GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<צבי שילר: אנחנו רואים כאן אייקונים של כמה מחקרים בכמה אוניברסיטאות.
<צבי שילר: כל תמונה יש לה את סמל האוניברסיטה לידה.
<צבי שילר: בטכניון יש מחקר בנושא תחבורה-תעבורה, בבן גוריון - למעשה יש כאן רובוט שבסיום דבריי אני אבקש את דוקטור שפירא להדגים אותו, יש לנו באמצע – דווקא מאוד מצא חן בעיני – דבורה שמאבקת צמחים.
<צבי שילר: זאת אומרת, אם הדבורים לא עושות את העבודה, אפשר שרובוט עף יעשה את העבודה.
<צבי שילר: זאת עבודה שנעשית באוניברסיטת בן גוריון והם שם חזקים מאוד בנושא החקלאי.
<צבי שילר: למטה אנחנו רואים להקות, למעשה קבוצת כדורגל רובוטית שמפתחים באוניברסיטת בר אילן.
<צבי שילר: בצד ימין רואים גם את המחקרים באוניברסיטת אריאל בנושא של תכנון תנועה בשטח ועל הכביש.
<צבי שילר: מחקרים נוספים יותר לכיוון הרפואה.
<צבי שילר: אנחנו רואים בצד שמאל למעלה מחקר של פרופסור יוסקוביץ' באוניברסיטה העברית.
<צבי שילר: אלו מערכות, גם הדמיה וגם תכנון, של תנועת הרובוט על פי הנתונים שמקבלים מה-MRI.
<צבי שילר: באמצע בצד ימין רואים מחקר שנעשה על ידי פרופסור תמר פלאש במכון ויצמן.
<צבי שילר: היא מתעסקת במערכות דיאלוגיות טבעיות.
<צבי שילר: היא לומדת את המוח ומשתמשת בו כדי לבקר את הרובוטים.
<צבי שילר: בצד ימין זה פרויקט מאוד מפורסם בעולם, היא לומדת את התנועה של זרוע התמנון ומשתמשת בידע הזה כדי לתכנן זרוע שתנוע בצורה דומה.
<צבי שילר: למעלה זה התמנון ומתחתיו זאת הזרוע עצמה.
<צבי שילר: באמצע רואים מחקרים מאוניברסיטת בן גוריון.
<צבי שילר: בצד ימין זה המחקר של דוקטור אילנה ניסקי שלמעשה תציג אותו בעצמה.
<צבי שילר: היא חוקרת צעירה שהגיעה מחוץ לארץ כך שהיא גם מדענית חוזרת, גם צעירה וגם אישה.
<צבי שילר: כל זה בתחום הרובוטיקה ואנחנו ניתן לה את הזמן כדי להציג את הדברים שלה.
<צבי שילר: למטה אנחנו רואים רובוט זעיר שמפותח בטכניון.
<צבי שילר: בצד ימין רואים רובוטים זעירים שעובדים עליהם לטובת הרפואה באוניברסיטת תל אביב.
<צבי שילר: זה סיכום קצר של האקדמיה הישראלית.
<צבי שילר: בנוסף, וזה משהו שאני רוצה לעניין את הציבור כאן, באוניברסיטאות יש לנו לא מעט סטודנטים ולפחות במחלקות כמו שלי כל סטודנט צריך לבצע פרויקט גמר בסוף השנה.
<צבי שילר: אני מצאתי את זה כמשאב רציני וגדול ליצירת ופיתוח מוצרים.
<צבי שילר: לפעמים הפרויקטים האלה עוסקים במשהו לטובת התעשייה, משהו שמישהו אחר הגה, ואצלנו אנחנו מקפידים, עת אנחנו נותנים בעיה לסטודנטים ואומרים להם שעכשיו יימצאו לה פתרון.
<צבי שילר: אחת הבעיות ברובוטיקה היא שאנחנו לא יודעים מהו ה-אייפד הבא ולא נדע עד שלא נעשה הרבה מוצרים ואחד מהם יתפוס והוא יהיה הדבר הבא.
<צבי שילר: כמה מהמוצרים האלה מוצגים כאן.
<צבי שילר: יכול להיות שבסוף דבריי אולי נבקש הדגמה שלהם.
<צבי שילר: כאן אנחנו רואים ארבעים מוצרים.
<צבי שילר: עשינו כאלה בערך תשעים.
<צבי שילר: אם כל האוניברסיטאות האחרות יתגייסו לנושא הזה באותה צורה, תוך שנתיים נייצר כאן כל כך הרבה מוצרים ואגב, זה יהיה יותר ממה שלדעתי מיוצר בעולם ומתוכם נוכל לכוון כמה דרך המכון לרובוטיקה לתוך התעשייה.
<צבי שילר: הרובוטיקה בישראל בתעשייה.
<צבי שילר: אנחנו תעשייה לא גדולה אבל מצטיינת במה שהיא עושה.
<צבי שילר: כמעט כל מה שעושים כאן מוביל בתחום העולמי.
<צבי שילר: אנחנו רואים בצד שמאל את מכסחות הדשא שהן אייקונים, רואים מתחת לזה רובוט של חברת מזור שפרופסור שהם יכול להיות שיציג אותו בעצמו, רובוט שמשמש לניתוח גב.
<צבי שילר: הוא נמצא כאן בקדמת השולחן אבל בקושי רואים אותי.
<צבי שילר: אני מכיר את הפרויקט, הסתכלתי עליו היום ואמרתי כזה קטן?
<צבי שילר: הדבר הזה מנתח.
<צבי שילר: אני לא רוצה לקחת את הדברים מפרופסור שהם והוא יתאר אותו.
<צבי שילר: מתחת לזה אנחנו רואים פרויקט בתעשייה אווירית שקוראים לו טקסי בוט, שהמפתח למעשה, ההוגה של הפרויקט הזה נמצא כאן, דוקטור אריה פרי, ויעקב משיח מהתעשייה האווירית.
<צבי שילר: לסטודנטים שלנו היה חלק בייצור המודל של הדבר הזה בהתחלה.
<צבי שילר: אני רואה את הפרויקט הזה כדוגמה למה שהתעשייה הישראלית יכולה לעשות כי זה קודם כל חדשני ביותר, זה ייחודי בדורו, זאת אומרת, אין דברים דומים כאלה, והפרויקט עצמו הוא אחד מהרובוטים.
<צבי שילר: מה שקורה שם זה שהרכב שסוחב את המטוס, מושך אותו בצורה עצמאית כאשר הטייס נותן לו את הפקודות ולא הנהג על הרכב.
<צבי שילר: זה הופך את זה לרובוט.
<צבי שילר: זה למעשה רובוט אחד הגדולים בעולם.
<צבי שילר: נדמה לי שהמשקל שלו הוא 35 טון.
<צבי שילר: אני רואה את זה כפרויקט דגל של התעשייה הישראלית.
<צבי שילר: תעשייה אווירית, קיבלתם עכשיו ממני קצת מחמאות ומגיע לכם.
<צבי שילר: הרובוט שמתחתיו, זה רובוט של הובוטים, חברה צעירה שנדמה לי קיימת שלוש שנים והיא כבר בהצלחה מתחרה ברובוטים הרבה יותר ותיקים שנוצרים בארצות הברית.
<צבי שילר: נדמה לי שיש להם חוזה שמן עם הצבא האמריקאי וזאת בהחלט גאווה ישראלית.
<צבי שילר: הרובוט נמצא כאן ואחרי כן, כשיהיה לנו קצת זמן, אולי נבקש שידגימו אותו.
<צבי שילר: זה למעשה בגדול המבט על התעשייה הישראלית.
<צבי שילר: היא קטנה, מאוד מגוונת ומאוד מצטיינת במה שהיא עושה.
<צבי שילר: המטרה שלנו היא להגדיל את עשרים החברות האלה למאתיים חברות תוך מספר קטן של שנים.
<צבי שילר: חלון הזדמנויות לדעתי נקרה בדרכנו.
<צבי שילר: תעשיית ההיי-טק הישראלית למעשה יצרה תשתית מצוינת לתחום הרובוטיקה שנוי על טכנולוגיות ההיי-טק הקיימות.
<צבי שילר: הטכנולוגיה האחרונה שבהן היא אינטרנט של דברים וברגע שרובוט מקושר לכל האחרים, למעשה כל העולם שלנו מתחיל לזוז.
<צבי שילר: שאלה אחת עליה אני רוצה לענות כאן.
<צבי שילר: שאלו אותי פעם למה צריך את כל זה ולמה רובוטיקה ולא דברים אחרים.
<צבי שילר: למשל, למה לא אנרגיה ולמה לא מים.
<צבי שילר: התשובה היא All of the above, גם זה וגם זה.
<צבי שילר: ההבדל הוא שבאנרגיה אנחנו צורכים את האנרגיה, מים אנחנו שותים ורובוטים ישנו את החיים שלנו.
<צבי שילר: זאת אומרת, הם פשוט ייכנסו לחיים שלנו בכל מקום וישנו אותם.
<צבי שילר: אני לא יודע אם המילה הנכונה היא לשלוט בהם, אבל אם נדע לכוון אותם ולייצר אותם, אנחנו נהיה בקדמת הטכנולוגיה בעולם.
<צבי שילר: שוק הרובוטיקה עדיין בתחילת דרכו וזה לדעתי הזמן להיכנס לאותו תחום.
<צבי שילר: אני רואה את הרובוטיקה – ולפחות זאת דעתי – כמנוע צמיחה של תעשיית ההיי-טק הישראלית שאחרי עשרים שנים מאוד מוצלחות, אני מתאר לעצמי שמחפשת כיוון חדש וכדאי את המהפכה הבאה לבנות על משהו שעוד לא נעשה קודם.
<צבי שילר: ההמלצות הן המלצות שלי ועל דעתי.
<צבי שילר: הן חופפות את מה שנאמר כאן קודם.
<צבי שילר: יש כאן קצת ניואנסים שאני אולי רוצה להדגיש למרת שנאמרו כאן.
<צבי שילר: התייצבות משרדי הממשלה מאחורי היוזמה, לדעתי זה מאוד חשוב מהסיבה הפשוטה.
<צבי שילר: משרד המדע מאוד חשוב לפיתוח הטכנולוגיה אבל אחרי שמפתחים את הטכנולוגיה, צריך גם ליישם אותה.
<צבי שילר: אם נפתח טכנולוגיה ולא יהיו משרדים או תחומים שיישמו אותה, למעשה לא עשינו הרבה.
<צבי שילר: אנחנו צריכים את התמיכה של המוסד לביטוח לאומי, של משרד הרווחה, של משרד הביטחון כי הטכנולוגיות לפעמים שמפתחים אותן לטובת יישום צבאי, בהחלט ישימות למוצרים אזרחיים וההפך.
<צבי שילר: מה שמייצרים למוצר אזרחי, לפעמים טוב גם למוצר צבאי.
<צבי שילר: הקמת המכון, כמובן שזה כבר נאמר.
<צבי שילר: הטוויסט הקטן כאן שלדעתנו, לדעת האנשים באיגוד הרובוטיקה, הוא שחשוב שהמוסד הזה, המכון הזה, יהיה בין-מוסדי ולא צמוד לאף אוניברסיטה ספציפית כדי לתת גישה לכולם.
<צבי שילר: אגב, הגישה צריכה להיות גישה לכל האקדמיות, גישה לכל התעשייה, לפריפריה, לכולם, וגם גישה לאוכלוסיות שיכול להיות שהיום אין להן גישה לנושא ההיי-טק, כמו אוכלוסיות שלא מיוצגות שם אבל יש להן פוטנציאל אדיר, כמו אוכלוסיית החרדים שאני לא רואה בעיה למה אוכלוסיית החרדים לא תשתתף.
<צבי שילר: אפשר להדריך אותם ולהכניס אותם לתוך תכנות ולתוך אלגוריתמים.
<צבי שילר: הם יכולים למלא מקום חשוב מאוד בתוך המכון ובתוך התעשייה הזאת.
אורי מקלב: חברות פרטיות גם משתלבות.
אורי מקלב: חברות פרטיות בתחום הרובוטיקה, גם הן משתלבות.
<צבי שילר: ודאי.
<צבי שילר: אחת המטרות של המכון, הוא למעשה אמור להיות חממה להנבטת מוצרים וחברות חדשות והוא אמור לסייע לחברות קיימות.
<צבי שילר: אנחנו נשמע על זה ממנכ"לי החברה שנמצאים כאן.
<צבי שילר: הקמת פארק תעשיות רובוטיקה, מה שלא קיים היום.
<צבי שילר: אם יהיה מכון, ההנבטה של חברות למעשה אמורה להיות סביבו ואז פתאום יהיה לנו פארק רובוטיקה שלדעתי יהיה מודל לכל העולם.
<צבי שילר: ארגון כנס, על זה נאמר ולא ארחיב.
<צבי שילר: רעיון שקיבלתי מדוקטור אמיר זיב-אב, הוא הדגיש את הצורך בהכשרת כוח אדם מתאים כי אם עכשיו תהיה לנו מהפכה, איפה האנשים שיאיישו את המהפכה הזאת?
<צבי שילר: ההמלצה היא להקים מגמות מקטרוניקה ורובוטיקה בכל הפקולטות להנדסה בארץ, משהו שקיים אצלנו והיינו רוצים לראות את זה במקומות אחרים.
<צבי שילר: דבר שהוא קרוב ללבי.
<צבי שילר: הייתי מאוד רוצה לראות תחרות בינלאומית שנקרא לה רובוטוב.
<צבי שילר: זאת אומרת, רובוט שעושה טוב.
<צבי שילר: קודם כל, הגיע הזמן שרובוטיקה תיתפס כמשהו שעושה טוב, עוזר לאנשים, מציל חיים, משפר את איכות החיים ולא רק כרובוט שעושה ומחסל משרות.
<צבי שילר: המסר הזה הייתי מאוד רוצה שיבוא מישראל ואנחנו נהיה ידועים כמדינה שדוחפת את נושא הרובוטוב בעולם ואפילו לשמר את השם הזה גם עת נכתוב אותו באנגלית.
<צבי שילר: כמו שאומרים אמדוקס, אף אחד לא מתרגם את זה.
<צבי שילר: כך הייתי רוצה לגבי הרובוטוב.
אורי מקלב: כל הזכויות שמורות לך.
<צבי שילר: תודה רבה.
<צבי שילר: הדבר האחרון.
<צבי שילר: היינו רוצים – אבל זה דבר יותר שולי – לגייס את חכמת ההמונים כדי לזהות מה אנחנו באמת רוצים לקבל מהרובוטים האלה כי זאת לא שאלה שיש למישהו תשובה היום והיינו רוצים לקבל את זה מכולם.
<צבי שילר: זה סיום הדברים שלי.
אורי מקלב: דברים ממש מרתקים וגם משכילים מאוד.
אורי מקלב: אני חושב שבשלב הזה אולי מישהו יציג משהו.
<צבי שילר: אחרי ששעממנו אתכם בדברים, בוא נראה הדגמות של כמה רובוטים.
<צבי שילר: דוקטור אמיר שפירא מהמחלקה להנדסת מכונות באוניברסיטת בן גוריון.
<אמיר שפירא: אנחנו פיתחנו רובוט שהולך על ארבע ומדמה תנועה של בעלי חיים.
<אמיר שפירא: אתם יכולים לראות אותו כאן הולך.
<אמיר שפירא: זה רק דגם.
<אמיר שפירא: כל החכמה היא באלגוריתמיקה להליכה.
<אמיר שפירא: כאן אמנם זה על שטח ישר ואין הרבה חכמה, אבל החכמה היא הרבה מעבר להליכה על תוואי שטח לא מובנה.
<אמיר שפירא: שמענו לדוגמה שבמנהרות בעזה הכלבים עזרו מאוד אבל הבעיה היא שבכלב לא ניתן לשלוט וברובוט כן ניתן לשלוט.
<אמיר שפירא: זאת דוגמה לדברים שעשינו.
אורי מקלב: המטרה ללכת במקום לא כבוש, לא בשטח ישר אלא היכן שיש מהמורות.
<אמיר שפירא: כן.
<אמיר שפירא: מקום שרכב גלגלי לא יכול לעבור אבל עדיין בני אדם או בעלי חיים כן יכולים כי הם הולכים.
אורי מקלב: בפיתוח הזה אנחנו חדשנים.
<אמיר שפירא: יש הרבה התקדמות בארץ.
<אמיר שפירא: דרך אגב, יש פרויקט שנתמך על ידי משרד הביטחון והתחרינו בתוך קבוצה שעסקה ברובוטים דמויי אדם.
<אמיר שפירא: גם שם הגענו למקום 14 בעולם מתוך 106 קבוצות, בתמיכה של פרופסור דורון חבצלת.
<צבי שילר: באותה הזדמנות שיש לנו הפסקה, הייתי רוצה להראות פרויקט של סטודנטים.
<צבי שילר: זה פרויקט מחקר.
<צבי שילר: פרויקט סטודנטים שלמעשה נוצר בעקבות צוק איתן.
<צבי שילר: אמנם זה לא הנושא היום אבל הוא נוצר בעקבות צוק איתן ואלו שני הגלגלים שנמצאים קרוב אליך היושב ראש ואנחנו קוראים לו הגלגל הרובוטי.
<צבי שילר: פיתחו אותו יוני עובדיה ומתן דסה, סטודנטים שנה ד', סיימו עכשיו, והם יכולים להדגים את זה אבל הם צריכים להוציא את זה לאיזשהו מרחב.
<צבי שילר: הרובוט נראה מאוד פשוט והמטרה היא לבנות משהו שיש לו עבירות, שהוא יכול להיכנס למקומות צרים, יכול גם להיכנס וגם לצאת כמובן לפי פקודה ועליו אתה יכול לשים מה שאתה רוצה, מצלמות וכולי.
<צבי שילר: בזה אנחנו לא מתעסקים אלא אנחנו מתעסקים בעבירות עצמה.
<צבי שילר: למעשה אנחנו רואים כאן תנועה במהירות גבוהה.
<צבי שילר: למעשה הרובוט הזה יכול לעבור היכן שאופני הרים יכולים לעבור.
<צבי שילר: זאת מהפכה.
אורי מקלב: אני מאחל לכם הצלחה גדולה.
אורי מקלב: נעבור לפרופסור משה שהם מהטכניון, מייסד מזור רובוטיקה רפואית באקדמיה לתעשייה.
<משה שהם: שלום וצהרים טובים.
<משה שהם: אני מהטכניון, הפקולטה להנדסת מכונות ואני אחראי על התחום של הרובוטיקה שם.
<משה שהם: אנחנו מתעסקים בהרבה נושאים של רובוטיקה, התעסקנו בהרבה נושאים של רובוטיקה, גם רובוטיקה תעשייתית וגם דברים שקשורים לביטחון.
<משה שהם: לפני כ-15 שנים נכנסנו לתחום של רובוטיקה רפואית ועיקר היישומים שלנו כרגע הם בנושאים האלה.
<משה שהם: יש מספר טכנולוגיות שיצאו מהמעבדה שלנו בטכניון כאשר אחת מהן אנחנו רואים כאן על השולחן, רובוט לניתוחי גב וניתוחי מוח.
<משה שהם: הוא נמצא כאן – הרובוט הוא הבקבוק הקטן הזה בעטיפה הכחולה שנמצא על עמוד השדרה – והמטרה שלו היא לבצע ניתוחים ברמת דיוק שהיא גבוהה מיד האדם ובמינימום אינווסיב, זאת אומרת, פולשנות מזערית.
<משה שהם: הפיתוח הזה יצא מהמעבדה והפך להיות חברה.
<משה שהם: כרגע היא מנתחת בעשר מדינות בעולם.
<משה שהם: מספר הניתוחים שעשו עד היום עבר את ה-10,000 ניתוחים עם למעלה משבעים אלף משתלים ואחד הדברים שאנחנו מאוד מתפארים בו הוא שמספר הניתוחים שנכשלו, מספר אנשים שיצאו עם איזשהו נזק עצבי בניתוחים רובוטיים, הוא אפס במקרה הזה.
<משה שהם: זאת אומרת, זה הבדל מאוד גדול לעומת מה שנעשה בניתוח הקונבנציונאלי שבו יש מספר אחוזים, אמנם לא גבוה, שאנשים בכל זאת יוצאים עם נזק עצבי קבוע.
<משה שהם: במקרה הזה של הרובוטיקה, זה לא קורה.
אורי מקלב: במקרה הזה מה העיקרון שלי על פני ניתוח בידי אדם?
אורי מקלב: איפה היתרון שלו?
<משה שהם: יש לו שלושה יתרונות עיקריים.
<משה שהם: יתרון אחד הוא שהדיוק שלו הוא גבוה מיד האדם.
<משה שהם: זאת אומרת, יש פעולות שהרובוט עושה טוב מיד האדם, יש הרבה דברים שהאדם עושה יותר טוב מהרובוט, אבל בדברים מסוימים, למשל בדיוק ובגישה, אתה יכול לעשות עם רובוטיקה יותר טוב ממה שאפשר לעשות עם יד אדם ואנחנו יודעים את זה.
<משה שהם: לכל יד אדם יש את המגבלה בדיוק שלו.
<משה שהם: דבר שני, הוא יכול לנתח בלי להסתכל פנימה לתוך הגוף אלא הוא מנתח על סמך מה שנקרא הדמיה, אימג'ינג.
<משה שהם: הרופא מתכנן על סי.
<משה שהם: טי.
<משה שהם: למשל והרובוט אחר כך הוא מוביל אותו לאותו מקום שהוא תכנן בדיוק מאוד גבוה.
<משה שהם: לא צריך לפתוח פתח בתוך הגוף.
<משה שהם: דבר שלישי, בנושא של קרינה.
<משה שהם: כמות הקרינה שצריך בניתוח רובוט היא קטנה יותר במקרה שאנחנו עושים רובוטיקה.
<משה שהם: זאת אומרת, שלושה דברים: דיוק גבוה יותר, מינימום פולשנות וקרינה פחותה.
<רועי גולדשמידט: הוא יכול לפעול באופן אוטונומי או שהוא חייב התערבות של הרופא?
<משה שהם: אנחנו לא רוצים שהרופא ישב בחדר וישלח את הרובוט לעשות את הניתוח.
<משה שהם: זאת לא המטרה שלנו.
<רועי גולדשמידט: אבל טכנולוגית הוא מסוגל לבצע את זה?
<משה שהם: אני אגיד לך יותר מזה.
<משה שהם: כאן הלכנו בכיוון של מה שנקרא רובוט סמי אוטונומי.
<משה שהם: חצי.
<משה שהם: זאת אומרת, את הפעולה הכירורגית בעצמה הרופא יעשה למרות שיכולנו לתכנן את הרובוט לעשות את הניתוח, אבל מבחינה של שיתוף של הצוות, מבחינת הרגולציה של ה-FDA, אנחנו החלטנו ללכת בכיוון הזה כרגע.
<משה שהם: בעתיד, כאשר אנשים יהיו יותר שמחים לקבל יותר רובוטיקה, נלך לכיוון של רובוטיקה אוטונומית.
אורי מקלב: שאל אותך רועי גולדשמידט שהוא ממרכז המחקר והמידע של הכנסת אבל הוא מסונף לוועדת המדע.
<משה שהם: בכל מקרה, אני רוצה להצביע על כמה נקודות בנושא הזה של הרובוטיקה הרפואית.
<משה שהם: יש מאות מחקרים בעולם, באוניברסיטאות ובמכוני מחקר, בנושא של רובוטיקה רפואית.
<משה שהם: זה תחום שתפס את העין מאוד חזק.
<משה שהם: אנחנו נכנסנו לנישה הזאת די בהתחלה והתחום הוא גדול ואנחנו אפילו לא רואים את כל האימפליקציות שלו.
אורי מקלב: מה לגבי המוצרים שלכם?
<משה שהם: אני מיד אתייחס.
<משה שהם: אני רק רוצה לומר שמתוך כל מאות המחקרים האלה שנעשו, יש פחות מעשר חברות שהצליחו לעבור את כל השלבים הקשים בדרך לחברה שבסופו של דבר תנתח בחדר הניתוח כי יש את הנושא של הרגולציה, הניסויים הקליניים, לשכנע את הרופאים, לשכנע בסופו של דבר את מנהלי בתי החולים.
<משה שהם: זאת דרך מאוד ארוכה ולכן מעט מאוד חברות בסופו של דבר הגיעו לרובוט בפועל שמנתח בחדר הניתוח, אחת מהן היא הרובוט הזה והוא הרובוט היחידי כיום בעולם שמנתח ניתוחי גב ויש לו את האישורים של ה-FDA.
<משה שהם: הוא מנתח בלמעלה מעשר ארצות.
איל בן ראובן: אנחנו, אני מבין שזה הטכניון ממנו יצא הרעיון.
איל בן ראובן: תן את ההמשך המסחרי של הדבר הזה.
<משה שהם: זאת נקודה חשובה.
<משה שהם: הרעיון יצא מהטכניון, היה שנתיים בחממה של הטכניון, לאחר מכן הוא יצא לחברה, זאת אומרת, הוא גייס כסף כחברה ויצא לחברה.
<משה שהם: החברה הזאת גדלה והיא רשומה בנסדא"ק ונסחרת בנסדא"ק בארצות הברית.
איל בן ראובן: מה הקשר בינה לבין הטכניון היום?
<משה שהם: לטכניון יש זכויות בתוך כל הפיתוח.
יואב קיש: עניינתם את המדען הראשי באיזשהו שלב?
<משה שהם: כן.
<משה שהם: המדען הראשי של משרד הכלכלה.
אורי מקלב: איפה ממוקמת החברה?
<משה שהם: בקיסריה.
אורי מקלב: אני לא יודע אם יש מספיק מודעות לכך.
אורי מקלב: אולי חלק מהדברים צריך להיות הגברת המודעות.
אורי מקלב: יש לזה הרבה יתרונות.
אורי מקלב: אני לא יודע אם כולם יודעים על כך.
אורי מקלב: יש כאלה שאולי קוראים על כך במדורי מדע, אבל בציבור הרחב הדברים האלה לא ידועים.
אורי מקלב: אני חושב שבדברים האלה יש יתרון מאוד גדול בחינוך וחשיפה.
<משה שהם: אנחנו בוודאי נשמח.
אורי מקלב: מדובר כאן גם בהצלת חיים.
אורי מקלב: יש כאן את כל היתרונות.
אורי מקלב: אתה יכול לתת עוד דוגמה של מוצר שהיום אתם מפתחים?
אורי מקלב: יש לכם עוד מוצר שהוא אחרי אישורים?
<משה שהם: זה מוצר אחד.
<משה שהם: מוצר נוסף שיצא מהמעבדה שלנו הוא רובוטים זעירים עוד יותר שהם בסדר גודל של מילימטר והמטרה שלו הוא להיכנס לתוך הגוף ולנסות לתקן את הגוף מבפנים.
<משה שהם: גם לעשות מוניטורינג, לעשות דיאגנוסטיקה וגם לעשות ריפוי, לנסות ולתקן מבפנים.
<משה שהם: האפליקציה הראשונה שאנחנו הולכים אליה היא אפליקציה של ניתוחי מוח.
<משה שהם: אני לא רוצה להיכנס יותר מדי לנושאים טכנולוגיים, אבל אלה ניתוחי מוח שיש שם רובוט קטן שישב וידאג שזה יעבוד בסדר.
<משה שהם: אני אומר את זה ממש במלים מאוד מאוד פשוטות.
יואב קיש: יש כאלה שצריכים רובוט גדול ולא קטן.
<משה שהם: אנחנו עושים מה שניתן לנו.
אורי מקלב: זה בפעולה?
<משה שהם: זה בשלב של ניסוי על חיות.
<משה שהם: יש חברה ויש השקעות בחברה הזאת והיא בשלב של ניסוי החיות.
אורי מקלב: הרובוטיקה הזאת במוח תעבוד לפי MRI?
אורי מקלב: איך נקרא ה-MRI שעושה את הפילוח?
אורי מקלב: חלק מהניתוחים במוח, אנחנו מעבירים את זה ניתוח שמעירים את הבן אדם, פותחים לו את הראש, פותחים לו את המוח, מעירים את הבן אדם כדי לדעת עד היכן יכולים להתקדם.
אורי מקלב: מידת הזהירות שם היא מידה של מילימטר.
<משה שהם: נכון.
<משה שהם: זה הרובוט המסוים הזה שנמצא כאן על השולחן.
<משה שהם: הוא עושה את הניתוחים האלה שאתה הזכרת.
<משה שהם: הם נקראים ניתוחים של DBS שכאשר מחדירים אלקטרודה פנימה לתוך המוח במקרים של פרקינסון למשל ומעירים את הבן אדם כדי לראות כיצד הוא מגיב.
<משה שהם: זה מהסוג הזה של הרובוטיקה.
אורי מקלב: גם בגידולים במוח, במיוחד במקומות שמשפיעים על כל המוטוריקה, אצל רוב האנשים כל סטייה היא משמעותית.
<משה שהם: לכן לרובוטיקה שם יש את היתרון מעבר ליד האדם, בגלל הדיוק הגבוה.
<משה שהם: זאת רובוטיקה אחת.
<משה שהם: הרובוטיקה השנייה, רובוטיקה זעירה, זה משהו שישב כל הזמן במוח, אני אומר במירכאות, במקרים בהם אנחנו צריכים לנטר את המוח.
<משה שהם: זה כיוון אחר שאנחנו הולכים אליו אני רוצה להדגיש דבר נוסף שהוא קשור יותר לנושא של החינוך.
<משה שהם: משום מה, אולי בגלל הגולם מפראג, יש בישראל ריצה לכיוון של התחרויות, מבחינת הנוער.
<משה שהם: אנחנו עושים תחרויות רובוטיקה בארץ, חלק אנחנו יזמנו וחלק יזמו מחוץ לארץ, ועשרות אלפי ילדים מעורבים בתוך התכנית הזאת, החל מבית ספר יסודי, חטיבת הביניים והתיכון.
<משה שהם: המספרים האלה הם מספרים מאוד גדולים ובהשוואה לכל העולם, אלה מספרים עצומים והם בכלל בלי שום יחס.
<משה שהם: הם הולכים לתחרויות והילדים ממש שמחים ללכת לשם.
<משה שהם: משום מה זה מאוד אטרקטיבי להם והם הולכים לתחרויות בינלאומיות וזוכים במקומות ראשונים.
<משה שהם: אני אומר שאנחנו צריכים לאותם כל אלה שרוצים להתעסק ברובוטיקה בעתיד, אנחנו חייבים לבנות להם את התעשייה כך שאם הם אחר כך יצאו החוצה, יהיה להם היכן לעבוד.
<משה שהם: יש כאן את המשאב הזה שהוא משאב בלתי רגיל עם חינוך בלתי רגיל כבר עכשיו של ילדים שנמצאים בתוך התחום.
<משה שהם: אנחנו חייבים להסתכל קדימה ואני חושב שמה שדיברנו כאן לגבי דחיפה ברמה הלאומית את הנושא הזה, אני חושב שהוא חייב להיכנס כדי לאפשר לכל אותו משאב בסופו של דבר כן להגיע לידי מיצוי.
<משה שהם: השר שהופיע בוועדה לפני שבוע-שבועיים שם דגש על הנושא הזה.
<משה שהם: הוא אמר שאפילו כאלה שלא מתעניינים, לחשוף את הנושא בפניהם בקייטנות שמתקיימות בחופש הגדול ואחרי כן בתכנית הלימודים שמשרד החינוך נותן.
<משה שהם: כפי שאמרת, צריך שבסופו של דבר ניישם את זה והכול ישתלב.
<משה שהם: אם אנחנו רק נפתח אצלם את הרצון ואת היכולות בלי שאחרי כן יוכלו ליישם, לא הרווחנו דבר.
<משה שהם: תודה רבה לך ובהצלחה.
<משה שהם: נבקש את פרופסור דורון חבצלת ממשרד הביטחון להציג ולומר את הדברים.
<דורון חבצלת: שלום.
<דורון חבצלת: אני אתייחס לכמה נקודות בארץ וגלובליות.
<דורון חבצלת: אני איש מפא"ת, משרד הביטחון.
<דורון חבצלת: נתחיל קצת בהיסטוריה ממנה אפשר ללמוד איך צריך לעשות את זה.
<דורון חבצלת: בסוף שנות ה-60, תחילת שנות ה-70, משרד הביטחון השקיע בנושא של המל"טים.
<דורון חבצלת: זה שישראל הייתה ראשונה בעולם בסיפור הזה, כמו בכל דבר בהיי-טק – המנצח לוקח הכול.
<דורון חבצלת: עד היום ישראל היא המובילה, אם לא מקום ראשון, אז מקום שני כי קשה להתמודד מול ארצות הברית, בנושא של מל"טים.
<דורון חבצלת: צריך ללמוד מזה לכל שטח אחר.
<דורון חבצלת: כמה שנתחיל מוקדם, כאשר השטח עוד בחיתולים, זה יאפשר לנו לזנק ולהיות, כמו בסייבר וכמו בדברים אחרים, במובילות העולמית.
<דורון חבצלת: מה שאתם רואים כאן, זה יותר ברזלים שמנסים להתגבר על השלב הראשון ברובוטיקה שזאת עצמאות תנועתית.
<דורון חבצלת: ברובוטיקה, אתם רואים, יש הרבה פתרונות.
<דורון חבצלת: השלבים הבאים המעניינים יותר, אלה עצמאויות אחרות.
<דורון חבצלת: למשל, בעזרת החיישנים הרובוט גם יראה את מה שקורה וגם יבין את מה שיראה.
<דורון חבצלת: זאת רמה אחרת של אוטונומיה.
<דורון חבצלת: רמה עוד יותר גבוהה של אוטונומיה היא שאחרי שהוא מבין ויש כמה אלטרנטיבות, הוא יוכל גם להיות בעל אוטונומיה של קבלת החלטות.
<דורון חבצלת: זאת אומרת, יש שלבים מאוד מאוד חזקים.
<דורון חבצלת: המו"פ צריך להתרכז בדברים האלה.
<דורון חבצלת: קשה לצלם אותם, אבל אלה הם הדברים המעניינים.
<דורון חבצלת: בנושא הזה אנחנו מנסים שוב לשמור על מקומנו בעולם.
<דורון חבצלת: העמותה הגדולה ביותר בארץ לנושא הזה של אוטונומיה, הנשיא שלה כאן, דוקטור אריה פרי, הנושא הזה גם חבר בעמותה העולמית ובנובמבר השנה יהיה כנס בינלאומי, הכנס השני כאשר בראשון היו כאלפיים חוקרים מכל העולם.
<דורון חבצלת: זה לגבי אוטונומיה.
<דורון חבצלת: דיברנו על כך שרובוטיקה זה מנוע חברתי, מנוע כלכלי, מנוע ביטחוני וחינוכי.
<דורון חבצלת: דיברו כאן הרבה על החינוך.
<דורון חבצלת: אני כאיש הדרום רוצה להזכיר את המהפך בכל נושא החינוך בירוחם שהובילה דוקטור רחל, בנושא תחרויות הרובוטיקה ואיך זה שינה את מערכת החינוך ואת ההתייחסות בכלל לירוחם.
<דורון חבצלת: נושא אחר שאפשר לדבר עליו זה מודל שיתוף פעולה.
<דורון חבצלת: קחו את המודל של משרד הכלכלה, של מגנט, שזה מודל לשיתוף פעולה.
<דורון חבצלת: אנחנו, כמו שהוזכר כאן, השתתפנו בכל התחרויות פורצות הדרך בארצות הברית ברובוטיקה, כולל לאחרונה כאשר רובוט היה צריך לעשות סצנת הצלה נוסח פוקושימה, להיכנס לרכב, לנהוג אותו, להיכנס לבית, לפרוץ קירות, לסובב צנרת, דברים שנחשבו כחלום.
<דורון חבצלת: איך עושים את זה?
<דורון חבצלת: לא עושים את זה עם מוסד אחד ולא עושים את זה עם חברה אחת.
<דורון חבצלת: הגענו למודל כאשר למשל בתחרויות האלה יצרנו קבוצה שהוזכרה כאן בשם הוביל, במימון משרד הביטחון, חברות בה שלוש או ארבע אקדמיות, שלוש-ארבע תעשיות, שמוותרות על הוויכוחים של נושא ה-IP, אינטלקטואל פרופרטי, כי מה שחשוב זאת המהירות, להיות ראשונים.
<דורון חבצלת: קודם נצוד את הדוב ואחר כך נחלק את עורו.
<דורון חבצלת: אם נריב על עור הדוב, לא נצוד אותו.
<דורון חבצלת: מודל של קטר טכנולוגי.
<דורון חבצלת: רשות הפיתוח האמריקאית שקראת דרפה, שמובילה את המהפכות הכי גדולות בעולם בכל נושא, מובילה גם את הרובוטיקה והובילה את התחרויות הכי גדולות ברובוטיקה, בין של רכב נוסע, רכב שנוסע בעיר תוך ציות לחוקי התנועה והסיפור של פוקושימה שהסתיים לפני כשבועיים בניצחון של קבוצה קוריאנית.
<דורון חבצלת: רק ללמוד שבשלב השני ניצחה קבוצה יפנית וגוגל, כמו שהוזכר, קנתה גם את החברות שמארגנות את התחרות וגם את הקבוצה שניצחה וגם הוציאה אותה מהתחרות כדי שקצב פיתוח הרובוטיקה לא יהיה כפוף לסודות ביטחוניים אלא שאפשר יהיה לפרוץ קדימה.
<דורון חבצלת: שאלת על מאזן ההשקעות.
<דורון חבצלת: היא קנתה את שבע החברות המובילות ברובוטיקה והיא רצה קדימה.
<דורון חבצלת: פרופסור שילר הזכיר את סדרי הגודל של החברות האלה לעומת אפילו 2,8 מיליארד יורו באירופה.
<דורון חבצלת: רק כדי להבין את המהפכה של רובוטיקה.
<דורון חבצלת: כולם יודעים את המהפכה של סמרטפונים.
<דורון חבצלת: הזכיר את זה גם פרופסור בן-ישראל בדבריו, את הנושא של סייבר.
<דורון חבצלת: איך קרתה המהפכה של סמרטפונים?
<דורון חבצלת: כל שני ילדים בחצר הבית שלהם ובמוסך יכולים לכתוב אלגוריתמיקה לסמרטפון, לשים על הקיר באינטרנט ותקנה את הכי טוב.
<דורון חבצלת: ברגע שנגמור לאחד את שפת הרובוטיקה בעולם ותהיה שפה מוסכמת, קוד פתוח להתפתחות, זה אומר שהכלכלה תרוץ קדימה וכל הרכב שהוא יוכל לכתוב אפליקציות, ואם נצטרך ליצור רובוט שתופס ועושה את כל הפעולות העדינות של הידיים, אתה תבחר מהאפליקציות הכי טובות בשוק וזה יתחבר לך מודולרית כמו שכל הדברים מתחברים היום בסמרטפון.
<דורון חבצלת: זה חלק מהמהפכה.
<דורון חבצלת: דבר אחרון, התארגנות משרדי הממשלה.
<דורון חבצלת: באמת כבר עכשיו התחיל משרד הביטחון אבל באמת הצטרף משרד המדע, המולמו"פ, משרד החינוך עם התכניות וכמובן המדען הראשי עם המגנט.
<דורון חבצלת: צריך לרוץ קדימה ומהר מאוד כי ההחזר יהיה אדיר.
<דורון חבצלת: בדברים האלה המנצח לוקח הכול.
<דורון חבצלת: תודה.
אורי מקלב: שאלה אחת.
אורי מקלב: האם אתם שמים כמטרה אצלכם לתרום או למכור – אבל מבחינתי העיקר זה לתרום – את המידע והידע גם לתחום האזרחי?
אורי מקלב: האם אתם מנסים לשחרר את הידע שיש לכם ואת הפיתוח שלכם ולתרום אותו להתפתחות האזרחית?
<דורון חבצלת: המודל חוזר על עצמו.
<דורון חבצלת: אנחנו מפתחים ומשקיעים למטרות ביטחוניות אבל האינטליגנציה והאוטונומיה הן דו, הן משרתות גם את האזרחות.
<דורון חבצלת: ההשקעות הגדולות התחילו במשרד הביטחון, האנשים שהכשרנו, המרכזים בכל מוסדות המחקר, אנחנו עזרנו להקים אותם ולממן אותם ועכשיו כולם יכולים לקטוף את הפירות כי יש כוח אדם, יש ידע ואפשר להשליך אותו לכל אפליקציה אזרחית.
<דורון חבצלת: בהחלט כן.
אורי מקלב: אנחנו לא מודעים להרבה דברים אבל אין ספק שבתעשייה הביטחונית יש הרבה דברים שיכולים לפתח ולתת תמיכה.
אורי מקלב: כפי שאנחנו מכירים את המערכות הצבאיות ואת המערכות הכלליות, לפעמים אוגרים את זה או אין מי שמוצא עניין.
אורי מקלב: יש דברים בהם המוח נמצא אצלכם ולא יצאו החוצה ולא נמצאים במקומות המחקר.
<דורון חבצלת: אנחנו מבינים את סדר הגודל הציבורי והאזרחי ואנחנו ניעזר בו.
<דורון חבצלת: נוציא את זה וניעזר בו.
יצחק בן ישראל: אם מותר לי להוסיף כאן נקודה.
יצחק בן ישראל: יש הבדל בין המודל שמפא"ת עובדת בו לבין המודלים במדינות אחרות בעולם.
יצחק בן ישראל: כל המחקר שהוא דיבר עליו, כולו, נעשה מחוץ לצבא.
יצחק בן ישראל: זאת אומרת, הצבא הוא זה שקובע את הצורך, הוא נותן את הכסף, אנשים של מפא"ת מפקחים על הפרויקט, אבל הפיתוח יכול להיות בסוף בטכניון אצל שהם.