GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: הידע הזה והיכולות האלה, הם יכולים להיות לשימושים אחרים.
אורי מקלב: משרד הביטחון לא מונע זאת.
יצחק בן ישראל: לא.
יצחק בן ישראל: יש בעיה.
יצחק בן ישראל: אם יש לו פוטנציאל ביטחוני מזיק, לפי החוק בישראל – זה לא משנה מי פיתח, גם אם אתה לבד באמצע הלילה המצאת בלי קשר לצבא, המצאת איזה רעיון שאתה רוצה למכור אותו לחוץ לארץ ויש לו פוטנציאל ביטחוני מזיק - אתה צריך לקבל רישיון יצוא ממשרד הביטחון, גם אם עשית את זה לבד.
יצחק בן ישראל: הידע שמפותח במפא"ת, הוא תמיד ידע שמפותח בגופים החיצוניים.
יצחק בן ישראל: משרד הביטחון רק מנהל אותו, מפקח עליו ומשקיע בו.
אורי מקלב: זאת אומרת, אין דברים כאלה.
יצחק בן ישראל: רק בתחומים מאוד מאוד צרים ומסוימים, שם זה נעשה בכוונה.
אורי מקלב: לפני שאני נותן את רשות הדיבור לדוקטור עוזי לנדאו, שר וחבר כנסת לשעבר ויושב ראש עמותת רעות, רשות הדיבור לחבר הכנסת עמאר יש מחויבות לוועדות אחרות והוא רצה לומר משפט או שניים.
חמד עמאר: אני אשמע את דוקטור לנדאו.
אורי מקלב: רציתי לברך אותך, חבר הכנסת חמד עמאר חבר הוועדה, על שבאת להשתתף אתנו בדיון.
עוזי לנדאו: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת.
עוזי לנדאו: אני כאן מן הצד של הצרכנים, של המשתמשים.
עוזי לנדאו: בתפקידי כרגע אני יושב ראש עמותת רעות, ספינת הדגל של מרכז רפואי שיקומי בתל אביב עם 350 מיטות והתמחות בשיקום בתחום האורתופדי ונוירולוגי.
עוזי לנדאו: זה לכל הגילאים, לכל שכבות האוכלוסייה ושם אתה הולך ורואה עד כמה הצורך גדול.
עוזי לנדאו: יש לך במדינת ישראל עשרות ואלפי נפגעים ממלחמות, מתאונות דרכים, מתאונות עבודה, מסיבוכי טיפול בבתי חולים.
עוזי לנדאו: המחיר הכלכלי שהדבר הזה גובה מן המדינה, גדל והולך.
עוזי לנדאו: אתה גם רוצה להביא לכך שהשיקום יהיה מהיר כי ככל שהשיקום מהיר יותר, הנזק הכלכלי קטן ואתה רוצה להחזיר אנשים למעגל העבודה או למעגל החברה.
עוזי לנדאו: אתה רוצה לפתור בעיות של קשיים פסיכולוגיים שיש לאנשים שנפגעים.
עוזי לנדאו: אתי כאן נמצא דוקטור אבי לזרי שהוא סגן מנהל בית החולים וראש המחלקה לשיקום נפגעי מוח בבית החולים.
עוזי לנדאו: דוגמאות לפרויקטים רובוטיים שמתנהלים אצלנו.
עוזי לנדאו: אני רוצה לעשות הבחנה בין שני סוגים של פרויקטים רובוטיים שהם חשובים, האחד לטכנולוגיה טיפולית.
עוזי לנדאו: במלים אחרות, כאשר האדם עדיין לא שוקם ואתה צריך לתרגל אותו, למשל את המפרקים, או לקחת אנשים שהם נפגעי מוח או נפגעו במהלך פעילות צבאית או חטפו סטרוק או חטפו איזשהו דבר מן הסוג הזה והם צריכים להתחיל ללמוד ללכת, להתחיל ללמוד להזיז אברים וזה תהליך שיקומי ארוך – שם אתה צריך משהו כמו רובוט שילמד את הפרופיל של הבעיה של האיש.
עוזי לנדאו: ילמד איזה עצב לא עובד, מה השריר שאתה רוצה להפעיל.
עוזי לנדאו: אבל בזה זה עוד לא מסתיים.
עוזי לנדאו: כאשר מסתיים השיקום, אתה צריך טכנולוגיית עזר.
עוזי לנדאו: אם האיש צריך להלך, מה הם השרירים שעדיין הרובוט צריך להפעיל אצלו באופן ספציפי.
עוזי לנדאו: זאת אומרת, גם בתחום הטכנולוגיה הטיפולית – ובסיכום הסיפור, טכנולוגיית העזר – הרובוטיקה היא חיונית וחשובה.
עוזי לנדאו: דוגמה על פרויקטים שכרגע רצים בבית החולים.
עוזי לנדאו: יש לכם את עניין נעלי בינה, סוגיה בנעלים שיש לה מספר חיישנים וכל אדם, לפי הבעיה שיש לו, הפיזיותרפיסט שמטפל בו יוצר לו בעיות, מפעיל את המוח שלו כדי שהאיש עם הנעליים הללו ילך ויתקדם ובסיכומו של דבר גם יצא מבית החולים.
עוזי לנדאו: גוף אחר או פרויקט אחר בבית החולים, תנועה אקטיבית של כל מיני מפרקים למיניהם.
עוזי לנדאו: כאשר דובר כאן על כך שיצטרכו למשל להפעיל את היד או את הפרקים של היד לכל מיני פעולות שבסיכומו של דבר גם ישתילו תותב שיבצע את כל הפעולות של כף היד שלך.
עוזי לנדאו: שמעתי מפרופסור שילר עת נפגשנו בכנס הרצליה ושמעתי את הרצאתו של פרופסור משה שהם ושם סופר גם על כך שסטודנטים מפתחים הליכון שעולה מדרגות.
עוזי לנדאו: דבר כזה יש לו פוטנציאל ענק בכל מקום בעולם והוא לא בא רק לפתור בעיות של חולים אלא הוא מוצר יצוא ממדרגה ראשונה של מדינת ישראל.
עוזי לנדאו: אני רוצה להוסיף שבבית החולים שלנו יש מקום לכר נרחב למחקר, לפיתוח, לניסוי במעבדה של רובוטים רפואיים כאלה שמפתחים וכמובן לעבור את אותו עמק המוות מן המוצר שאתה יודע שקיים אל הייצור ואל השיווק, שזה אולי אחד הדברים הקשים ביותר שישנם.
עוזי לנדאו: אני מגלה כאן שעם פרופסור שילר ועם פרופסור שהם אנחנו כרגע מנסים לתאם ביקור בבית החולים כי כאן צריך להביא יחד גם את הצורך שהפרופסורים יראו עם היכולות הטכנולוגיות שהם יודעים עליהן ולראות איך מחברים את הפוטנציאל הטכנולוגי עם הצרכים שישנם בבית החולים עצמו.
עוזי לנדאו: אני מסכם ורוצה לומר שהפרויקטים הללו בתחום בית החולים לצורכי שיקום של צעירים ומבוגרים, הדבר הזה חשוב לכלכלת מדינת ישראל.
עוזי לנדאו: אנחנו מדברים כאן על מוצר רפואי שעניינו יצוא וכפי שהוצג על ידי פרופסור שילר בהתחלה כחלק מן החזון, זה דבר שהוא חלק ממנוע הצמיחה שהוא מוטה יצוא והוא מוטה תעסוקה.
עוזי לנדאו: הערה אחרונה לגבי בית החולים.
עוזי לנדאו: לשמחתי זה בית חולים שרבים בציבור אינם מכירים אותו.
עוזי לנדאו: אלה שמכירים אותו מבחינת תרומתו, לא ישכחו את מה שעשה.
עוזי לנדאו: עם כניסתי לבית החולים אני עשיתי סיור, לפני כחודש, ובמהלך הביקורים באחת הקומות, בקומה של הפיזיותרפיה, שכב שם ילד בן 17 ומספרים לי שהוא הובא לבית החולים מורדם ומונשם מאחד מבתי החולים לשם הובא במצב אנוש עקב תאונת דרכים.
עוזי לנדאו: בבית החולים ההוא לא קיבלו אותו בגלל מדיניות מסוימת, בכל בית חולים יש מדיניות שלו, ובבית החולים שלנו מקבלים כל אחד.
עוזי לנדאו: עוד אנחנו מדברים שם, מגיעה אישה צעירה מבת ים, אימא שלו, והיא במצב רוח טוב, ומדוע הגברת שמחה?
עוזי לנדאו: היא אומרת: תשמע, היה אנוש, היה מורדם ומונשם, לפני שבוע העלו אותו מקומת המונשמים הכרוניים, משם הסיכויים לא גדולים לצאת הביתה, לקומה הזאת ומכאן יוצאים.
עוזי לנדאו: שבוע מאוחר יותר, כאשר שוחחתי עם ענת, האחות הראשית, היא אמרה לי: המשפחה לא סיפרה לך שכאשר הוא הגיע לבית החולים, מצבו היה כל כך קשה שפנו למשפחה וביקשו את רשותה לתרום את איבריו.
עוזי לנדאו: ראו, עם רובוטיקה, עם מכשור, עם לב אל המשפחה, אנחנו בסיכומו של דבר מוציאים אנשים מתפקדים בחברה.
עוזי לנדאו: אם תשמעו לפעמים את נתן זהבי בבוקר, משום שבן משפחה שלו היה אצלנו והוא עושה את זה פרו בונו, אם תראו את ירון לונדון מופיע באירועים שונים, גם כן פרו בונו כאשר אנחנו מבקשים ממנו, זה משום שגם הוא, כמו משפחות חסרות מזל אחרות, לצערן, הגיעו אלינו אבל מי שהגיע – מלא שבחים.
עוזי לנדאו: זה בית החולים השיקומי רעות תל אביב וזו החשיבות של רובוטיקה.
אורי מקלב: ריגשת אותנו.
אורי מקלב: אנחנו כנציגי ציבור שמענו ומכירים את בית החולים ויודעים שהוא נותן מענה היכן שאחרים לא נותנים מענה.
אורי מקלב: אתם עושים את זה באופן וולנטרי ואתה, דוקטור עוזי לנדאו, לא סתם תרמת למקום.
אורי מקלב: סופו מוכיח על תחילתו.
אורי מקלב: לא שלא היינו צריכים לדעת את זה, אבל מתוך מה שעשית בחיים, אחרי שעזבת את הפעילות הציבורית הרשמית, מכל מגוון הדברים אתה בחרת לך להיות יושב ראש בית החולים הזה.
אורי מקלב: אנחנו מלאי הוקרה והערכה בעניין הזה.
אורי מקלב: אנחנו יודעים עד כמה זה מעשה חסד מופלא, כמעט חסד של אמת.
אורי מקלב: אנשים כמעט לא יודעים להודות על מה שהם מקבלים שם.
אורי מקלב: התרומה שלכם היא תרומה מאוד גדולה.
אורי מקלב: הפיתוח של הדברים הטכנולוגיים כדי לעזור להם בשיקום, זה דבר שהוא מאוד מאוד חשוב.
<יהודה אלמליח: אני מחברת קוגניטים.
<יהודה אלמליח: אני עוד מעט אומר מה אנחנו עושים.
<יהודה אלמליח: המו"פ שלנו וכל החידושים הם בתחום האוטונומיה לרובוטיקה.
<יהודה אלמליח: אנחנו בנינו פלטפורמה לאקדמיה, פלטפורמה שכל חוקר יוכל לבוא ולמעשה לפתור את כל בעיות האוטונומיה שלו כאשר הפלטפורמה הזאת מכילה המון אלגוריתמים שרובוטים אוטונומיים צריכים.
<יהודה אלמליח: זאת אומרת, רובוט בתוך אינדו, צריך לדעת איפה הוא נמצא, הוא צריך לדעת לזהות מכשולים, הוא צריך לעקוף מכשולים, הוא צריך לעשות המון פעולות אוטונומיות.
<יהודה אלמליח: אנחנו בנינו פלטפורמה מחקרית שאת כל השכבות הללו שבאקדמיה כבר נחשבות כצורות, אנחנו נותנים לאותו חוקר.
<יהודה אלמליח: כאשר הוא רוצה לבנות סט של אלגוריתמים, כמו להקה של רובוטים שסורקת עם אלגוריתמים ייחודים את הבניין, הוא לא צריך להתעסק עכשיו בכל האלגוריתמיקה שכבר ידועה.
<יהודה אלמליח: זה מה שעושה הפלטפורמה הזאת.
<יהודה אלמליח: כמובן היא בסיס לתכנון.
<יהודה אלמליח: היא כבר מצוידת בכל החיישנים שצריך, עם לייזר, כך שאפשר לזהות ולטפל בסביבה.
<אלי שוקרון: אני מחברת רובוטים.
<אלי שוקרון: חברת רובוטים פיתחה כמה וכמה מוצרים לפעילות המבצעית של כוחות צה"ל ובכלל לשותפים שלנו בעולם.
<אלי שוקרון: בין היתר אנחנו רואים כאן שני רובוטים, האחד הוא האנטיגר שייכנס כבר בתחילת 2016 לפעילות מבצעית סדורה בצה"ל ותכף אני אומר עליו כמה מילים.
<אלי שוקרון: יש לנו את האיי-ריסק שהוא בעצם הרובוט הקטן שהוא רובוט דמוי חייל, סריקה של מבנים, אפשר להשליך את הרובוט הזה מאוד גבוה, תצפית וסריקה.
<אלי שוקרון: כמובן כל הממשקים יחד עם קוגניטים לאוטומציה ואוטונומיה קיימים במערכת.
<אלי שוקרון: מה שמיוחד ב-אנטיגר זה שהוא רובוט קל משקל וניתן לשאת על גב חייל.
<אלי שוקרון: כאשר מגיעים למבנה – אני כמובן לא ארחיב מעבר למה שמותר כי כמו שאתם מבינים אלה צרכים צבאיים – ניתן לסרוק מבנים ככוח מקדים לכוח שנכנס למבנה, לעשות סריקה ולראות אם המבנה לא ממולכד וכן הלאה.
<אלי שוקרון: בצוק איתן הרבה מאוד מהמבנים נסרקו בזכות הרובוטים שלנו.
<אלי שוקרון: יש לו גם זרוע רובוטית.
<אלי שוקרון: דרך אגב, זה הרובוט הקל ביותר בעולם היום שיודע לטפס מדרגות עם יכולת עזרה רובוטית.
<אלי שוקרון: הרבה מאוד מערכות בצבא ארצות הברית, אנחנו נכנסים לשוק האירופאי עכשיו ובצה"ל, כמו שכבר ציינתי, לשמחתי – אני אישית מ"פ חי"ר במילואים – אני מטמיע את המערכות כבר יחד עם הלוחמים, עם החיילים, ועושים אימונים מבצעיים בכל המתארים.
<אלי שוקרון: תכף נראה את זה עובד.
<אלי שוקרון: הרבה מאוד מצלמות שקיימות על המערכת כאשר את הזרוע ניתן להוריד ולהרכיב הרבה מאוד חיישנים אחרים.
<אלי שוקרון: כדוגמה, ראש מיפוי של קוגינטים שבעצם אפשר היום להכניס את הרובוט לתת קרקע ולהתחיל לסרוק אוטונומית מבלי לגעת.
<אלי שוקרון: יש הרבה מאוד פערים של תקשורת שאנחנו פותרים בזכות זה.
<אלי שוקרון: לגבי המצלמות, יש יכולת ראייה ויכולת עבירות מאוד מאוד גבוהה.
<אלי שוקרון: יש לנו יחידות שליטה שאנחנו גם מפתחים אותן בחברה והן משמשות היום בחוץ לארץ להטסה של מל"טים ומזל"טים.
<אלי שוקרון: גילו שהסיפור הזה מאוד מאוד נוח.
<אלי שוקרון: נפעיל את הרובוט.
<אלי שוקרון: הוא חצי אוטונומי.
<אלי שוקרון: זאת אומרת, אני יכול בלחיצת כפתור לתת לו פקודה, הוא יגיע, יש לו מנגנון שמזהה שהוא מתהפך ומהפך את עצמו אוטומטית.
<אלי שוקרון: אנחנו מאוד מאוד משתדלים להקל.
<אלי שוקרון: המטרה היא שהרובוט הזה ייכנס לפעילות בכל כוחות החי"ר.
<אלי שוקרון: לא צריך עכשיו להיות טייס F-16 מוכשר אלא כמה ימים של הכשרה וכל לוחם חי"ר יכול להפעיל ולעשות את כל היישומים.
<אלי שוקרון: אני אתן לכם דוגמה ואראה לכם איך הוא מתהפך.
<אלי שוקרון: דיברו כאן על מערכות מתקדמות, היי-טק.
<אלי שוקרון: כל האלגוריתמיקה, אנחנו את התוכנה, את החומרה וכל אלה דברים שהחברה הקימה כמובן בשיתוף פעולה מאוד מאוד הדוק עם מפא"ת.
<אלי שוקרון: הכול מותאם לצרכים כפי שבאים מהשטח.
<אלי שוקרון: התפקיד האישי שלי הוא בעצם לחבר בין מה שקורה בשטח, הצורך המבצעי, לפיתוחים וזה היתרון שלנו כחברה ישראלית.
אורי מקלב: זה כבר נמכר?
<אלי שוקרון: לצבא ארצות הברית.
<אלי שוקרון: הרבה מאוד מערכות נמצאות היום באפגניסטן.
אורי מקלב: גם משתתפים בתחום האזרחי?
<אלי שוקרון: כרגע יש גם עניינים שקצת מגבילים אותנו.
<אלי שוקרון: אנחנו לא יכולים לקחת משהו שפותח לצבא ולומר שנמכור אותו באזרחית.
<אלי שוקרון: כמו שכבר ציינו, ההתחלה מתחילה בשטח הטכנולוגיה הצבאית ואחר כך כמובן שאפשר לקחת את היכולות האלה הלאה.
אורי מקלב: הצגתם את זה בתערוכות בחוץ לארץ?
<אלי שוקרון: כן.
<אלי שוקרון: אנחנו מסתובבים הרבה.
<אלי שוקרון: נכנסים היום לשוק האירופאי.
<אלי שוקרון: לקחנו עכשיו מכרז מאוד גדול בפולין.
<אלי שוקרון: היום לא מסתכלים על פולין כעל מדינה עם צבא גדול אבל הם הבינו לאן הולך כל העולם.
<אלי שוקרון: יש לנו רובוטים באנגליה ועכשיו נכנסים לתאילנד.
<אלי שוקרון: היתרון שלנו כחברה ישראלית הוא שאנחנו מחוברים לשטח.
<אלי שוקרון: לצערנו יש לנו את המגוון הטוב ביותר.
<אלי שוקרון: היכולת שלנו להגיב מהר כחברה קטנה, כחברה באמת קטנה עם לא עשרות אלפי רובוטים בעולם שכל שינוי לוקח הרבה מאוד זמן לעשות, לנו יש יכולת לעשות את השינוי מאוד מאוד מהר.
<אלי שוקרון: אנחנו קשובים מאוד לשטח והרבה מאוד, דרך אגב, מהפיתוחים שהיום כבר ניתן לראות – זאת לאו דווקא הגרסה האחרונה של המערכת – הגיעו בזכות העבודה בשטח גם במסגרת צוק איתן.
<אלי שוקרון: שוב, אני אישית מחובר לזה, אני לוחם חי"ר ואני יודע מה זה לקחת את הדבר הזה על הגב.
<אלי שוקרון: חשוב מאוד להיות קשובים ומחוברים לשטח.
<אלי שוקרון: המהות של המערכת הזאת ספציפית היא שהיא קלה והיא נישאת על גבו של החייל ועל זה צריך לשמור.
<אלי שוקרון: יש תמיד הבדל בין אני רוצה את המערכת שתהיה חזקה ושתטפס ותעשה הכול, אבל בסוף צריך להבין שאנחנו קשורים ליישום של המערכת.
אורי מקלב: היא פעלה מעשית ולא רק באופן תיאורטי.
אורי מקלב: שמחנו מאוד לראות את זה.
אורי מקלב: זה באמת מרשים.
אורי מקלב: כיבדת אותנו ביום צוק איתן מכמה היבטים.
אורי מקלב: עשייה גדולה מאוד ומרשימה מאוד.
אורי מקלב: יש לך עוד משהו להראות בעניין הזה?
<אלי שוקרון: לא.
<אלי שוקרון: זהו.
<אלי שוקרון: תודה רבה.
<אלי שוקרון: זה כמובן מציל חיים וזה דבר חשוב.
אורי מקלב: לפני שנבקש לשמוע את אודי פלס, יצואן מצטיין, אני מעביר את השרביט, ואני לא יודע אם זה לזמן קצר או ארוך, לחבר הכנסת יואב קיש.
אורי מקלב: אני גם עומד בראש שדולה של תחבורה ציבורית יחד עם תמר זנדברג, שיתוף פעולה בין מרצ ליהדות התורה בנושא התחבורה הציבורית והיום מתקיימת הישיבה הראשונה.
אורי מקלב: ישיבות השדולות לא בסדר היום ולא הייתה לנו ברירה.
אורי מקלב: שר התחבורה נמצא ומנכ"ל משרדו וממתינים לי.
אורי מקלב: לכן אני אבקש מחבר הכנסת יואב קיש למלא את מקומי ואני מקווה לחזור באיזשהו שלב, אבל איך שלא יהיה, הוא ינהל את הדיון.
אורי מקלב: (היו"ר יואב קיש)
יואב קיש: אודי פלס היה מילואימניק עת הגעתי לטייסת, כך שיש לנו הכרות מוקדמת.
<אודי פלס: תודה.
<אודי פלס: אני המנכ"ל ואחד משני היזמים של פרנדלי רובוטיקס.
<אודי פלס: אנחנו יצרן של רובוטים לכיסוח דשא ואנחנו מייצגים כאן את הקטגוריה שהוזכרה בהתחלת הישיבה, של רובוטים ביתיים, רובוטים שמיועדים לאנשים פרטיים במשק הבית שלהם ולא ליישומים צבאיים ובמקרה שלנו גם לא לפארקים או מגרשי גולף אלא ממש לגינות פרטיות.
<אודי פלס: שני הרובוטים הירוקים שאתם רואים כאן במרכז העיגול הזה, אלה רובוטים שלנו.
<אודי פלס: הקטן יותר מיועד לגינות של כמה מאות מטרים והגדול יכול לכסח גם גינות של שלושה-ארבעה דונם וגם יותר.
<אודי פלס: יש כמה פרטים ביוגרפיים על החברה מאחורי.
<אודי פלס: אני לא אחביא אותם ואתם יכולים לראות לבד.
<אודי פלס: אני רק אציין שמדובר במספרים של עשרות אלפים.
<אודי פלס: את הנתון אתם רואים בשורה התחתונה.
<אודי פלס: כל המוצרים שלנו מפותחים במפעל שלנו בפרדסיה על ידי מהנדסים שלנו ומיוצרים במפעל הזה שלנו, עשרה מטרים ממקום הפיתוח שלהם.
<אודי פלס: הכול על טהרת הכחול-לבן.
<אודי פלס: אני חושב שאנחנו כאן, בין היתר, כי קיבלנו הכרה ממדינת ישראל.
<אודי פלס: בדצמבר האחרון קיבלנו מידי הנשיא פרס יצואן מצטיין.
<אודי פלס: אני חושב שמעניין לציין שבטקס הזה, אם אני לא טועה, שמונה חברות קיבלו פרס יצואן מצטיין.
<אודי פלס: יחד אתנו קיבלה פרס חברת מטרוניקס שהיא יצרן ישראלי של רובוטים לבריכות, שגם הם נמצאים כאן.
<אודי פלס: אלה הרובוטים על דוכני העץ, רובוטים שמנקים בריכות.
<אודי פלס: עשו חשבון, אם שניים מתוך שמונה מקבלי פרס מידי הנשיא אלה יצרני רובוטיקה, זה אומר שהתעשייה הישראלית שלנו בתחום הזה מקבלת הכרה.
<אודי פלס: אנחנו מתחרים בעולם בערך נגד 15 יצרנים אחרים.
<אודי פלס: שוק הרובוטים לכיסוח דשא מאוד מפותח.
<אודי פלס: בין היצרנים, שמות ענקיים כמו הונדה, בוש, ג'ון ביר ואחרים.
<אודי פלס: אין היום יצרן של מכסחות וציוד גינה בעולם שלא פיתח איזשהו רובוט או קנה כדי להיכנס לקטגוריה הזאת שהיא מאוד רווחית וצומחת.
<אודי פלס: אנחנו היצרן השני בגודלו בעולם בתחום הזה, כאשר בערך רבע מיליון יחידות נמכרות בשנה.
<אודי פלס: חמישים אלף יחידות שלנו זה משהו כמו עשרים אחוזים נתח שוק ואנחנו במקום השני בעולם.
<אודי פלס: איך אנחנו מצליחים לעשות את זה.
<אודי פלס: במילה אחת, הראש היהודי.
<אודי פלס: הרובוטים שלנו יותר טובים משל המתחרים באופן מובהק.
<אודי פלס: בין היתר אנחנו יותר מהירים ויותר חזקים מכל המתחרים, דבר שאומר שאנחנו מסיימים את העבודה בגינה הרבה יותר מהר ומפנים את הדשא כדי שהמשפחה תוכל ליהנות והילדים יוכלו לשחק.
<אודי פלס: מן הסתם אף אחד לא רוצה רובוט שמתרוצץ לו בגינה כל היום וזה היתרון הטכנולוגי שלנו.
<אודי פלס: חוץ מזה, אנחנו ראשונים בעולם שהציגו רובוט שמתקשר עם אפליקציה.
<אודי פלס: חבל שאין כאן דשא במקום שטיח, כי הייתי יכול להראות לכם שמהסמרטפון שלי אני יכול לתת לו פקודה לצאת והוא גם מגיע עם תחנה.
<אודי פלס: אתם יכולים לראות שהם עומדים בתוך התחנות שלהם ויודעים לצאת לבד, לכסח ולחזור ולמצוא את התחנה.
<אודי פלס: כשהוא מחובר לתחנה, הוא נטען, כך שכל התחזוקה של הדשא היא אוטומטית לגמרי.
<אודי פלס: דיברו כאן קודם על רמת האוטומציה של הרובוטים.
<אודי פלס: הרובוטים שלנו אוטונומיים במשך חודשים.
<אודי פלס: זאת אומרת, פעם אחת שהצרכן התקין אותו, אתה לא נוגע בו יותר ובמשך חודשים הוא מתחזק את הדשא, יוצא, נכנס, נטען וגם מעדכן אם יש לו בעיות ותקלות ישר לסמרטפון שלך.
יואב קיש: אתם הייתם ראשונים בשוק?
<אודי פלס: כן.
<אודי פלס: יש ויכוח היסטורי בינינו לבין השחקן שהוא מספר אחד בשוק מי היה ראשון.
<אודי פלס: אנחנו היינו ראשונים עם הקונספט שמוביל היום בעולם.
<אודי פלס: הם היו לפנינו עם רובוט שעבד באנרגיית השמש, עם תאים סולריים, אבל מאז הם הוציאו אותו מהשוק.
<אודי פלס: זה ויכוח היסטורי מעניין כשלעצמו.
<אודי פלס: דובר כאן על יצוא.
<אודי פלס: אנחנו מוכרים בישראל, ושמחים למכור בישראל, אבל השוק הישראלי הוא קטן ואי אפשר לבסס עליו חברה בהיקפים האלה.
<אודי פלס: אתם רואים כאן את בערך עשרים המדינות אליהן אנחנו מייצאים.
<אודי פלס: מן הסתם אלה המדינות היותר עשירות, מערב אירופה וארצות הברית וקנדה שלא מופיעה כאן אבל אנחנו מוכרים גם לה כי שם יש הרבה בעלי גינות ושם גם יש להם מספיק כסף כדי לקנות את המוצר.
<אודי פלס: קצב צריכה, אני חושב שזה נתון מעניין כשמסתכלים על רובוטיקה כהזדמנות עסקית.
<אודי פלס: אנחנו היינו לפני עשר שנים חברה קטנה עם פחות מעשרים עובדים ומכירות של שניים או שלושה מיליון דולר וצמחנו פי 13 במשך עשר השנים.
<אודי פלס: זה בדיוק שלושים אחוזים בשנה.
<אודי פלס: רוב מוחלט של התוצרת שלנו הולך ליצוא.
<אודי פלס: לאן אנחנו מקווים לצמוח.
<אודי פלס: אנחנו מאמינים שיש הזדמנות ענקית בתחום הרובוטיקה בכלל אבל בתחום הרובוטיקה הביתית בפרט.
<אודי פלס: אנחנו רוצים להתרחב לתחומים נוספים שהוזכרו כאן ברובוטיקה ביתית כמו שאיבת אבק, ניקוי רצפה, אולי ניקוי בריכה, ניקוי חלונות ואפליקציות אחרות.
<אודי פלס: כאן אני מתחבר קצת לנושא הדיון וליוזמת הרובוטיקה כי כדי להיכנס לתחומים האלה בהצלחה נדרשות כמה טכנולוגיות חדשות ופורצות דרך.
<אודי פלס: אני מניח שאתם יודעים שכיצרן ישראלי אתה לא יכול לבוא לשוק עם מוצר שהוא כמו של כל האחרים כי אם אנחנו נבוא עם מוצר שהוא כמו של כל האחרים, אין שום סיבה שלא יקנו את ג'ון דיר או את הונדה או את בוש.
<אודי פלס: מוכרחים להיות יותר טובים וכאן נדרשות טכנולוגיות חדשות ופורצות דרך שמוזכרות בשקף כמו הבנת תמונה, ניווט, מיפוי וממשקים מתקדמים.
<אודי פלס: דמיינו שבמקום לחצן או שלט, אתה יכול לדבר עם הרובוט ולומר לו ללכת לכסח את הדשא, אחר כך שפוך את הפח ואחר כך תעביר את הכלים מהמדיח בחזרה לארון.
<אודי פלס: כל הטכנולוגיות האלה, אנחנו לא יכולים לממן את פיתוחם באמצעים שלנו וכאן אנחנו בהחלט שותפים באיגוד הרובוטיקה הישראלי ותומכים ביוזמה הזאת לקדם את זה ברמה הלאומית כדי שתשתיות וטכנולוגיות ברמה הזאת תפותחנה על ידי המדינה או בעידוד המדינה וגם אנחנו, כמו יצרנים אחרים, נהנה מהן.
<אודי פלס: האמת היא שכאן התכוונתי לסיים את המצגת אבל כשהכנתי אותה אתמול ב-4 אחר הצהרים, המסך שלי היה פתוח ועלתה שם הכתבה הזאת מדה-מרקר, במקרה לגמרי.
<אודי פלס: את היוזמה הזאת של אינטל אנחנו מכירים כי אנחנו משתפים אתם פעולה, אבל אתמול ב-4 הם הכריזו עליה.
<אודי פלס: מדובר על מה שאינטל קוראת לו מאיצים, אקסלרייטורס, שאלה תכניות בהן היא משתפת פעולה עם יצרנים בתחומים שונים כדי להבין מה הדבר הבא בשוק ולכוון את המוצרים של אינטל, מן הסתם את המעבדים של אינטל, כך שיתמכו בדור הבא.
<אודי פלס: לא במקרה, אחד התחומים שאינטל זיהתה זה רובוטיקה ואנחנו שמחים לעבוד אתה, כמובן בשיתוף פעולה, על התאמת המעבדים של אינטל שגם הם בתחום הזה של רובוטיקה אבל מה שיותר מעניין, אני חושב שגם אינטל, כמו גוגל וענקים אחרים, מבינה שרובוטיקה זה הדבר הבא או לפחות אחד הדברים הגדולים הבאים והיא מכוונת לשם משאבים ותקציבים.
<אודי פלס: עד כאן.
<אודי פלס: תודה רבה אדוני היושב ראש.
יואב קיש: אנחנו נעבור לחבר הכנסת חמד עמאר, חבר הוועדה.
חמד עמאר: אני קודם כל רוצה להודות ליושב ראש על קיום הדיון החשוב הזה.
חמד עמאר: אני חושב שאנחנו נמצאים כאן בעתיד שלנו.
חמד עמאר: הדברים שראינו כאן, אלה דברים מאוד מאוד מעניינים.
חמד עמאר: אני הגעתי קצת באיחור, אבל ראיתי כמה דברים מעניינים.
חמד עמאר: אני נחשפתי לנושא לפני כמה שנים.
חמד עמאר: התחלנו בעדה הדרוזית לשתף פעולה עם משרד המדע, עם חברת וויטק, עם הטכניון בנושא הזה.
חמד עמאר: יש לנו 26 מרכזים לרובוטיקה כאשר אף אחד לא חשב על זה ולא חלם על זה.
חמד עמאר: היום במגזר הדרוזי 26 מרכזי רובוטיקה בהם נמצאים אלפי ילדים מגן חובה ועד תיכון.
חמד עמאר: היוזמה הזאת והפרויקט הזה, הטכניון הוא חלק חשוב ממנו ומוביל אותו.
חמד עמאר: לפני שנה הייתה לנו אולימפיאדה ואני מקווה שגם השנה היא תתקיים.
חמד עמאר: אני חושב שנושא כזה, כשאתה מצליח להחדיר אותו לעדה הדרוזית ומצליח לראות ילדים מגיעים לשם, מתעניינים, מתחילים לחשוב, מתחילים לראות תוצאות בנושא ואני חושב שאנחנו כבר מתחילים לראות תוצאות עם מספר הסטודנטים שהולכים לכיוון ההנדסה, זה נושא גדול.
חמד עמאר: אני מקווה שנמשיך להוביל את הפרויקט הזה בשיתוף פעולה עם החברים כאן ונראה עוד ועוד תלמידים שמגיעים לטכניון דרך המרכזים שאנחנו מקימים.
חמד עמאר: זאת ההזדמנות להודות לטכניון, לפרופסור שהם וגם ל-וויטק.
חמד עמאר: נמשיך לשתף פעולה.
חמד עמאר: בהצלחה לכולנו.
יואב קיש: תודה רבה לחבר הכנסת חמד עמאר.
יואב קיש: האמת היא שכאשר כולנו כאן יושבים ומסתכלים על הצעצועים האלה, זה מגרה את כולנו לשחק אתם.
יואב קיש: בטוח שזה המקום להתחיל עם הילדים ואתה צודק בדבריך.
יואב קיש: חבר הכנסת אייל בן ראובן.
איל בן ראובן: צהרים טובים.
איל בן ראובן: אני לא חבר הוועדה אבל שמעתי שאתם נמצאים כאן היום ולכן באתי לראות.
איל בן ראובן: אני שמח שבאתי.
איל בן ראובן: אתם יודעים, אנחנו כאן בכנסת בעיקר רצים מוועדה לוועדה ובעיקר שומעים על הצרות אבל כאן, אני מוכרח לומר, הלב מתמלא גאווה עת אנחנו רואים את הדברים.
איל בן ראובן: לא סתם שאלתי את השאלות לגבי הביטחון כי אני בא משם אבל אני חושב שלפחות ממה שאני מכיר ויודע היום, אתה דיברת קודם על משנה חיים, זה באמת משנה חיים.
איל בן ראובן: זה משנה חיים בכל תחום.
איל בן ראובן: בביטחון, אני יכול לומר שזה היום משנה תפיסות.
איל בן ראובן: אני חושב שיואב יכול לספר לנו על השינוי שקרה בחיל האוויר שהמתנגדים העיקריים לעניין היו בזמנו הטייסים כי זה שינה להם את חייהם אבל היום חיל האוויר פועל אחרת.
איל בן ראובן: כל תפיסת הפעולה של חיל האוויר במרכיבים מסוימים השתנתה.
איל בן ראובן: ביבשה אנחנו בדרך לשם.
איל בן ראובן: אנחנו עוד הרחק מאחור ואנחנו עכשיו מתחילים ביבשה את ה-15-20 שנים של חיל האוויר בעניין הזה, אבל אם אני יכול לראות לעוד עשרים שנים, שדה הקרב נראה אחרת ואני קורא לזה שינוי חיים.
איל בן ראובן: זה בתחום הזה.
איל בן ראובן: אני מניח שדיברתם על כך.
איל בן ראובן: אני רואה כאן פוטנציאל צמיחה כלכלי אדיר אבל מה שאותי מרתק בנושא הזה, זה הפן החינוכי.
איל בן ראובן: היום מדברים הרבה על כך שנעלמו לנו בתי הספר המקצועיים טכנולוגיים.
איל בן ראובן: למה הם נעלמו?
איל בן ראובן: הם נעלמו מהסיבות שגם החבר'ה הצעירים פנו למקומות בהם יש עניין ויש כסף או יש אפשרות להתפתחות כלכלית.
איל בן ראובן: אני חושב שהמכשיר הזה שנקרא רובוטיקה - אם אני מסתכל על הילדים שלי בגילאי 13, 17, יש לי גם ילד בן שנתיים – התחום הזה יכול להחזיר עניין עצום לחבר'ה הצעירים שירצו לבוא למגרש הזה.
איל בן ראובן: זאת אומרת, להחזיר את הטכנולוגיה דרך פן שהוא מעניין ומרתק.
איל בן ראובן: אתם מראים כאן משהו וכולנו קופצים.
איל בן ראובן: זה מאוד מאוד מרתק את החבר'ה הצעירים ולכן אני חושב שיש כאן מגרש אדיר.
איל בן ראובן: לכן אני חושב שהרעיונות שעלו כאן – לא שמעתי את הדברים שנאמרו בהתחלה – לגבי מכון לאומי, מכון רובוטיקה, אם הבנתי נכון, שירכז את המאמץ, שיחבר את משרדי הממשלה, שייתן איזשהו מאמץ לאומי אמיתי בעניין הזה, אני חושב שמכאן צריכה לצאת בשורה ותמיכה אמיתית ברמה הלאומית למגרש הזה.
איל בן ראובן: אני בהחלט מברך את כל העוסקים במלאכה.
<ענת לוי: מאחר והיושב ראש הקבוע לא נמצא, אני אומר שעל סדר היום של הוועדה יש ישיבה מיוחדת שתוקדש לנושא של החינוך המדעי טכנולוגי אליה יגיע שר החינוך.
<ענת לוי: המיקוד בתחום הזה יהיה בישיבה הזאת.
<צבי שילר: המכון הוא לא הכול.
<צבי שילר: יש כאן יוזמת רובוטיקה לאומית ישראלית שהמכון שמוצע הוא חלק ממנה.
<צבי שילר: כאשר מדברים בחינוך, הזכיר לי מי שהקים כאן את החברה שבזמנו נקראה אשד רובוטק, שזו חברה שמפתחת רובוטים לחינוך והם משנת 1982 מכרו משהו כמו עשרים אלף יחידות ועל גב הרובוטים האלה למעשה התחנכו משהו כמו עשרה מיליון תלמידים.
<צבי שילר: זאת התרומה של התעשייה הישראלית.
<קריאה: לא רק במדינת ישראל.
<צבי שילר: לא.
<צבי שילר: בעולם.
<צבי שילר: התרומה של תעשיית הרובוטיקה הישראלית היא לא רק ברובוטים שאנחנו רואים כאן אלא גם בנושא החינוך.
יואב קיש: אני רוצה שניכנס למסגרת זמנים כי נותרה לנו עוד כחצי שעה לדיון ואז ניאלץ לסיים אותו.
יואב קיש: אם יהיו כאלה שלא יתייחסו בדיון הזה, נוכל להמשיך בדיון שהזכרת עם שר החינוך ולשלב את הנושא שם.
יואב קיש: נותרו לנו עוד שישה דוברים ולכן הייתי מבקש מהדוברים, אם אפשר, לקצר כך שכולם יוכלו לומר את דברם.
יואב קיש: אני מבקש מגברת ארנה זמיר.
<ארנה זמיר: תודה רבה.
<ארנה זמיר: חברי הכנסת, מדענים, כבוד גדול להיות כאן.
<ארנה זמיר: אני באה בשם 160 אלף זכאי חוק סיעוד, זקנים, שנמצא שהם תלויים בעזרת הזולת ואנחנו מדברים כאן על איך הם יקבלו את העזרה לה הם זקוקים, אבל גם בשם רבים אחרים שלא ענו לקריטריונים שלנו וכן זקוקים לעזרה.
יואב קיש: תציגי את עצמך ואת תפקידך.
<ארנה זמיר: אני מנהלת אגף סיעוד במוסד לביטוח לאומי.
<ארנה זמיר: חוץ מה-160 אלף שנכנסו לקריטריונים שלנו, יש כמובן עוד עשרות אלפים אחרים שגם זקוקים לעזרה.
<ארנה זמיר: חלק מהדברים עליהם דובר כאן, בהחלט יכולים להיות חלק מהתשובות.
<ארנה זמיר: אתמול, לקראת הישיבה הזאת, שוטטתי באינטרנט וראיתי שמחפשים כל מיני פתרונות שקצת מזכירים את האנשים עם עיניים גדולות, עם זרועות, הולכים אחרי האדם, מגישים לו כוס תה אבל אני לא חושבת שאנחנו מדברים על פתרונות כאלה.
<ארנה זמיר: אני חושבת שאנחנו יותר מדברים על חלקים של פתרונות שייתנו מענים לצרכים שונים.
<ארנה זמיר: ברשותכם, רציתי לעשות קצת סדר בסוגי הצרכים שלהם צריך לתת מענים.
<ארנה זמיר: זאת אומרת, אני לא חושבת שאנחנו נמצא שיהיה רובוט שייתן את המענה האינטגרטיבי כוללני כפי שמטפל נותן, אבל בחלקים - בהחלט כן.
<ארנה זמיר: הדבר הראשון שהוא משותף לקבוצה הרחבה ביותר זה הנושא של עזרה בניהול משק הבית, בקניות, בניקיון ואולי גם עבודה במטבח.