GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יהונתן קלינגר: אני רוצה להוסיף שבמקרה שאנחנו מדברים על מציאת התאמה גנטית בין הקטין, החסוי או פסול הדין לבין אדם אחר, שהאדם האחר שמבקשים עליו את מציאת ההתאמה, לא יהיה האפוטרופוס שמאשר את קיומה של הבדיקה.
<יהונתן קלינגר: שבעצם לא יהיה מצב של ניגוד עניינים בין אותו בן אדם אחר לבין הקטין.
<טליה אגמון: מציאת ההתאמה היא צעד אחד.
<טליה אגמון: אם אנחנו מדברים אחר כך על נטילת הדגימה, אז כבר זה סיפור אחר וזה לא מוגדר כאן.
<טליה אגמון: לדעת למשל האם ילד יכול לתרום כליה לאבא שלו.
<יהונתן קלינגר: כל הדברים האלה יכולים לייצר מתח שהוא בעייתי, במיוחד אם אפשר לומר שבמצב שיש ניגוד עניינים, האפוטרופוס לא יהיה אותו בן אדם אחר.
מאיר שטרית: לפעמים זה האפוטרופוס.
מאיר שטרית: לפעמים הבדיקה הזאת אושרה לצורך האפוטרופוס.
מאיר שטרית: האפוטרופוס יכול להיות אבא שלו.
<גלי בן אור: לדעתי זה בחוק זכויות החולה.
<גלי בן אור: כבר היום יש את זה.
<גלי בן אור: סעיף 27 מדבר על הבדיקות הגנטיות שמותר לעשות בקטין, בחסוי או בפסול דין עבור בן משפחה או עבור אחר.
<גלי בן אור: זה סעיף שלם שמסדיר את הנושא הזה.
<גלי בן אור: סעיף 27(א)(1), מציאת התאמה גנטית בין הקטין, החסוי או פסול הדין לאדם אחר לצורך טיפול במחלתו של אותו אדם.
<גלי בן אור: (2), זה בירור בדבר קיומו של שינוי בגן למחלה.
<טליה אגמון: אם כך, סעיף (5) ב-24 צריך להיות לצורך טיפול רפואי בקטין.
<טליה אגמון: זאת אומרת, מציאת התאמה גנטית בינו לבין אדם אחר לצורך טיפול רפואי בקטין.
<טליה אגמון: זה הרציונל של סעיף 24.
<טליה אגמון: כל הבדיקות שם הן לטובת הקטין עצמו.
<טליה אגמון: אז זה פותר את הבעיה הזאת.
מאיר שטרית: זה גם פותר אתה בעיה של קונפליקט אוף אינטרס.
<יובל רון: אבל יש את סעיף 3 שמתייחס ל-27 וב-27 מפורטות כל שאר המטרות.
<טליה אגמון: תכף נגיע ל-27.
<אברהם שיינפלד: אם כן, באמת הסיפא מיותרת.
משה גפני: לפי מה שאת מציעה, מה יהיה הניסוח?
<טליה אגמון: הבדיקה דרושה לצורך טיפול במחלתו של הקטין, החסוי או פסול הדין או לשם מציאת התאמה גנטית בין הקטין, החסוי או פסול הדין לצורך טיפול רפואי בקטין.
<טליה אגמון: אחר כך נגיע מתי זה לצורך טיפול במישהו אחר.
משה גפני: לצורך טיפול רפואי בקטין.
משה גפני: תכף נגיע לסעיף 27.
<יובל רון: שם זה מופיע בסעיף קטן (1).
<גלי בן אור: אני אקריא רק את סעיף (ב) לסעיף זה.
<גלי בן אור: (ב) הוראות סעיף זה לא יחולו על בדיקה הנערכת לפי סעיף 11ב – שזאת בדיקת סקירה לילודים עליה דילגנו ונחזור אליה - או בדיקה שנערכת לפי צו של בית המשפט לפי הוראות פרק ה'1.
<גלי בן אור: אלה בדיקות לקשרי אבהות כפי שהרב שיינפלד העיר ואז ברור שזה לא חל במקרה ההוא.
<גלי בן אור: כך שסגרנו את זה מכל הכיוונים.
<גלי בן אור: סעיף 25.
<גלי בן אור: אנחנו רק מתקנים כאן את ההגדרה.
<גלי בן אור: לא תילקח דגימה ביולוגית לשם עריכת בדיקה גנטית.
<גלי בן אור: סעיף 26(א), כנ"ל.
<גלי בן אור: סעיף 26(ב).
<גלי בן אור: הסעיף מדבר על הוראות מיוחדות לעניין הסכמה בפרטים מיוחדים.
<גלי בן אור: מוצע לתקן את סעיף קטן (ב) כך שייאמר בו: קטין שמלאו לו שש עשרה שנים רשאי לבטל, לסייג או לשנות את ההסכמה שנתן או שניתנה לגביו באשר להשתתפותו במחקר בעת היותו קטין כל עוד לא הסתיים המחקר וכל עוד הדגימה שניטלה ממנו או מידע גנטי אודותיו ניתנים לזיהוי.
משה גפני: למה לא 18?
מאיר שטרית: היה 18.
משה גפני: למה אתה מוריד את הגיל?
מאיר שטרית: היום המידע חשוף, הצעירים הרבה יותר חשופים לכל המידע ויודעים הרבה יותר.
משה גפני: להוריד את הגיל כך שהוא יוכל להתנגד.
מאיר שטרית: בגיל 16 הוא כבר יוכל להגיד שהוא לא רוצה.
<טליה אגמון: יש היום הוראה בחוק שקובעת שמגיל 16 נדרשת הסכמה נוספת של הקטין בנוסף.
משה גפני: זה קרה מתי?
<טליה אגמון: זה קרה כבר בחוק הקודם.
מאיר שטרית: בחוק המקורי.
<טליה אגמון: לכן אנחנו מנסים ליישר קו ולומר שמגיל 16 קטין יכול להיות בעל זכות וטו.
משה גפני: למה לא עשו את זה בחוק המקורי?
<טליה אגמון: יכול להיות שנשמט בטעות.
<צילי נאה: בסעיף קטן (א), הסכמת קטין שמלאו לו 16 שנים, דרשת בצירוף הסכמת האחראי עליו.
משה גפני: על מה את מדברת.
<צילי נאה: אני רוצה להעיר לעניין סעיף קטן (ב).
<צילי נאה: הסעיף בו אנחנו נמצאים.
<צילי נאה: סעיף קטן (א) מדבר על כך שייתן הקטין שמלאו לו 16 שנים והאחראי עליו.
<צילי נאה: אנחנו מציעים שבסעיף קטן (ב) תהיה התאמה.
<צילי נאה: אם הורדנו את הגיל, קטין שמלאו לו 16 שנים יוכל לבטל אבל בצירוף הסכמת האחראי עליו.
<אברהם שיינפלד: בהסכמה צריך שניים.
<אברהם שיינפלד: להתנגד מספיק אחד.
<טליה אגמון: נתנו לו זכות וטו על הבדיקה.
<טליה אגמון: אם ההורים שלו מסכימים והוא לא, אז הוא לא נבדק.
<צילי נאה: מטרת התיקון היא ליצור איזשהו קו אחיד לכל אורך החוק.
<צילי נאה: אם בסעיף קטן (א) לצורך קבלת ההסכמה אמרנו שמגיל 16 אנחנו מבקשים את הסכמת הקטין והאחראי עליו, אז אותו הדבר כדי לבטל את ההסכמה.
<צילי נאה: אם הורדנו את הגיל, צריך לעשות אותו הדבר.
משה גפני: אנחנו זה אני.
משה גפני: אומר לך למה אני לא מסכים.
משה גפני: נדמה לי שזה נאמר כאן בקריאת ביניים.
משה גפני: אין דבר שהוא השלכת רוחב שאם אנחנו עושים דבר אחד, זה צריך להיות לאורך כל הדרך.
משה גפני: בכל סעיף צריך גם להפעיל את ההיגיון, האם זה נכון או לא נכון.
משה גפני: חבר הכנסת מאיר שטרית, בהסכמת הממשלה, אומר שצריך להוריד את הגיל, שאם ההורים שלו או האפוטרופוס שלו נתן הסכמה, בגיל 16 היום אדם יותר מפותח, הצעירים יותר מעורבים בזה, הוא אומר שמה שנתנו הסכמה לגבי, אני מתנגד.
משה גפני: זה ההיגיון שמונח בסעיף הזה.
משה גפני: את מדברת על סעיף אחר לחלוטין.
משה גפני: את מדברת על סעיף שבו הסכמה לעשות את הבדיקה הזאת, בין מזוהה ובין לא מזוהה, צריכה שתיעשה על ידי בן ה-16 והאחראי עליו כדי להסכים לבדיקה הזאת.
משה גפני: אינו דומה לחלוטין למצב שבו הוא בא ואומר שמה שנתנו הסכמה, אני היום בן 16 ואני מתנגד.
משה גפני: לכן אני מתנגד למה שאמרת.
משה גפני: זאת אומרת, אני לא מתנגד לכל מה שאמרת אלא רק לסעיף הזה.
<צילי נאה: אם הקטין והאחראי עליו יסכימו, והקטין מיד ימשוך את הסכמתו.
מאיר שטרית: הוא לא רוצה.
<טליה אגמון: אם הוא לא רוצה, נתנו לו זכות וטו ב-26(א).
<טליה אגמון: יש לו את אותה זכות וטו גם במחיקת המידע עליו.
<יהונתן קלינגר: אם כן, למה הסיפא של סעיף 26(ב) שאומרת כל עוד או מידע גנטי אודותיו אינם ניתנים לזיהוי?
משה גפני: כי אם מסתיים המחקר, מה זה יעזור?
<יהונתן קלינגר: שעדיין ימחקו.
<יהונתן קלינגר: עדיין זכותו לבקש שימחקו את המידע.
<טליה אגמון: לבטל או לשנות את ההסכמה שניתנה.
<טליה אגמון: זה לא מדבר כרגע על המחיקה.
<טליה אגמון: הסעיף של מחיקת הפרטים חל באופן שווה על כולם אבל ההסכמה להשתתף במחקר.
<גלי בן אור: אחרת צריך לעשות את המחקר החדש בלי הדגימה שלו.
משה גפני: סעיף 27.
<גלי בן אור: סעיף 27(א), גם כאן החלפת ההגדרה.
משה גפני: לסעיף 28.
משה גפני: חבר הכנסת בן צור רצה להיות בסעיף הזה.
משה גפני: יש דרך להשיג אותו?
<גלי בן אור: אני אומר בהמשך להערה קודם שאני מבינה שבסעיף 27(א)(2), אנחנו צריכים לומר שוב בירור בדבר קיומו של שינוי בגן למחלה.
מאיר שטרית: צריך לקיים את זה לאורך כל החוק, היכן שזה מופיע.
משה גפני: כן, לאורך כל החוק.
<טליה אגמון: גם לא נשאות.
<גלי בן אור: המילה נשאות תימחק.
<גלי בן אור: שינוי בגן למחלה.
<גלי בן אור: סעיף 28, מסירת תוצאות בדיקה גנטית בקטין.
<גלי בן אור: זה מנוסח קצת אחרת ולכן הסעיף כולו נמחק ואני אקריא את הנוסח החדש.
<גלי בן אור: 28.
<גלי בן אור: מסירת תוצאות בדיקה גנטית בקטין תוצאות בדיקה גנטית שנערכה לקטין, לחסוי או לפסול דין מאחת העילות המנויות בסעיף 24(1) ו-(2) יימסרו לאחראי על הקטין, החסוי או פסול הדין בלבד.
<גלי בן אור: מלאו לקטין 16 שנים, או היה החסוי או פסול הדין מסוגל להבין בדבר – יימסרו התוצאות גם לו, בנוכחות האחראי עליו, אלא אם כן הביע האחראי התנגדותו לכך, ויחולו הוראות סעיף קטן (ג).
משה גפני: לא הבנתי מה זה בחקיקה מסוגל להבין בדבר.
משה גפני: זאת אומרת, מי שיעשה לו בדיקה זה יושב ראש הכנסת?
משה גפני: אולי הנשיא?
מאיר שטרית: הרעיון אם הוא לא מוגבל.
<טליה אגמון: זה ניסוח מאוד מקובל בהוראות לגבי חסויים ופסולי דין.
משה גפני: מסוגל להבין בדבר?
מאיר שטרית: אם הוא לא מוגבל.
<טליה אגמון: יש חסויים שמבינים.
מאיר שטרית: אם חלילה יש לאדם בן מוגבל.
משה גפני: בסדר, אבל למה אין הגדרה?
<טליה אגמון: יש כאלה שיכולים להבין ויש כאלה שלא.
<טליה אגמון: זה מאוד משתנה וקשה מאוד לשים את הגבולות המדויקים.
<טליה אגמון: זה ניסוח שמקובל בחקיקה במקומות אחרים.
משה גפני: זה קיים בחקיקה במקומות אחרים?
<מרים בראון: בחוק הכרות המשפטית.
<מרים בראון: בעיקרון יש חסויים שממנים עליהם אפוטרופסים אבל הם אנשים שאפשר לדבר אתם ואפשר להסביר להם.
<מרים בראון: לכאורה יכול להיות שיש להם איזשהו פיגור קל או סכיזופרניה.
משה גפני: זה בעיקר למנוע כאלה שאין להם יכולות לקבל את המידע הזה והם לא יכולים להבין אותו.
משה גפני: זאת אומרת, גם אם יש מישהו שהוא בן 16 והוא עדיין עם פיגור קל אבל הוא יכול להבין את מה שאומרים לו, הוא כן כלול.
<מרים בראון: אנשים עם סכיזופרניה שיש להם אפוטרופסים אבל אפשר לדבר אתם ואפשר להסביר להם מה עושים.
משה גפני: בהתחלה נבהלתי.
משה גפני: להבין בדבר.
משה גפני: מה שאתם אומרים, זה בסדר.
<צילי נאה: יש לנו הערה טכנית לעניין סעיף קטן (א).
<צילי נאה: ההפניות הן לסעיף 24(1) ו-(2).
<צילי נאה: אנחנו הוספנו בסעיף 24 את סעיף קטן (5) ואני חושבת שראוי להוסיף גם את סעיף קטן (5) כי הוא מאוד מתאים לרציונל הזה.
משה גפני: מה זה סעיף קטן (5)?
<צילי נאה: בדיקה לצורך טיפול במחלה והתאמה גנטית.
<גלי בן אור: הבדיקה לצורך טיפול במחלה.
<צילי נאה: למיטב זיכרוני הסכימו להערה הזאת.
<טליה אגמון: אין לי התנגדות.
<גלי בן אור: במסירת תוצאות בדיקה שנערכה לקטין, לחסוי או לפסול דין מכוח סעיף 27 יימסר לאחראי על הקטין, החסוי או פסול הדין, המידע ההכרחי לשם קבלת ההסכמה לטיפול שעל הקטין, החסוי או פסול הדין לעבור, או מידע ההכרחי לשם שמירה על בריאותו של הקטין בלבד.
<גלי בן אור: סעיף 27, זאת הבדיקה בשלושת אלה לטובתו של מישהו אחר.
<גלי בן אור: הוראות סעיפים 13(ד) ו-18(ג) לחוק זכויות החולה, התשנ"ו-1996 יחולו גם על מסירת תוצאות של בדיקה גנטית, בשינויים המחויבים לפי העניין.
<מיכל שגיא: מהתחלת כל פרק ה' כל הזמן מדובר על הסכמה או על פסול הדין בהסכמה לכך בכתב.
<מיכל שגיא: האם הסכמה זה מספיק ולא צריכה הסכמה מדעת?
<מיכל שגיא: אתה יכול לשאול את הקטין אם הוא מסכים שעכשיו אני אקח לך דם ובזה נגמר העניין, או לשאול את ההורים שלו אם הם מסכימים.
משה גפני: לגבי הדם אין בעיה, אבל להפוך את זה למידע גנטי, צריך הסכמה.
מאיר שטרית: החוק הראשי קובע שבדיקה גנטית מחייבת הסכמה.
<מיכל שגיא: הסכמה או הסכמה מדעת?
מאיר שטרית: מה זה מדעת?
מאיר שטרית: הסכמה.
<יהונתן קלינגר: הבעיה היא שלא תמיד קטין יכול לתת הסכמה מדעת.
<טליה אגמון: אם החלטנו שהוא מספיק כשיר כדי להסכים בנוסף, זאת הסכמה מדעת.
<טליה אגמון: אני לא חושבת שיש בכלל מחלוקת שזאת הכוונה.
<טליה אגמון: לאורך רוב החוק כתוב הסכמה מדעת ופה ושם, כאשר כתוב בכתב, לא כתבו הסכמה מדעת בכתב אבל הכוונה היא בפירוש זאת.
<טליה אגמון: אפשר להוסיף בהתחלה הגדרה האומרת הסכמה – הסכמה מדעת.
<גלי בן אור: חוק זכויות החולה, אין בו הגדרה למונח הסכמה מדעת אבל בסעיפים יש התייחסות לזה וזאת הסכמה מדעת.
<גלי בן אור: בחוק מידע גנטי יש הפניה למונחים לפי חוק זכויות החולה ובכל מקום שיש הסכמה, הכוונה היא שזאת הסכמה מדעת.
<גלי בן אור: זאת הערה טובה.
<גלי בן אור: אנחנו נעבור וניישר קו ונוסיף את המילה מדעת.
משה גפני: אבל מה זה מדעת?
<גלי בן אור: הסכמה מדעת, זה מה שבחוק זכויות החולה.
משה גפני: לא מעניין אותי מה יש שם.
משה גפני: אני רוצה כאן.
<גלי בן אור: אבל יש הפניה מחוק מידע גנטי לחוק זכויות החולה.
משה גפני: הסכמה מדעת כאן היא בכתב או לא?
<גלי בן אור: זאת לא השאלה של בכתב או לא בכתב.
<גלי בן אור: השאלה איזה מידע אתה מוסר.
<גלי בן אור: החוקים שלובים זה בזה לצורך העניין והם נסמכים.
<גלי בן אור: להוסיף רק את המילה "מדעת".
<גלי בן אור: ברגע שנוסיף את המילה "מדעת", זה ילך לשם וזה יבהיר בדיוק את מה שהמעירה ביקשה, שהוא מקבל את המידע המלא והמפורט וזאת לא סתם הסכמה.
<מיכל שגיא: כן.
<גלי בן אור: פרק ה'1, עריכת בדיקה גנטית לקשרי משפחה.
מאיר שטרית: כאן הרוב הם תיקונים סמנטיים.
<גלי בן אור: סעיף 28ו.
<גלי בן אור: בסעיף 28ו, מה שאנחנו מציעים זה לשנות את ההפניה מסעיף 28ד לסעיף 28ג.
<גלי בן אור: אני מבינה שהועלה חשש, אבל אני רק רוצה ליישב את החשש הזה.
<גלי בן אור: אין כאן כוונה לפגוע בהסדר הקיים וההדוק לצורך בדיקת קשרי אבהות.
<גלי בן אור: נפלה טעות בנוסח החוק המקורי.
<גלי בן אור: כפי שאפשר לראות, הסעיף אומר כך.
<גלי בן אור: זאת הוראה שמדברת על בדיקה בלא הסכמת הנבדק.
<גלי בן אור: 28ו בדיקה בלא הסכמת הנבדק על אף האמור בסעיף 28ב – סעיף 28ב הוא הסעיף שקבע שבית המשפט לא יורה על עריכת בדיקה לקשרי אבהות אלא אם כן הנבדק נתן הסכמתו לכך והסעיף הזה מבקש לאפשר מקרים שיכול להינתן צו לעריכת הבדיקה גם אם לא ניתנה הסכמה – רשאי בית המשפט לצוות על עריכת בדיקה, למעט בדיקה לפי סעיף 28ג, גם בלא הסכמת הנבדק, אם נוכח כי התקיימו התנאים לעריכתה לפי סעיף 28א, 28ד או 28ה, ובלבד שהתקיימו כל אלה.
<גלי בן אור: כיוון ש-28ד הוא הסעיף שאליו מפנים, שהתנאים לפיו צריכים להיגרם, זאת פשוט טעות.
<גלי בן אור: מה שקורה זה שסעיף 28ג הוא סעיף שמדבר על בדיקה בעובר ושם נאמר שבית המשפט לא יורה על עריכת בדיקה בעובר אלא אחרי שהוא בדק האם צריך לעשות את זה בתוך תקופת ההיריון והאישה נושאת את העובר נתנה הסכמה מדעת.
<גלי בן אור: אין רצון להתגבר על ההסכמה של האישה בהריון לצורך עריכת בדיקה בעובר שברחמה.
<גלי בן אור: רצו למעט וכתבו את 28ו בתיקון שלו בשנת 2008 נדמה לי.
<גלי בן אור: מה שרצו זה לאפשר מקרים בהם אפשר להורות על בדיקה לקשרי אבהות בנבדק גם אם הוא לא הסכים אבל רק לא במקרה שבו הנבדקת היא אישה בהריון.
<גלי בן אור: לגבי אישה בהריון, אף פעם אי אפשר יהיה לתת את הצו שיורה על עריכת הבדיקה בלי הסכמתה.
<אברהם שיינפלד: נשואה.
<גלי בן אור: בלי קשר לנשואה או לא.
<גלי בן אור: עצם העובדה שהיא בהריון.
<אברהם שיינפלד: אני הערתי בהערות הראשונות.
משה גפני: עוד לא הייתה פסיקה של שנלר.
<גלי בן אור: בלי קשר.
משה גפני: זה מה שמונח לי בראש.
<גלי בן אור: אתה צודק.
<גלי בן אור: יש שני דברים לגבי הפרק הזה.
<גלי בן אור: מעבר לזה, אנחנו מתקנים בסעיף 28יא רק את המונח, במקום דגימת DNA יבוא בדיקה ביולוגית.
<גלי בן אור: זה שינוי המונחים.
<גלי בן אור: סיימנו את פרק ה'.
<גלי בן אור: בתיקונים עקיפים, אנחנו בסדר הדברים שמים בסוף החוק אבל אני אקריא את זה עכשיו.
<גלי בן אור: מוצע בחוק בית משפט לענייני משפחה.
מאיר שטרית: איפה זה נכנס?
משה גפני: בסוף החוק.
<גלי בן אור: בסוף החוק שלנו כאן.
<גלי בן אור: בבית משפט לענייני משפחה, בסעיף 3 יש סעיף שמגדיר את הסמכויות של בית משפט לענייני משפחה.
<גלי בן אור: שוב, אנחנו עדיין לא מתואמים עם משרדי הממשלה וזה הנוסח שאני ניסחתי.
<גלי בן אור: יתווסף סעיף 3א שכותרת השוליים שלו תהיה צו - - -
משה גפני: לא מתואמים, הכוונה היא שביקשנו מהם והם היו צריכים לבוא היום עם הסכמה או עם אי הסכמה.
משה גפני: זה לא שאנחנו לא מתואמים.
משה גפני: אפשר לחשוב שאנחנו עשינו איזו עבירה.
<יהונתן קלינגר: אנחנו לא מתואמים.
<יהונתן קלינגר: לא תיאמנו.
<יהונתן קלינגר: לא היה תיאום.
<גלי בן אור: אבל בלי עבירה פלילית ובלי החמרה.
משה גפני: בישיבה הקודמת ביקשנו והעלינו את העניין הזה.
<צילי נאה: אני חוזרת על הערתי מתחילת הדיון.
<צילי נאה: זה אומר שאנחנו לא דנו בזה.
משה גפני: האשמה היא לא בנו אלא בכם.
משה גפני: אני מתכוון שאתם לא הספקתם.
משה גפני: זה הומור אבל קחו את ההומור שלי ברצינות.
<גלי בן אור: בפרק ה'1 הקיים לב הפרק הוא סעיף 28ה שעניינו צו לעריכת בדיקה בנסיבות של חשש לממזרות לפי דין תורה.
<גלי בן אור: הוא עוסק אך ורק במקרים בהם מבוקש לערוך לקטין לצורך העניין.
<טליה אגמון: לא רק לקטין.
<גלי בן אור: קטין לצורך העניין.
<גלי בן אור: גורר בעקבותיו את החסוי, פסול הדין וכולי.
<טליה אגמון: גם בדיקה לבגיר שכממזר קטין, גם היא בעייתית.
<גלי בן אור: עצם עריכת הבדיקה הגנטית עלולה לממזר אותו ולכן פונים לחוות דעת לנשיא בית הדין הרבני ויש את כל התהליך שמתואר כאן בסעיף.
<גלי בן אור: מה שנאמר בדיון הקודם זה שיש מקרים בהם גם בקשה לקביעת אבהות עלולה אף היא לגרום לממזרות.
<גלי בן אור: אני רוצה לציין שבדיון הקודם נאמר כאן - - -
משה גפני: אם הבנתי נכון, לא היה כך.
משה גפני: החוק הקיים פותר את הבעיה הזאת.
משה גפני: מה שהתברר במהלך השנים, בעקבות פסיקה שהייתה, שבית המשפט אומר שהוא אבא שלו.
<גלי בן אור: החוק הקיים - - -
משה גפני: מבלי להיגרר לתוך העניין הוא בא ואומר שזה המצב וזה לא לצורך דברים אחרים.
משה גפני: אז הילד הזה גדל באופן כזה שהאבא שלו הוא לא בעלה של אשתו.
משה גפני: זאת תמונת המצב ואת זה צריך לפתור.
<גלי בן אור: אני אדייק שוב.
<גלי בן אור: החוק הקיים, חוק מידע גנטי, מתייחס לבדיקות גנטיות.
<גלי בן אור: המגבלה שנקבעה בחוק, אך רק בהתייחס לבדיקה גנטית.
<גלי בן אור: באו מקרים לבית המשפט וביקשו ממנו לעשות בדיקה גנטית.
<גלי בן אור: נטען לגבי הבדיקה הגנטית שהיא עלולה לממזר.
<גלי בן אור: מנגד היו גורמים שבאו לבית המשפט ואמרו לא בדיקה גנטית אבל מאוד חשוב לטובת הקטין לקבוע אבהות במקרה הזה.
משה גפני: בעקבות ראיות נסיבתיות.
<גלי בן אור: בדיוק, גם שלא על סמך בדיקה גנטית.
<גלי בן אור: לכן חוק מידע גנטי לא חל.
<גלי בן אור: זה לא כל כך עניין של פרשנות מצמצמת של הוראות החוק אלא באמת החוק לא התכוון ולא התיימר להסדיר את המקרים האלה.
<גלי בן אור: אז בית המשפט אמר, על סמך הראיות הנסיבתיות שהוצגו בפני, אני יכול לקבוע שזה האבא וזה הבן ולכן הוא חב במזונותיו וחב באחריות כלפיו.
משה גפני: אפילו שלא הייתה בדיקה גנטית.
משה גפני: המשמעות של העניין היא נזק לילד הזה.
<גלי בן אור: מה שנטען זה שאחרי שבית משפט אזרחי במדינת ישראל קובע אבהות על סמך ראיות נסיבתיות, עלול להיות מצב שלבית הדין תהיה בעיה אחר כך לקבוע כשרות לנישואין.
משה גפני: לא רק לנישואין אלא בכלל.
<גלי בן אור: בהקשר של הממזרות.
<גלי בן אור: אני רק רוצה להעיר שתי הערות.
<גלי בן אור: ראשית, נאמר בדיון הקודם שלא בהכרח כל בתי הדין ייטו לקבוע שיש בעיה בכשרות על סמך קביעה של בית משפט אזרחי שניתנת לצורך פסיקת המזונות.
<גלי בן אור: אני מבינה שהועלה ספק אם כולם יעשו את זה.
<גלי בן אור: זה סוג של החמרה.
<אברהם שיינפלד: זאת לא החמרה.
<אברהם שיינפלד: זאת חזקה.
<אברהם שיינפלד: בתי הדין לא יסתמכו על קביעת בית המשפט אלא על העובדה שילד גדל עשרים שנים עם פלוני כאשר ידוע שההריון התחיל כאשר האישה הייתה נשואה לאחר.
<אברהם שיינפלד: כלומר, יצרנו כאן חזקה של עשרים שנים שפלוני הוא האבא ואת זה יהיה קשה לסתור בעתיד.
<אברהם שיינפלד: לא בגלל קביעת בית המשפט אלא המצב שנוצר, הרישומים, ההופעה בכל מקום כילד שלו.
<אברהם שיינפלד: זה יוצר מצב שאי אפשר יהיה להתעלם ממנו.
<גלי בן אור: חשוב לשים לב שחזקה בדרך של התנהגות יכולה להיווצר גם אם לא יפנו לבית המשפט ולא יבקשו ממנו.
<גלי בן אור: האדם ייקח אחריות וישלם את צרכי הילד.
<אברהם שיינפלד: אבל אז אין רישום ואין סטטוס.
<אברהם שיינפלד: אז אסופי.
<אברהם שיינפלד: הוא אסף ילד מן השוק.
<גלי בן אור: זאת שאלה מה דין הרישום האזרחי לעניין בית הדין הרבני והאם בית הדין הרבני באמת בכל המקרים ייחס לזה כזאת משמעות שלא תאפשר לו לקבוע שאותו קטין - - -
משה גפני: הדיינים אומרים שהם רוצים להקל על הילד הזה או על הנער הזה.
משה גפני: אם תהיה פסיקה של בית המשפט, פסיקה, שזה האבא שלו, אמנם זה בלי מידע גנטי, בית המשפט יורה ויאמר שהוא הילד שלו, ולא חשוב המידע הגנטי כי הבדיקה הזאת לא נעשתה, עשרים שנים הילד הזה חי עם האבא הזה לפי דעת בית המשפט כתוצאה מראיות נסיבתיות - הילד הזה מקבל חזקה והאבא הזה מקבל חזקה שהוא הבן שלו.
משה גפני: אז יבוא לבית הדין שיתחיל לדון.
משה גפני: אני עושה את החשבון של הדיינים שישבו לדון ויאמרו אבל סוקלים על החזקות אמר הרב.
משה גפני: אלה דברים שהם חמורים.
משה גפני: הופכת להיות חזקה כאשר המחוקק התכוון בחוק ההוא שלא יהיה דבר כזה.
משה גפני: לא להחמיר עם הילד.
<דוד מלכא: כרגע המצב הוא שמשרד הפנים, אם יש פחות מ-300 ימים, הוא רושם למרות שהוא היה בטעות.
משה גפני: בקיצור, את זה צריך לתקן.
משה גפני: אבל את תיקנת את זה.
<גלי בן אור: יש כאן סעיף אבל חשוב לי לציין שיש עוד עמדות.
<גלי בן אור: בספק הדין של שנלר צוינה גם חוות הדעת של הרב דיכובסקי שעד כמה שאני הבנתי מפסק הדין, ולא קראתי את חוות הדעת של הרב דיכובסקי, שהוא אמר שם שגם בדיקה גנטית לקביעת קשרי אבהות, אף היא אין בה כדי לממזר את הילוד.
<גלי בן אור: זאת אומרת, יש לנו כאן קשת דעות.
משה גפני: המחוקק חלק עליו.
משה גפני: המחוקק קבע לא כך.
<גלי בן אור: המחוקק נזהר זהירות יתר.
משה גפני: אל תפרשני את המחוקק.
משה גפני: זה אני.
משה גפני: זה גם מאיר שטרית.
משה גפני: אני הייתי כל הזמן בדיונים האלה.
<שי סומך: שאלת הבהרה.
<שי סומך: נראה לי שהקושי המרכזי הוא ברישום ולא בקביעת המזונות למשל, או שאני טועה.
משה גפני: למה יש בעיה עם זה?
<אברהם שיינפלד: קביעת האבהות, הוראה למשרד הפנים לרשום אותו.
<אברהם שיינפלד: לחייב אותו במזונות.
<שי סומך: יש שני נושאים, יש את קביעת המזונות ויש את הרישום.
<אברהם שיינפלד: אם אפשר יהיה לחייב במזונות בלי לקבוע שהוא האבא?
<אברהם שיינפלד: נחשוב על זה.
<אברהם שיינפלד: זה בעצם מה שעשתה השופטת סיוון אבל שנלר הפך את פסק הדין שלה.
<אברהם שיינפלד: סיוון זיכרונה לברכה באמת נזהרה וקבעה איזושהי אבהות חלקית.
<גלי בן אור: אחריות הורית.
<אברהם שיינפלד: שנלר הפך מהותית את פסק הדין.
משה גפני: אני חוזר ואומר שהרי לא מדובר כאן על איזה נושא, בסופו של דבר הוא גם נושא דתי.
משה גפני: מדובר על מצב שצריך לקחת אותו בחשבון.
משה גפני: ילד שיכולה להיות לו בעיה.
משה גפני: יכול להיות מישהו שאורך החיים שלו הוא כזה שהוא לא יוכל לחיות עם זה.
מאיר שטרית: אולי נשמע את התיקון ונבין.
<גלי בן אור: ראה בית משפט לענייני משפחה בעצמו, לפי טענתו של בעל דין, ולאחר ששמע את עמדת היועץ המשפטי לממשלה או בא כוחו בעניין, קביעת אבהות עלולה לפגוע בכשרותו לפי דין תורה של קטין, חסוי, לרבות חסוי שהוא עובר, או פסול דין, את החשש לממזרות לפי דין תורה, יפנה לנשיא בית הדין הרבני הגדול לקבלת חוות דעתו בעניין החשש האמור ובדבר האפשרות ליתן את הצו באופן שימנע את הפגיעה.
<גלי בן אור: הפנייה תיעשה בלא ציון שמות ופרטים מזהים ויחולו עליה הוראות סעיף 28ה לחוק מידע גנטי התשס"א-2000.
<שי סומך: אולי בנוסח אפשר לדבר על הרישום.
משה גפני: באופן שימנע את הפגיעה.
משה גפני: יכול להיות שיגיד שבלי רישום.
<אברהם שיינפלד: גם בית דין רבני יכול לתת וגם בדיקת רקמות יכולה לתת.
<גלי בן אור: אותה הוראה גם שם?
<גלי בן אור: הנושא הזה, אני צריכה לשוחח עליו גם עם היועצת המשפטית של ועדת החוקה.
<גלי בן אור: העליתי בפניה את הצורך והעברתי לה את הנוסח.
משה גפני: אני לא נגד שיחות.
משה גפני: אני בעד לאשר את מה שכתבת.
<יהונתן קלינגר: אני מסתכל על זה מכיוון אחר.
<יהונתן קלינגר: מה עם לעשות תהליך של אימוץ במצב כזה?
משה גפני: לא, אל תסבך אותי.
משה גפני: אנחנו פותחים את זה רק לצורך העניין הזה.
משה גפני: מילה נוספת לא.
<יהונתן קלינגר: זה תהליך שבית המשפט למשפחה יכול לעשות, תהליך של אימוץ ולא תהליך של הכרזה.
משה גפני: מה שניסחה עורכת הדין בן אור, היא ניסחה דבר נכון.
משה גפני: הוא פונה לנשיא בית הדין הרבני הגדול בדבר האפשרות ליתן את הצו באופן שימנע את הפגיעה.
משה גפני: זאת אומרת, בית המשפט יכול לתת את הצו, אבל הם יגיעו שם להסכמה מקצועית שזה ימנע את הפגיעה.
<יהונתן קלינגר: יכול להיות שכרגע אין לו את הסעד.
משה גפני: יש לו אפשרות.
<אברהם שיינפלד: אפשר להציע גם את האפשרות הזאת, לקבל חוות דעת.
משה גפני: כמו שהשופטת סיוון קבעה.
משה גפני: צריך לדון לגופו של עניין אבל שתהיה אפשרות חוקית למנוע את הפגיעה ולא מעבר לכך.
<גלי בן אור: אותו תיקון ייעשה ביחס לבית דין רבני?
מאיר שטרית: אנחנו ממשיכים בפרק ו', מניעת הפליה.
<גלי בן אור: סעיף 29, סעיף שעניינו מניעת הפליה בתעסוקה.
<גלי בן אור: אנחנו חוזרים כאן על הנושא של השימוש במונח קרוב.
<גלי בן אור: הנוסח של הסעיף היום אומר שמעביד לא ידרוש מעובד או ממועמד לעבודה (בסעיף זה –עובד) מידע גנטי - ואנחנו מציעים להוסיף - לגביו או לגבי קרובו, או לעבור בדיקה גנטית.
משה גפני: קרובו, מה זה במקרה הזה?
<גלי בן אור: דור רביעי כדי שהוא לא יוכל להשיג מידע מקרובים לגבי האדם ולא לקבל אותו לעבודה.
משה גפני: למה לא מגדירים בהגדרות קרובו מדרגה רביעית?
<גלי בן אור: זה מוגדר.
משה גפני: את אמרת שיש מקרים בהם זה לא כך.
<גלי בן אור: הייתה טענה שלפעמים קרוב מדרגה רביעית זה יותר מדי וכי אנחנו הולכים יותר מדי רחוק.
<גלי בן אור: מה שאנחנו בודקים כאן הוא האם אנחנו לא הולכים יותר מדי רחוק.
משה גפני: במקרה הזה, כנראה שלא.
<יהונתן קלינגר: אם יש את (א), למה צריך את (ב)?
<יהונתן קלינגר: במדינה שומרת חוק, נראה לי שלא צריך סעיף שכתוב בו אם מישהו עובר על החוק שהוא לא סעיף עונשין.
<גלי בן אור: אבל זה הסעיף הקיים ומקביל לסעיפים אחרים של הגנה על עובדים ולכן זה הוכנס בשנת 2000.
משה גפני: צריך כי יש פגיעות בעובדים.
משה גפני: צריך תנאי כפול, תנאי בני גד ובני ראובן.
<גלי בן אור: סעיף 29(ג), אנחנו מציעים אותו הדבר.
<גלי בן אור: לא יעשה מעביד שימוש במידע גנטי או בתוצאה של בדיקה גנטית של עובד או של קרובו לרבות לעניין קבלה לעבודה, קידום בעבודה, תנאי עבודה או פיטורים.
משה גפני: הגענו לצה"ל.
<גלי בן אור: יש סדרה של שלושה סעיפים שנכנסים בחוק מידע גנטי.
<גלי בן אור: לצד הסעיפים האלה לגבי צה"ל, אנחנו מציעים לעשות כאן תיקון עקיף בחוק שירות ביטחון באופן שלמרות הסייג שנקבע בחוק מידע גנטי, יאפשר במקרים מסוימים שימוש במידע גנטי כמו שנקבע לגבי עובדים בתעסוקה ועד היום לא נעשה בזה שימוש.
<גלי בן אור: אותו הדבר לגבי צה"ל ואנחנו תכף נרחיב.
<גלי בן אור: מוצע להוסיף את סעיף 29א שכותרת השוליים שלו היא סייג לשימוש במידע גנטי בצה"ל.
<גלי בן אור: 29א סייג לשימוש במידע גנטי בצה"ל לא ייעשה שימוש במידע גנטי או בתוצאות בדיקה גנטית של אדם או של קרובו, לקביעת כושר לשירות ביטחון, כמשמעותו בחוק שירות ביטחון (נוסח משולב), התשמ"ו-1986, אלא בהתאם להוראות אותו חוק.
<גלי בן אור: איסור זה לא יחול לגבי מידע על מחלה קיימת או מצב רפואי קיים.
<גלי בן אור: זה עוד לא הנוסח הסופי ויכול להיות שאנחנו עוד נרצה לעדן את הנוסח הזה, אבל הכוונה היא כזאת.
מאיר שטרית: צה"ל לא יכול למיין אנשים לפי מידע גנטי.
<גלי בן אור: כל הרעיון בחוק מידע גנטי היה למנוע קביעת ממצאים על אדם על סמך מידע שהוא בעיקרו מידע הסתברותי.
<גלי בן אור: אבל אם אדם כבר חולה במחלה והוא סובל ממנה, אנחנו כבר לא מדברים על הסתברות.
<גלי בן אור: בעצם הבדיקה הגנטית רק מאששת את הממצאים הקיימים ולכן הסייג לא חל על הדברים האלה.
<גלי בן אור: 29ב איסור שימוש במידע גנטי במשטרת ישראל ובשירות בתי הסוהר לא ייעשה שימוש במידע גנטי או בתוצאות בדיקה גנטית של אדם או של קרובו, לקביעת כשירות לגיוס למשטרה או לשירות בתי הסוהר או לשחרור מטעמי בריאות, לפי הוראות פקודת המשטרה (נוסח משולב), התשל"א-1971 ופקודת בתי הסוהר (נוסח חדש), התשל"ב-1971.
<גלי בן אור: 29ג איסור שימוש במידע גנטי בקבלה ללימודים או הכשרה לא ייעשה שימוש במידע גנטי או בתוצאות בדיקה גנטית של אדם או של קרובו לצורך קבלה למוסד חינוך, למוסד להשכלה גבוהה או למוסד המעניק הכשרה מקצועית.
<טליה אגמון: יכול להיות ש-(ב) של 29א, צריך לחול גם על כל היתר.
<גלי בן אור: אני אבדוק עוד פעם.
<גלי בן אור: שירות בתי הסוהר העיר הערות בכתב.
<גלי בן אור: אני אבדוק.
<גלי בן אור: אני לא בטוחה איזה נוסח הם ראו.
<טליה אגמון: הסיוג הזה של מחלה קיימת היה במקור כתוב בהגדרה.
<גלי בן אור: רק לגבי 29ב ולא יכול להיות לגבי קבלה למוסד חינוך.
מאיר שטרית: נכון אבל לגבי (ב) צריך להוסיף את זה.
מאיר שטרית: תמשיכי.
<תמר תבורי: התיקון העקיף לחוק שירות ביטחון, רוצים לדון בו בסוף?
מאיר שטרית: אנחנו דנים בזה עכשיו.
<גלי בן אור: אנחנו יכולים לעשות את זה עכשיו כדי להשלים את החלק שלכם.
<תמר תבורי: אפשר לומר מילה על הקונספט שעומד מאחוריו?