GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: לכן אנחנו מודים לכל המשתתפים אתנו ובמקרה הזה זאת לא סתם השתתפות אלא חלק מהנוכחים הביאו אתם מכשירים.
אורי מקלב: הלוגיסטיקה הייתה מאוד גדולה וההכנות היו מרובות.
אורי מקלב: אנחנו תמיד מודים לאנשים שטורחים ועושים ובמקרה הזה אנחנו מודים כפליים ובכפלי כפליים.
אורי מקלב: אנחנו היום מקיימים ישיבת ועדה שגם ויזואלית היא מאוד מיוחדת.
אורי מקלב: כל כניסה של אדם לכנסת וכל הכנסת מצלמה היא קשה, קל וחומר במקרה שלנו.
אורי מקלב: אנחנו מודים להנהלת הוועדה, לענת שטרחה הרבה בעניין הזה ולכל הצוות.
אורי מקלב: נמצא כאן פרופסור צבי שילר מאוניברסיטת אריאל ומהאיגוד הישראלי לרובוטיקה שטרח באופן מיוחד והיה מהיוזמים ולכן אנחנו נתכבד בדברי פתיחה שלך ואחרי כן נעבור לדוברים האחרים.
<צבי שילר: תודה רבה היושב ראש אורי מקלב.
<צבי שילר: חברי כנסת נכבדים, יואב קיש, חבר הכנסת לשעבר עוזי לנדאו ופרופסור איציק בן-ישראל, אורחים נכבדים.
<צבי שילר: אנחנו נמצאים כאן למעשה פעם שנייה.
<צבי שילר: פעם קודמת היינו כאן לפני ארבע וחצי שנים בוועדת המדע עת מאיר שטרית כיהן כיושב הראש.
<צבי שילר: אז השתתף בישיבה שר המדע דאז, פרופסור הרשקוביץ', ואז דנו בקידום תכנית לאומית לרובוטיקה.
<צבי שילר: אז הצענו את הקמת מכון רובוטיקה לאומי לקידום תעשיית הרובוטיקה הישראלית ולהתגברות על כשלי שוק האופייניים בתחום הרובוטיקה.
<צבי שילר: אני לא ארחיב על כשלי השוק.
<צבי שילר: אנחנו נשמע על כך מדוקטור יהודה אלמליח מייסד חברת קוגניטים שחווה את כשלי השוק על בשרו.
<צבי שילר: בבוא הזמן אנחנו נשמע את זה ממנו.
<צבי שילר: בארבע השנים, מאז הישיבה הקודמת, הקמנו את האיגוד הישראלי לרובוטיקה שאני כרגע עומד בראשו שלמעשה משמש כתובת לפניות מכל העולם בנושא רובוטיקה בישראל וקיימות פניות כאלה והן באות מסין, מיפן, מאירופה.
<צבי שילר: כאשר מישהו מקיים כנס בינלאומי בנושא רובוטיקה, יש לו את הכתובת שלנו.
<צבי שילר: כאשר מחפשים חברות רובוטיקה להשקעה, מסתכלים באתר שלנו ולמעשה פונים אלינו כדי שנחבר אותם עם החברה הזאת.
<צבי שילר: אם כן, היום יש כתובת שפעם לא הייתה.
<צבי שילר: מאז קיימנו כנס בינלאומי.
<צבי שילר: נפגשנו עם גורמים שונים בממשל, במשרד האוצר, במשרד המדע, במשרד הכלכלה כדי לקדם את הנושא.
<צבי שילר: הישיבה הזאת מוצאת אותנו למעשה במצב בו התכנית לפני ארבע שנים כבר הפכה ליוזמה בהובלת משרד המדע והמון המון בראשות פרופסור איציק בן-ישראל וחיים רוסו, יושב ראש ועדת המולמו"פ לקשרי אקדמיה ותעשייה.
<צבי שילר: כיושב ראש איגוד הרובוטיקה אני תומך ביוזמה הזאת ושבע רצון שהנושא עכשיו עלה דרגה ועלה למעשה לטיפולו של גוף ממשלתי, מה שלא היה קודם.
<צבי שילר: נוכחים כאן נציגי תעשיית הרובוטיקה והאקדמיה שהאירו את הנושא בזוויות שונות.
<צבי שילר: לפניכם תערוכת רובוטיקה שהיא למעשה פאר יצירת תעשיית הרובוטיקה הישראלית.
<צבי שילר: יש כמה פרויקטים שיוצרו על ידי סטודנטים ונראה אחר כך כמה מההדגמות שלהם.
<צבי שילר: אני מקווה שבזמן הישיבה נוכל להדגים אותם, ואם לא, נוכל להדגים אותן בסוף הישיבה.
<ענת לוי: אנחנו נמצא מקום.
<ענת לוי: הם טרחו להגיע.
<צבי שילר: אם צריך, אפשר יהיה גם קצת להאריך את הישיבה כדי ליהנות ממה שיש לנו כאן.
<צבי שילר: אני רוצה לציין את תרומתה המכריעה של מנהלת הוועדה ענת לוי ושל הצוות המסור שלה.
<צבי שילר: למעשה כל הרעיון להביא לכאן רובוטים, היה רעיון שלה.
<צבי שילר: התרמה שלה ממש מכרעת לישיבה הזאת.
<צבי שילר: אני לא רוצה לעכב את הדיון יותר ואני מחזיר למעשה את הדיון ליושב ראש שייתן את רשות הדיבור לדוברים לפי הסדר שקבענו.
אורי מקלב: תודה רבה לך על דברי הפתיחה.
אורי מקלב: בהמשך נשמח לשמוע בצורה יותר רחבה.
אורי מקלב: הזמן שלנו הוא לא בלתי מוגבל ובמסגרת הישיבה אנחנו צריכים גם לשמוע וגם לראות, כך שיש לנו הרבה תפקידים ויש לנו דוברים מאוד מאוד חשובים שמשתתפים אתנו.
אורי מקלב: אני אכבד אותך אדוני, פרופסור בן-ישראל, גם כחבר כנסת לשעבר וגם כאדם מרכזי בכל הנושאים האלה – בהרבה נושאים אבל גם בנושאים האלה – ואתן לך לפתוח.
אורי מקלב: לא נעים לי להגביל את הדוברים, אבל אני מבין שכל אחד מבין לבד שאנחנו צריכים להתכנס לזמן מסוים כדי שנוכל לאפשר לכולם להתייחס.
אורי מקלב: כפי שאמרנו, המטרה שלנו בדיון הזה היא לקדם, למנף ולעודד את כל הנושא של הרובוטיקה.
אורי מקלב: אני מכוון את הדוברים לכיוון הזה של מה אנחנו יכולים להוסיף, היכן אנחנו נמצאים ומה אנחנו יכולים לקדם, למנף ולעודד.
יצחק בן ישראל: הבנתי את הרמז ואני אשתדל להיות מאוד קצר.
אורי מקלב: לא אמרתי את זה רק לך אלא לכולם.
יצחק בן ישראל: אני אדבר בכובע של יושב ראש המועצה הלאומית למחקר ופיתוח כי יש לי גם כובעים אחרים.
יצחק בן ישראל: כמו שאני רואה את העניין, הוא יחסית די פשוט.
יצחק בן ישראל: המועצה הלאומית למחקר ופיתוח אמורה לייעץ לממשלת ישראל על כיווני המחקר והפיתוח האזרחי.
יצחק בן ישראל: אומרים האזרחי ומתכוונים – נשים לרגע בצד את המחקר והפיתוח הצבאי – אבל כמובן שאי אפשר לעשות את המטלה הזאת בלי לדעת מה קורה במחקר והפיתוח הצבאי ולהישען עליו בצורה כזאת או אחרת משום שבזה יש לנו השקעה גדולה שהיא לא תידון כאן היום.
יצחק בן ישראל: המחקר והפיתוח האזרחי נשען בצורה כזאת או אחרת על מה שיש שם.
יצחק בן ישראל: אנחנו נמצאים במצב שבו היום – זו עובדה ידועה לכולם – כלכלת המדינה, מנוע הצמיחה העיקרי שלה, הוא מה שאנחנו קוראים היי-טק.
יצחק בן ישראל: כשאומרים היי-טק, זה שם כללי.
יצחק בן ישראל: בדרך כלל באופן מסורתי אמרנו היי-טק, התכוונו למשהו שהוא נשען על הדיסציפלינות של מחשבים, בעיקר תוכנה, זאת אומרת, פחות חומרה אלא בעיקר תוכנה בארץ, מיקרו אלקטרוניקה, תקשורת.
יצחק בן ישראל: אלה בערך התחומים.
יצחק בן ישראל: הדבר הזה התחיל - והיה בו עניין מו"פי לא אזרחי אלא צבאי - לפני שלושים-ארבעים שנים.
יצחק בן ישראל: הייתה קבוצה של אנשים במדינה שהכירה שהתשתית שנבנתה בביטחון היא מספיק טובה כך שאפשר לאזרח אותה, להפוך אותה למנוע כלכלי, ונכון להיום זה בעצם המנוע הכלכלי העיקרי שלנו לצמיחה.
יצחק בן ישראל: לפני נגיד חמש שנים עשינו איזה שיפט קטן בדבר הזה, זאת לא ממש תזוזה אלא כמה מעלות פנייה הצידה והוספנו לזה את התחום של הסייבר שהוא בעצם אותו דבר.
יצחק בן ישראל: זאת אומרת, כשאתה מדבר על הסייבר, על מה אתה צריך, אתה צריך מחשבים, אתה צריך תקשורת, אתה צריך מיקרו אלקטרוניקה עם איזו הסתכלות אחרת קצת אבל זה דומה מאוד.
יצחק בן ישראל: כשאנחנו מסתכלים במועצה הלאומית למחקר ופיתוח, והיא עובדת בוועדות לאומיות לכל מיני נושאים, וחושבים על מה צריך להיות המנוע הבא, כי שום דבר לא דורך במקום, אחד הדברים שהכי ברור לנו והוא כבר מעבר לוויכוח, לפחות בתוך המועצה, שצריך ללכת עליו, זה התחום שנקרא רובוטיקה.
יצחק בן ישראל: עוד פעם, זה איזשהו שילוב בין כל הדיסציפלינות האלה שציינתי עכשיו אולי עם עוד כמה דיסציפלינות יותר הנדסיות כמו מכניקה ודברים כאלה, אבל הלב, כשאומרים רובוטיקה, מתכוונים לא למכשיר, לא לגלגלים שלו בעיקר, אלא לאלגוריתמים, לדבר הזה שהוא בעצם הלב שבו למדינת ישראל יש כבר היום יתרון יחסי גדול.
יצחק בן ישראל: הוא לא ממומש כמעט בכלל בכלכלה הישראלית.
יצחק בן ישראל: זאת אומרת, לא בתעשייה, לא במחקר אקדמי ולא בכל שלושת הגורמים - הרי כל דבר שאנחנו עושים במדינת ישראל נשען על שלושת הגורמים האלה – שזאת ממשלה או ביטחון מצד אחד, אקדמיה ותעשייה, והחלק הכי חלש כאן בתחום הזה, בכל התחומים החדשים שצומחים על הדיסציפלינות האלה הוא הרובוטיקה.
יצחק בן ישראל: לכן הוועדה שהוזכרה כאן שחיים רוסו עומד בראשה – דרך אגב, זה עוד לא הגיע להחלטת ממשלה אלא זה מונח על השולחן וצריך לעבור את ועדת השרים למדע וטכנולוגיה ששר המדע עומד בראשה ואחר כך זה יקבל כיוון שיהיה כיוון של מדיניות המו"פ הלאומי.
יצחק בן ישראל: אני אוסיף לזה עוד דבר אחד שגם הוא הוזכר כאן בחטף ובזה אני אסיים את הפתיחה.
יצחק בן ישראל: יש סוגיה אחרת שהיא לא קשורה לרובוטיקה אלא היא כללית והיא איך אנחנו מעבירים בבטחה את הרעיונות שהאקדמיה מייצרת לתחום התעשייתי.
יצחק בן ישראל: יש שם איזה שלב בו הרעיון הוא עוד היולי מדי, הוא לא מספיק יישומי ואם מצליחים להראות שהוא מספיק יישומי, התעשייה מאמצת אותו ואני לא צריך להגיד לכם – אני מניח שבוועדת המדע אתם יודעים את זה – שרוב ההשקעות במו"פ במדינת ישראל באות מהמגזר העסקי ולא מהמגזר הממשלתי, משום שהמגזר העסקי מבין שיש לו מה לקחת ולעשות עם זה בסוף כסף.
יצחק בן ישראל: בתוך התחום הזה למדינת ישראל יש חולשה יחסית לעולם במה שנקרא מחקר יישומי ולכן זאת בעיה נפרדת שחשבנו עליה במקרה זה באותה ועדה של חיים רוסו, איך אנחנו מתגברים עליה.
יצחק בן ישראל: אחד האמצעים להתגבר עליה הוא לבנות מכוני מחקר לאומיים, לאו דווקא במתכונת שהייתה לנו פעם.
יצחק בן ישראל: היו לנו מכונים כאלה אבל המתכונת ההיא לא הצליחה ולכן לא צריך לחזור על שגיאה אחת פעמיים.
יצחק בן ישראל: אנחנו מחפשים איזו דרך שתישען על לקחי העבר ובכל זאת נסתום את הפער הזה בו אנחנו יחסית לשאר העולם חלשים.
יצחק בן ישראל: זה כבר דבר שסוכם עם הממשלה ועם האוצר וזה עלה - עת נדמה לי אתה עוד היית שר – לוועדת שרים בממשלה הקודמת וסוכם להתחיל בזהירות בפיילוט בו אנחנו נבחר שני מכונים ונתחיל אתם.
יצחק בן ישראל: המכון הראשון או אחד מהשניים שאנחנו נבחר יהיה כנראה המכון לרובוטיקה שפרופסור שילר הזכיר אותו.
יצחק בן ישראל: זה מתלבש עם השני.
יצחק בן ישראל: זאת אומרת, מדיניות לאומית שתראה את הרובוטיקה כאחד התחומים שהכלכלה הישראלית תוכל להישען עליהם ומכון לרובוטיקה שיעזור לנו לסגור את מה שנקרא כשל שוק או את הפער שבין הרמה של רעיונות לרמה של מוצר בתעשייה.
אורי מקלב: תודה רבה לך פרופסור בן-ישראל.
אורי מקלב: באמת הכותרת של הדברים שלך, הכותרת של הדיון שלנו, היא הפערים בין היכולות שיש לנו לבין היישום ולבין ההיקפים שאנחנו משתמשים.
אורי מקלב: את הדברים האלה אנחנו רוצים לצמצם.
אורי מקלב: מר חיים רוסו.
<חיים רוסו: בוקר טוב.
<חיים רוסו: אני חבר המועצה הלאומית למחקר ופיתוח, יושב ראש הוועדה של קשרי אקדמיה-תעשייה.
<חיים רוסו: אני אחרי ארבעים שנים של פעילות בתעשייה כמנכ"ל של חברת אל-אופ וסגן נשיא בחברת אלביט מערכות.
<חיים רוסו: אני רוצה להציג בקצרה ובצורה מעט יותר מפורטת מכפי שהציג אותה איציק את העבודה שנעשתה בוועדה שלנו במועצה ואת ההמלצה שגיבשנו.
<חיים רוסו: כשהתחלנו לעבוד, לנושא נכנסנו לפני כשנה או לפני כמה חודשים, הדבר הראשון שבלט לנו הוא שבכל המדינות המתקדמות יש איזושהי מגמה מאוד חזקה בעולם בשלוש השנים האחרונות של יוזמות לאומיות לנושא רובוטיקה.
<חיים רוסו: רובוטיקה הוא לא נושא חדש אלא הוא נושא שעובדים עליו כבר עשרות שנים אבל בשנים האחרונות קרה משהו והוא קרה קודם כל כתוצאה מהעובדה שבאמת הרבה טכנולוגיות התפתחו, אבל הנושא קיבל תנופה כתוצאה מכך שממשלות הבינו שרובוטיקה זאת לא עוד טכנולוגיה אלא זה איזשהו כלי שיכול לעשות מהפכה ברמה החברתית.
אורי מקלב: המדינות ראו לנגד עיניהן יוזמות עצמאיות או עידוד?
<חיים רוסו: אני מיד אתן כמה דוגמאות.
<חיים רוסו: יוזמות לאומיות במדינות.
<חיים רוסו: דבר נוסף שזיהינו וגילינו הוא שחברות שלעולם לא זיהינו אותן כחברות רובוטיקה, חברות כמו גוגל, כמו אפל, כמו אמזון, משקיעות סכומי עתק, קונות חברות, כמה חברות בשנה ובונות לעצמן איזשהו גב ותשתית מאוד חזקה בעולם הזה של רובוטיקה.
<חיים רוסו: כשניסינו להבין מה הם היעדים של אותן תכניות בעולם, ראינו קודם כל שאולי בצורה קצת פתיעה היעד המרכזי הוא לבנות חברה יותר טובה ומתקדמת לאו דווקא יעד כלכלי.
<חיים רוסו: זאת אומרת, היעד הראשון, אנשים מבינים שבעזרת רובוטיקה אפשר לשפר את רמת החיים של האנשים, את איכות החיים של האנשים, את רמת הבריאות של האוכלוסייה, את הרווחה.
<חיים רוסו: זה כדבר ראשון.
<חיים רוסו: דבר שני שהתעשיות זיהו היה את העובדה שרובוטיקה יכולה לעשות את התעשייה, במיוחד את התעשייה היצרנית, להרבה יותר תחרותית.
<חיים רוסו: האמריקאים שאיבדו הרבה שווקים למזרח הרחוק ולמקסיקו, היפנים שמתחילים להרגיש שמאבדים את ההובלה, מבינים שרובוטיקה היא זאת שתחזיר להם את ההובלה.
<חיים רוסו: כמובן הדבר השלישי זה מנוע צמיחה כלכלי, כמו בכל תחום, אבל מעניין שכאן הוא מופיע כאיזשהו יעד שלישי.
<חיים רוסו: החשיבות הראשונה היא באמת יותר החשיבות של החברה.
<חיים רוסו: איזה תחומי יישום.
<חיים רוסו: היושב ראש כבר הזכרת חלק מהם.
<חיים רוסו: אנחנו רואים היכן היום יש פעילות גדולה של חברות.
<חיים רוסו: אם בעבר ראינו את זה יותר באוטומציה תעשייתית, אנחנו רואים היום אוטומציה תעשייתית, מכשור רפואי, רווחה וסיעוד, שירותים ביתיים, אנרגיה, ביטחון ואבטחה, תחבורה, חקלאות.
<חיים רוסו: אם היה מקום, הייתי מוסיף כאן עוד כמה.
<חיים רוסו: בכל התחומים האלה יש פעילות.
<חיים רוסו: אני אדלג קצת על נושא הטכנולוגיות רק כדי להזכיר חלק מהיזמויות שקיימות היום בעולם.
<חיים רוסו: בארצות הברית הוכרזה ב-2011 תכנית ה-נשיונל רובוטיקס סנישיאטיב האמריקאית שמדברת על תקציבים בסדר גודל של חמישים מיליון דולר בשנה, פרוסים על פני שבע שנים קדימה ותכף אני אומר על זה עוד כמה מלים.
<חיים רוסו: באירופה בשנה שעברה הוכרזה תכנית ענקית עם 2,8 מיליארד יורו במעורבות גם של ה-EU וגם של התעשיות.
<חיים רוסו: ביפן, בתחילת השנה הזאת, ב-2015, הוכרזה תכנית לאומית גדולה.
<חיים רוסו: בסינגפור הוכרזה תכנית, בסין הוכרזה תכנית, בקוריאה, בכל המדינות המובילות המתקדמות ששמות את הנושא הזה במרכז העשייה שלהן.
<חיים רוסו: שקף אחד קטן.
<חיים רוסו: בארצות הברית התכנית הוכרזה על ידי הנשיא אובמה, תכנית שבאמת אמורה להתמודד – כמו שגם אפשר לראות כאן – בכל מיני תחומים, גם ברמה האישית, ברמת העזרה לאנשים, אבל גם ברמה של חקלאות, ביטחון וכך הלאה.
<חיים רוסו: בעקבות התמונה הזאת שראינו, אמרנו שאנחנו לא יכולים להישאר רק עם האינפורמציה אלא חייבים להציע איזושהי תכנית.
<חיים רוסו: אנחנו אספנו, אני מעריך, משהו כמו שלושים, ואולי יותר, ממובילי הרובוטיקה בישראל - חלק גדול מהם יושב כאן – לחשיבה ולסיעור מוחות, גם אנשי אקדמיה וגם אנשי תעשייה, גם נציגים של משרדים ממשלתיים כמו ביטחון, כלכלה, מדע וכך הלאה.
<חיים רוסו: בעצם מה שאני אציג כאן, זאת התוצאה של העבודה ושל המחשבה המשותפת ומיילים שבסוף העברנו.
<חיים רוסו: גיבשנו תכנית שאת העיקרים שלה אני רוצה להציג כאן.
<חיים רוסו: אם מסתכלים על ישראל, יש לנו בישראל תשתית תעשייתית, לחלקה אנחנו קוראים רובוטיקה אבל חלקה זאת תעשייה שהיא לא מזוהה כתעשיית רובוטיקה.
<חיים רוסו: יושבים כאן אנשים מהתעשייה האווירית, את התעשייה האווירית אנחנו לא מזהים כתעשיית רובוטיקה אבל היקף הפעילות שלה בתחום הרובוטיקה הוא אדיר בתחומים שונים אבל יש גם תעשיות אחרות שאת חלקן אנחנו עוד נשמע היום.
<חיים רוסו: יש פעילות אקדמית ברוב האוניברסיטאות ויש פעילות ענפה במערכת החינוך של פרויקטים שמשלבים רובוטיקה.
<חיים רוסו: אבל התכניות הן ספורדיות וכל אחד עושה את מה שצריך לעשות.
<חיים רוסו: אין איזושהי הכוונה ואין איזשהו וקטור שלוקח את זה למקום מוגדר.
<חיים רוסו: הגדרנו לעצמנו את החזון, מה אנחנו רוצים להשיג מהתכנית הזאת.
<חיים רוסו: אנחנו רוצים לבנות יכולות כדי להשפיע על הכלכלה, על הביטחון ועל הרווחה.
<חיים רוסו: בפירוש אלה היעדים שלנו.
<חיים רוסו: ליישם ולהטמיע.
<חיים רוסו: רובוטיקה, לא מספיק לבנות טכנולוגיות ולבנות מכשירים אם בסוף אנחנו לא מסוגלים להטמיע אותם בחיים והם נשארים פילים לבנים.
<חיים רוסו: יש לא מעט אתגרים בהטמעה.
<חיים רוסו: אנחנו כן רצים לראות מנוע צמיחה שבסופו של דבר יביא גם יצוא וגם תעסוקה.
<חיים רוסו: אנחנו רוצים בזה לשפר ולהעלות את רמת המחקר ולהפוך את ישראל באמת למדינה מובילה ברמה האקדמית בתחום הרובוטיקה ואנחנו רוצים לעודד חינוך טכנולוגי.
<חיים רוסו: הניסיון מוכיח שתכניות רובוטיקה בבתי ספר הם הכלי היעיל ביותר למשוך ילדים צעירים לעולם המדע והטכנולוגיה.
<חיים רוסו: לא בטוח שדווקא לרובוטיקה אבל זה לא כל כך חשוב כי אנחנו רוצים לראות אותם בעולם של מדע וטכנולוגיה.
<חיים רוסו: בתכניות רובוטיקה ובתחרויות רובוטיקה הם כלי מאוד חזק בעניין הזה.
אורי מקלב: נציג משרד החינוך יופיע בפני הוועדה ויציג את הנושא.
יצחק בן ישראל: נמצא כאן נציג דור העתיד.
<חיים רוסו: שלושה שקפים על התכנית.
<חיים רוסו: מה התכנית אומרת.
<חיים רוסו: התכנית ממליצה להתניע חמישה מיזמים בתחומי היישום הבאים: בריאות ורווחה, תחבורה, שירותים ביתיים וסיעוד, אוטומציה תעשייתית עם דגש וראייה על חיזוק התעשיות המסורתיות ואבטחה.
<חיים רוסו: אלה חמשת התחומים שזיהינו אותם.
<חיים רוסו: מה אנחנו רוצים שיהיה בכל מיזם כזה.
<חיים רוסו: כל מיזם, קודם כל תהיה בו חדשנות טכנולוגית.
<חיים רוסו: אנחנו לא מתכוונים לעשות דברים שאנשים אחרים כבר עשו אותם אלא אנחנו רוצים להביא דברים חדשים ואנחנו רוצים שתהיה להם השפעה משמעותית על החברה.
<חיים רוסו: שוב, לא לקדם דברים בגלל טכנולוגיה אלא כי אנחנו רוצים השפעה על החברה.
<חיים רוסו: שיתוף פעולה בין אקדמיה, תעשייה וגורמים משתמשים.
<חיים רוסו: ברור אקדמיה, ברור תעשייה, אבל גורמים משתמשים, אני יכול להגיד במפגש שכבר קיימנו בנושא, מנכ"ל הביטוח הלאומי היה שותף בשיחות כי אנחנו רואים את מי שצריך לקחת את הדברים האלה בסוף כחלק ממי שמאפיין את הדברים וחשוב שבאמת נכוון לכיוונים הנכונים.
<חיים רוסו: אנחנו חושבים ששיתוף פעולה עם גורמים בינלאומיים צריך להיות.
<חיים רוסו: אנחנו לא יכולים להיות אי בודד.
<חיים רוסו: צריכים לשתף ידע וניסיון של זרים.
<חיים רוסו: אנחנו חושבים שגם תכנית כזאת יכולה להיות מושכת להרבה ישראלים שעוסקים בתחומים האלה בחוץ לארץ.
<חיים רוסו: התוצאות של התכנית הזאת, שהיא תכנית לאומית, יהיו זמינות לא רק למי שחבר במיזם אלא גם לגורמים אחרים שיכולים ליהנות.
<חיים רוסו: כתכנית לאומית, המימון שלה, לא כולו אבל בעיקרו, צריך להיות כמימון ממשלתי.
<חיים רוסו: אנחנו לא חושבים שצריך לשכפל בכל אחד מהמיזמים ולהמציא את הגלגל מחדש ולכן אנחנו מדברים על אותו מרכז מכון מו"פ לרובוטיקה שכבר פרופסור בן-ישראל הזכיר אותו כמרכז המצוינות שנותן את השירותים שלו לכל אחד מהמיזמים.
<חיים רוסו: אנחנו חושבים שצריכה להיות תחרות רובוטיקה שנתית בין כל בתי הספר בתחומי היישום שנבחרו.
<חיים רוסו: אנחנו רוצים לקיים כנס בינלאומי גם בתחומי הטכנולוגיה וגם בתחומי היישום, שנה אחת טכנולוגיה ושנה אחת יישום, ונהפוך את ישראל למוקד משיכה בתחום הזה.
<חיים רוסו: כמובן שהדבר הזה צריך להיות מובל באיזושהי הובלה על ידי מי שיוחלט, אבל צריכה להיות איזושהי ועדת היגוי בהובלה של משרד ממשלתי גם לגבי גיבוש האסטרטגיה וגם לגבי הבקרה כדי לראות שבאמת הדברים נעשים כמו שצריך.
אורי מקלב: בתפקיד שלכם או בסמכות שלכם יש איזו אחדות בין משרדי הממשלה?
אורי מקלב: אנחנו חושבים שגם בתוך הממשלה צריכה להיות אחדות כלשהי, שפה אחת, תיאום, ראייה אחידה.
אורי מקלב: האם במועצה הלאומית יש או חשיבה או סמכות בעניין הזה או שאתה לא יכול לפעול?
אורי מקלב: בסך הכול, לפי מה שאני מבין מהזמן הקצר שאני נמצא בתפקיד, לא כל משרדי הממשלה רואים עין בעין, לא מדברים שפה אחת והיעדים לא ברורים ולא אחידים.
אורי מקלב: גם בנושא הזה אנחנו חושבים שיש מה לעשות.
<חיים רוסו: אין ספק.
אורי מקלב: אתה לא צריך לענות.
אורי מקלב: תודה על הדברים המרתקים.
אורי מקלב: פרופסור צבי שילר, בבקשה, תמונת מצב.
<צבי שילר: למעשה אני אוסיף קצת על הדברים שנאמרו קודם ואכנס לקצת יותר פרטים.
<צבי שילר: חשוב מכל, אני רוצה להציג את מה קורה בתחום הרובוטיקה בישראל כבר עכשיו.
<צבי שילר: זאת אומרת, זה נשמע כאילו לא קורה שם כלום אבל למעשה קורה כאן המון.
<צבי שילר: לא מספיק, אבל יש כאן תשתית מאוד רצינית עליה אנחנו רוצים לבנות את התכניות עליהן אנחנו מדברים כאן.
<צבי שילר: קראתי למצגת שלי מהפכת 2015, זה לא מתחיל היום אבל לדעתי 2015 תיזכר בעתיד כנקודת מפנה בהתפתחות תחום הרובוטיקה בעולם ואני מקווה גם בישראל.
<צבי שילר: אני פרופסור באוניברסיטת אריאל ואני גם יושב ראש האיגוד הישראלי לרובוטיקה.
<צבי שילר: אוניברסיטת אריאל היא רק אחד המוקדים בהם מתעסקים ברובוטיקה.
<צבי שילר: יש מוקדים נוספים ואני אשתדל לדבר עליהם בהמשך.
<צבי שילר: מה שאנחנו רואים כאן זה למעשה קולאז' של מוצרים שאפשר לקנות אותם היום, מוצרים מסחריים בתחום הרובוטיקה.
<צבי שילר: למעלה אנחנו רואים מוצרים תעשייתיים, תחת לזה רואים מוצרים בתחום הרפואה, מתחת לזה רואים מוצרים בתחום הבית למטה אנחנו רואים מוצרים בתחום התעופה, ויש שם אפילו רפת רובוטית בתחום החקלאות.
<צבי שילר: התמונות שממוסגרות במסגרת כחולה למעשה מראות מוצרים ישראליים.
<צבי שילר: זאת אומרת, לא מעט מהמוצרים שמיוצרים כאן בארץ הפכו לאייקונים כל אחד בתחומו בעולם.
<צבי שילר: זאת אומרת, החברות האלה לא מוכרות את המוצרים האלה בארץ אלא מוכרות אותם בעולם בהצלחה רבה ואחר כך נשמע את אודי פלס ואת עמי אפלבוים שיספרו לנו איך הם מצליחים למכור את המוצרים שלהם בעולם.
<צבי שילר: לדעתי זה ראוי לציון בפני עצמו.
<צבי שילר: אנחנו רואים כאן מוצרים בתחום הרובוטיקה הצבאית וגם כאן
<צבי שילר: אנחנו רואים שהרבה מאוד מסומנים במסגרת כחולה והם למעשה תוצרת ישראלית.
<צבי שילר: חלק מהם, אגב, נמצאים כאן לפנינו ובהמשך נבקש מהמפעילים להדגים אותם כדי שנראה שזה לא רק מוצר דומם אלא גם יכול לעשות משהו.
<צבי שילר: אנחנו רואים כאן – זה לא כל כך שייך לתעשייה הישראלית – זה למעשה מה שקורה היום בעולם.
<צבי שילר: לכן 2015 הולכת להיזכר כשנת מפנה.
<צבי שילר: אלו אבי טיפוס של רכבים רובוטיים שמיוצרים על ידי טובי או גדולות חברות הרכב בעולם.
<צבי שילר: בעוד חמש שנים חלק מהרכבים האלה, מנבאים, כבר יהיו אצלנו ונוכל לקנות אותם בצורה מסחרית.
<צבי שילר: אם לא נרדמנו בשנים האחרונות, למעשה שמנו לב שמתקיימת כאן מהפכת רובוטיקה, חיים רוסו כבר ציין את זה, גם פרופסור בן-ישראל, ואנחנו רואים כאן גרף שהוא גרף טיפוסי של התפתחות טכנולוגית כאשר הוא מתחיל בהתלהבות עצומה – זה קרה בשנות ה-80 ואני אישית זוכר את זה, אז התחלתי ללמוד את הלימודים המתקדמים שלי – כאשר אז התחום נכנס לתרדמת, שזה אופייני לתחומים כאלה, ועם הזמן, בערך בשנת ה-2000, הוא התעורר מחדש כאשר ה-הומבה נכנס אלינו הביתה במחיר של 199 דולר ליחידה.
<צבי שילר: ברגע שרובוט נכנס הביתה במחיר הזה, קשה יהיה להוציא אותו משם.
<צבי שילר: האמת היא שאני צפיתי שהכניסה של הרובוטים הביתה תהיה מהירה יותר, זה קרה, זה לקח יותר זמן, אבל למעשה היום אנחנו נמצאים בנקודה האדומה כאשר למעשה יש כאן מעין תופעה שקוראים לה ג'יי או קוראים לזה תופעת ההוקי.
<צבי שילר: זאת אומרת, יש כאן כיפוף כלפי מעלה והתפתחות מואצת של התחום הזה בכל העולם.
<צבי שילר: זה קרה בעקבות, כמו שנאמר קודם, חברות ענק שנכנסו לתחום הרובוטיקה וכאשר אנחנו רואים שמדינה – למשל אירופה – משקיעה 2.8 מיליארד יורו בתחום הרובוטיקה, זה כסף קטן ל-גוגל, כסף קטן ל-אפל ולאמזון.
<צבי שילר: זאת אומרת, ברגע שהחברות האלה נכנסות לתחום, הכספים שייכנסו לתוך התחום הזה, לתחום הרובוטיקה, יהיו כמובן גדולים יותר, אבל לפעמים צריך את המדינות כדי לזרז את התהליך הזה וזה מה שאנחנו מנסים לעשות כאן לגבי ישראל.
<צבי שילר: אנחנו נמצאים בכיפוף הזה וחלקנו כבר מרגישים שהדברים קורים.
<צבי שילר: אם ניפגש בעוד שנתיים, אני חושב שכבר נראה שאנחנו נמצאים במקום הרבה יותר גבוה על הגרף.
<צבי שילר: התחזיות שצופים בתחום הרובוטיקה.
אורי מקלב: שאלה מכוונת אחת.
אורי מקלב: מה התחום שאתה רואה התחום שיכול להביא תנופה לרובוטיקה?
אורי מקלב: בצרכנות הביתית?
<צבי שילר: שאלה מצוינת.
<צבי שילר: אין לי כאן גרף אבל יש גרף די מפורסם שנוצר על ידי משרד המדע או מידע היפני ושם רואים התפתחות בתחום הרובוטיקה, פחות או יותר התפתחות ליניארית של תחום הרובוטיקה בתעשייה וההבדל הזה, ההתפתחות המשמעותית תהיה ברובוטי שירות, ברובוטים אישיים, ברובוטים לבית וטוב שנמצאת כאן נציגת ביטוח לאומי כי אני רואה שדווקא שם יש פוטנציאל עצום לכניסת רובוטיקה בתחום הזה ומבחינה מספרית, ויכול להיות שגם מבחינה כלכלית, זה יהיה החלק היותר משמעותי.
<צבי שילר: בביטחון גם יהיה גידול אבל המספרים שם יהיו בדרך כלל יותר קטנים.
אורי מקלב: אם הבנתי נכון מהנייר שלך אותו קראתי אתמול-שלשום, במקום ארבעה אנשים ואפילו חמישה אנשים שתומכים באדם נזקק, זה יהיה אדם אחד.
<צבי שילר: בהחלט.
<צבי שילר: אלו התחזיות.
אורי מקלב: באמת דברים רציניים.
אורי מקלב: במקום ארבעה אנשים שתומכים באדם נזקק לעזרה, ארבעה-חמישה אנשים, יספיק אדם אחד אם תחום הרובוטיקה יתפתח.
<צבי שילר: אני אומר על זה שתי מלים.
<צבי שילר: באו"מ יש סקרים של הזקנות האוכלוסייה וכמה אנשים עובדים יהיו על כל בן אדם נזקק.
<צבי שילר: כיום היחס הוא ארבעה אנשים עובדים לבן אדם נזקק, כאשר נדמה לי שהם מגדירים בן אדם נזקק אדם בן 65 ומעלה.
<צבי שילר: יש שאלה האם גיל 65 הוא נזקק או לא, אבל אלו המספרים.
<צבי שילר: בתוך עשרים שנים צופים שהמספר הזה ירד לשניים לאחד.
<צבי שילר: זאת אומרת, על כל שני אנשים עובדים, יהיה בן אדם נזקק אחד ומה זה אומר?
<צבי שילר: שבן אדם אחד מתוך השניים העובדים יצטרך לתמוך באותו בן אדם נזקק וזה פשוט יהפוך את הכלכלה לבלתי אפשרית ולכן רואים את הרובוטיקה כאמצעי לשחרר את האנשים העובדים, גם לעבוד יותר בצורה יותר יעילה וגם לעזור לנזקקים ולא להצריך אותם להזדקק לאנשים שיסייעו להם.
איל בן ראובן: אמרת שהביטחון הוא במספרים קטנים יחסית.
איל בן ראובן: אני תוהה כי לפחות מהיכרותי, הביטחון הרבה מאוד פעמים סוחב מאוד מאוד חזק וגם ממה שאני לפחות מכיר בתעשיות הביטחוניות בישראל, יש היום עיסוק אדיר בתחום הזה.
איל בן ראובן: לכן אני תוהה.
<צבי שילר: לא הובנתי כאן.
יצחק בן ישראל: תרשו לי לענות לו.
יצחק בן ישראל: תבחין רגע בין השאלות לבין מחקר ופיתוח בהם בדרך כלל ממשלות בכלל וביטחון בפרט הם החלק הארי בתחומים האלה ובין אחרי כן השוק.
יצחק בן ישראל: השוק הביטחוני, אפילו במדינת ישראל המפוארת, תעשיות הביטחון שלה עשרים אחוזים מהתוצר שלהן נמכר להיכן שאתה ואני שירתנו ביחד ושמונים אחוזים יצוא ויצוא אומר לשוק העולמי, החוצה.
יצחק בן ישראל: זה תמיד כך.
יצחק בן ישראל: לכן צריך להבחין בין מו"פ לבין השאלה שלך, שם התפקיד של הביטחון הוא עדיין גדול ובין יישומים לאזרחים והשוק האזרחי שזה גם בסוף יביא את הכסף הגדול שהוא באזרחותץ.
<צבי שילר: אבל התכוונתי למשהו אחר.
אורי מקלב: פרופ' בן-ישראל דיבר על כך שיש פערים גדולים מאוד בין היכולות לבין היישום בשטח.
יצחק בן ישראל: כשזה המו"פ, אבל בסוף המנוע העיקרי יבוא מהעולם העסקי.
<צבי שילר: אני למעשה דיברתי יותר על הכמויות המספריות של היחידות.
<צבי שילר: זאת אומרת, אתה תמכור פחות במספרים רובוטים צבאיים מאשר תמכור רובוטים שעוזרים לבני אדם.
<צבי שילר: דוגמה טובה זאת חברת איי-רובוט שהתחילה למעשה כחברה שמייצרת רובוטים דומים למה שיש כאן לשימוש הצבאי, הם מוכרים אלפי יחידות ויש להם במקביל את החברה שמייצרת את ה-הומבה, את השואב האבק.
<צבי שילר: הם מוכרים במיליוני יחידות והפעם האחרונה שקראתי, מבחינה כלכלית שתי היחידות האלה שוות אבל במספרים הם יותר קטנים.
<צבי שילר: כמו שאמר פרופסור בן-ישראל, אני לא חושב שכלכלת הרובוטיקה העולמית, מה שאנחנו מדברים על התחזית, על 400 מיליארד דולר, אני לא חושב שהרוב שם יהיה לרובוטיקה צבאית אלא הרוב שם יהיה לרובוטיקה אזרחית כאשר גם כמה מיליארדים ברובוטיקה הצבאית יכולים לפרנס כמה חברות טובות.
<צבי שילר: התחזיות כיום הן ששוק הרובוטיקה הכלל יגדל לסדר גודל של 400 מיליארד דולר והשאלה היחידה היא רק מתי.
<צבי שילר: חישוב קטן, כאשר מניחים שלושים אחוזי עליה של גידול כל שנה, שזה לא אחוז גדול מאוד, אנחנו נשמע שבעצם אלו אחוזים שאנחנו רואים אותם בתעשייה הישראלית אפילו, תוך עשר שנים – השוק היום, שהוא בסדר גודל של שלושים מיליארד, למעשה יגיע ל-400 מיליארד ועשר שנים הן זמן קצר ביותר.
<צבי שילר: זה אומר שבנוסף לכל המטרות האחרות – חשיבות ביטחונית, חשיבות חברתית – גם מבחינה כלכלית זה תחום שאולי כדאי להשקיע בו.
<צבי שילר: הרובוטיקה בישראל.
<צבי שילר: בואו נתחיל עם האקדמיה.
<צבי שילר: יש לנו, לפי הספירה שלי ואולי יתווכחו עם זה אבל זה בערך נכון, שמונה מרכזי מחקר באוניברסיטאות הראשיות פלוס מכון וולקני שמתעסק בזה.
<צבי שילר: התחומים הם די רחבים.
<צבי שילר: ברפואה יש לנו פעילות ענפה, רכבים אוטונומיים, תכנון תנועה, מעקות – זה קורה בבר אילן, חקלאות, ממשקי אדם-מכונה, נושא שמאוד מתקדם בזמן האחרון וכמובן גם חינוך.
<צבי שילר: חסכתי לעצמי להיכנס לכל מוסד.
<צבי שילר: יש לי שקף נוסף שיפרט קצת את המחקרים האלה.