לא פליליסטית, אבל בסעיף 50 כתוב כרגע, ולא נוגעים בזה, שלעניין רשויות ביטחון יחולו הוראות פרק ז' בלבד ולעניין משטרת ישראל או גוף ציבורי לגבי נתוני זיהוי ואמצעי שניטלו, יחולו רק הוראות חוק החיפוש.
דנה צ'רנובלסקי: נכון, אבל סעיף אי הקבילות, בעוד שהוא מכפיף את עצמו מפורשות לפרק ז', שזה מה שחל על רשויות הביטחון, הוא לא מכפיף את עצמו מפורשות, הוא לא אומר מבלי לגרוע ממה שאמור בסעיף 50 או ממה שאמור בחוק החיפוש בגוף.
טליה אגמון: זאת הייתה הכוונה.
טליה אגמון: אם צריך להבהיר את זה בנוסח, אין לי התנגדות מהותית.
גלי בן אור: יש שני חלקים למה שדנה אומרת.
גלי בן אור: יש את ההכפפה של סעיף אי הקבילות לחוק סדר הדין הפלילי.
גלי בן אור: נראה לי נכון שאותו הגיון שהפעלנו לגבי פרק ז', ודאי יחול לגבי החסד"פ.
גלי בן אור: זה נראה לי קל.
גלי בן אור: לגבי התיקון השני שאתם מציעים, שאני מבינה את הרציונל שלו כנובע מהוספת העבירה לחוק הזה?
דנה צ'רנובלסקי: כן, גם הוספת העבירה וגם הוספת סעיף אי הקבילות.
דנה צ'רנובלסקי: נוספו כאן עבירות פליליות חדשות.
דנה צ'רנובלסקי: יש מקרים בהם יש איזשהו פגם בבדיקה לפי חוק החיפוש בגוף.
דנה צ'רנובלסקי: אנחנו לא רוצים שזה יהפוך להיות עבירה פלילית לפי זה.
דנה צ'רנובלסקי: לקראת הקריאה הראשונה אנחנו העלינו את הבקשה להכניס כאן את ההגנות מחוק הגנת הפרטיות.
דנה צ'רנובלסקי: יש את סעיף 19 לחוק הגנת הפרטיות שקובע שרשות ביטחון שבחוק הגנת הפרטיות זה כולל גם את המשטרה, פעולה שנעשתה באופן סביר לצורך מילוי התפקיד, לא תחול עליה עבירה.
דנה צ'רנובלסקי: במקור ביקשנו להכניס את זה.
גלי בן אור: אמרנו שנדון על זה.