GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אופירה אילון: מבחינת עלויות, אנחנו יודעים שכל דולר שאנחנו משקיעים היום אנחנו יכולים לחסוך 8 דולר בתיקון הנזקים אם הנזקים האלה יקרו.
<אופירה אילון: בנושא של תחום המים, ואני מניחה שיהיו אחרי זה אנשים נוספים שידברו על זה ,יש לנו סדרה מלאה של המלצות שמאד כדאי לנו לחסוך במים בלי קשר לשינוי אקלים, ולכן כדאי לנו לנהל את הנגר שלנו, כדאי לנו לחסוך בדלק, כדאי לנו לחנך את הציבור ולא להגיד לציבור – סליחה, נגמר משבר המים כי אנחנו יודעים להתפיל ואפשר לסיים את הסיפור הזה של חינוך של שנים שכבר עשינו.
<אופירה אילון: בנושא של הבריאות, שוב, הרבה מאד מידע לא זורם מבתי החולים ON LINE לנושא הזה.
<אופירה אילון: אין לנו מידע לגבי אותם קשישים מנותקי חשמל וכל הדברים האלה הם מאד מאד חשובים להיערכות שלנו.
<אופירה אילון: בנושא של הבינוי - - -
<אופירה אילון: כי אין מידע ON LINE.
משה גפני: לא, למה לכם צריך שיהיה?
<אופירה אילון: משום שיושב אצלנו צוות בריאות שרוצה לבדוק את ההשפעות.
משה גפני: למי פונים?
<אופירה אילון: יושבים רופאים, שזה התפקיד שלהם ואם אין מידע ON LINE, אז זה לא רק לנו, זה גם לרשויות המקומיות.
<אופירה אילון: אין את המידע הזה, הוא בא ב-Delay של שבועות, ואז כבר אי אפשר לעשות עם זה הרבה, לצערי.
משה גפני: יש כאן מהמרכז לשלטון מקומי ד"ר מילכה דונחין?
<אופירה אילון: לא, לא, ד"ר מילכה דונחין היא מרשת ערים בריאות.
משה גפני: אף אחד לא נמצא מהשלטון המקומי?
<קרנית גולדווסר: יש.
<קרנית גולדווסר: שמי קרנית גולדווסר ואני יועצת איכות הסביבה של השלטון המקומי.
משה גפני: טוב, אז אני תיכף אשאל אותך שאלה או שתיים.
<אופירה אילון: נושא של בנייה ירוקה, תכנון רגיש למים, תכנון עירוני מותאם, אקלים – גם בנושא של הטבע העירוני והמגוון הביולוגי.
<אופירה אילון: אני לא רוצה להרחיב.
<אופירה אילון: חולשה מאד מאד חשובה שחשוב לי להדגיש אותה פה, זה כמובן הטיעון הבנאלי של היעדר תקציבים ויהיה בסדר; ועוד טיעון מאד מאד מדאיג, שזה לא במשרד שלי.
<אופירה אילון: שינוי האקלים האלה הם לא ודאים ב-200 אחוז, אולי הם יקרו בעוד חמש שנים, אני כבר לא אהיה פה, ולכן משרד ממשלתי לא בהכרח רואה את זה כחובתו.
<אופירה אילון: מבחינת איומים, אנחנו מכירים את הנושא הזה ששינוי אקלים זה ספין פוליטי, שיהיה בסדר.
<אופירה אילון: כל מה שיש לנו להגיד זה שכל מה שאנחנו עושים בדבר הזה, גם בנושא של התאמה וגם בנושא של הפחתת פליטות, יש לו תועלות שהן הרבה יותר גדולות מההשקעה שאנחנו נשקיע וחשוב לנו לזכור את הדברים האלה.
<אופירה אילון: הזדמנויות, ויש פה חברה ממשרד הכלכלה שהכינו ברושור שלם על היכולות של ישראל לשווק כלכלה ומשרד החוץ - - -
<קריאה: לא ברושור, אלא מאגר מידע.
<אופירה אילון: מאגר מידע וברושור והכל, שבעצם מראים איזה יכולת יש לישראל לשווק את הדברים האלה, ובוודאי דורון וגיל יגידו אחרי זה את הדברים האלה, ואנחנו יכולים להתפאר בדברים האלה.
<אופירה אילון: סתם לקחתי פה דוגמא קטנה של ערים חכמות, שזה כאילו לא שייך, אבל זה לגמרי שייך.
<אופירה אילון: תראו כמה חברות רק מטפלות בנושא הזה שיכולות לייצא ידע.
<אופירה אילון: הסיכום זה שאנחנו כרגע, מרכז הידע, לא פעיל.
<אופירה אילון: הוא לא מתוקצב כבר שנה.
<אופירה אילון: הוא לא עסק בנושאים של אנרגיה ותחבורה - - -
משה גפני: למי אתם קשורים?
<אופירה אילון: אנחנו למשרד להגנת הסביבה, אבל זה לא רק התפקיד של המשרד להגנת הסביבה, יש עוד משרדים רלבנטיים.
משה גפני: בסדר, לא שאלתי על האחריות.
<אופירה אילון: ושכרגע אין לנו גם איזו שהיא דרך לעשות בנצ'מרקינג של הדברים ולראות אם באמת הדברים מתקדמים כמו שצריך ואני מקווה שהם יתקדמו.
משה גפני: טוב, תודה רבה, אני מאד מודה לך.
משה גפני: קרנית גולדווסר, את יועצת של השלטון המקומי, את יודעת על ערים שיש להן נתונים, שברגע שקורה משהו הם יודעים להוציא את זה, שזה יכול לבוא לידי שימוש בהרבה מאד מקרים.
משה גפני: למשל, איפה יש קשישים בודדים, שאם יש מזג אוויר קיצון, שאפשר להגיע אליהם.
משה גפני: יש ערים כאלה, או שבכלל מדברים על הדבר הזה?
<קרנית גולדווסר: אז אני חייבת להגיד שאני לא יודעת על כאלה ערים שיש בהן כרגע מוכנות, שב-ON LINE - - -
משה גפני: זה בכלל עולה על השולחן?
משה גפני: זה נדון באיזה פורום?
<קרנית גולדווסר: אז לגבי ההיערכות שלנו, יש לנו היום שיתוף פעולה מצוין עם המשרד להגנת הסביבה, ואנחנו ביחד עם אגף שלטון מקומי כן עושים איזו שהיא היערכות לאירועי קיצון, מתחילים עבודה של היערכות לאירועי קיצון יחד עם אגף חירום, שנמצא בשלטון המקומי.
משה גפני: לא, לא מבין בזה.
משה גפני: שנייה, אני לא מבין בזה.
משה גפני: שיתוף פעולה אני בעד, זה אהבת ישראל וזה, אחד אוהב את השני - - -
<קרנית גולדווסר: לא, אבל - - -
משה גפני: וזה שיש היערכות למצבי קיצון זה גם דבר מאד חשוב.
משה גפני: שאלתי דבר נורא בנאלי, האם יש עיר במדינת ישראל שיש לה מידע על הקשישים הבודדים שנמצאים בעיר שלה.
<קרנית גולדווסר: יש לה מידע, אבל - - -
משה גפני: אני אגיד לך למה אני שואל את זה.
משה גפני: מה זה נוגע לדיון הזה?
משה גפני: הדיון הזה מדבר על שינוי אקלים, מדבר על מצבי קיצון, מדבר על מצב שפתאום יש שלג בכמויות כאלה או בפרק זמן כל כך קצר, שיש אנשים שהם קשישים, בודדים, מבודדים לגמרי כתוצאה מהמצב הזה, והם צריכים להגיע לעירייה כדי שיעזרו להם או להתקשר, כשקווי הטלפון בעצם נותקו.
משה גפני: האם יש עירייה אחת של 5,000 תושבים, שהם יודעים מי זה הקשישים האלה?
משה גפני: רשום במחשב?
<ראובן לדיאנסקי: אני בודק לך.
משה גפני: בסדר, אתה תמצא.
<ראובן לדיאנסקי: אני בודק לך בעיריית תל אביב.
משה גפני: כן, בסדר, בעיריית תל אביב עשו גם מצעד הגאווה.
משה גפני: לגבי העניין הזה דבר נורא פשוט, לא מדעי, לא טכנולוגי, לא שום דבר.
<מילכה דונחין: אז יש עירייה אחת שאני יודעת עליה.
משה גפני: שנייה, שנייה, אני לא סתם שואל.
משה גפני: זה מה ששלמה המלך אמר, יוסיף דעת יוסיף מכאוב.
משה גפני: אני הייתי כיושב ראש ועדה, אני הייתי גם כשהייתה השריפה בכרמל שהיינו צריכים לשלם פיצויים.
משה גפני: אני הייתי בהרבה מאד מקרים שבהם המדינה הייתה צריכה להתערב ולשלם הרבה מאד כסף על דברים שהיו יכולים להימנע בדבר שכמעט לא עושה כסף.
משה גפני: שתשב מחלקה בעירייה ובמחלקה הזאת יהיו נתונים, שאם חס וחלילה קורה משהו, זה רק יום אחד או יומיים או ארבעה ימים ומטפלים באופן מסודר.
משה גפני: אגב, זה ההבדל בין מדינת עולם שלישי למדינה מודרנית.
משה גפני: זה ההבדל.
משה גפני: יודעים איפה נמצא הבן אדם שצריך לעזור לו.
משה גפני: אני שואל האם את יודעת שיש עיר כזאת במדינת ישראל.
משה גפני: לא שיתוף פעולה, אני לא שואל.
משה גפני: בסדר, אז יש שיתוף פעולה עם המשרד להגנת הסביבה, לא רלבנטי מבחינתי.
משה גפני: אני דווקא בעד מחלוקות, אבל שיהיה לעירייה משהו מסודר.
<מילכה דונחין: אפשר לתת לכם שם של עירייה?
משה גפני: אה, בוודאי, מה השאלה?
<מילכה דונחין: בבקשה, עיריית אשדוד.
<מילכה דונחין: שמי מילכה דונחין.
משה גפני: אה, אז אני שאלתי עליך.
<מילכה דונחין: כן, אבל אתם לא רציתם, רציתם מישהו יותר רשמי של מרכז השלטון המקומי, סליחה.
משה גפני: לא, אני דווקא שאלתי מי זאת מילכה דוחנין, לפני שקרנית גולדווסר אמרה את שמה.
משה גפני: עיריית אשדוד מסודרת עם העניין הזה?
<מילכה דונחין: עיריית אשדוד מסודרת.
<מילכה דונחין: כיוון שאני עובדת איתם.
<מילכה דונחין: אני יושבת ראש רשת ערים בריאות.
<מילכה דונחין: עיריית אשדוד לקחה על עצמה מחויבות להיות עיר בריאה.
<מילכה דונחין: אנחנו ב-9 בספטמבר נקיים כנס שנתי באשדוד, ושם הם אמורים להציג את הדברים.
<מילכה דונחין: הנושא שלנו הוא חוסן.
משה גפני: בסדר, אני לא, בגלל שלא למדתי ליבה, שנייה, ואת אומרת לי מילים בעברית.
משה גפני: בעיריית אשדוד, ואגב זה לא נכון מה שאני אומר כל הזמן שלא למדתי ליבה.
משה גפני: למדתי בחינוך העצמאי, למדתי ליבה, אבל אנשים אוהבים שאני אומר את זה, אז אני אומר.
משה גפני: שר החינוך כל הזמן אוהב שאני אומר את זה.
משה גפני: אני שואל האם בעיריית אשדוד יש מחלקה, פקידה, פקיד?
משה גפני: יש להם את הרשימה של הקשישים הבודדים באשדוד?
<מילכה דונחין: יש לעיריית אשדוד נוהל, עיריית אשדוד ערוכה למצבי חירום, כולל מצבים של אקלים, כולל רשימה של אנשים בודדים, כולל רשימה של גורמים נוספים.
<מילכה דונחין: הם ערוכים למופת, ואנחנו הולכים ללמוד את זה מהם.
<מילכה דונחין: זאת המטרה שלנו בכנס.
משה גפני: אני מבקש, אנחנו נוציא מכתבים, מה שאמרתי קודם.
משה גפני: יש דברים שהם לא עולים הרבה כסף, אם בכלל.
משה גפני: דברים שנערכים, מדינה מודרנית, מתוקנת, אחרי שאנחנו שומעים שאנחנו נמצאים במצבי קיצון.
משה גפני: אמנם זה קורה לעתים נדירות, אבל זה קורה וברגע שזה קורה העיריות צריכות להיות ערוכות לכך.
משה גפני: אני שוקל אפילו להגיש הצעת חוק כזאת.
משה גפני: אני לא יודע עוד, נראה קודם מה יהיה פה בתוצאת הדברים.
משה גפני: היום כל דבר הולך עם חוק.
משה גפני: גם עם חוק לא עושים כלום, אבל בלי חוק וודאי שלא.
משה גפני: אבל צריך לעשות את זה.
משה גפני: זה דבר שהוא ברור לחלוטין, שיכול להיות מצב של חום מאד קשה, כפי שהיה שלושה-ארבעה ימים, כפי שנאמר פה, מצב של שריפה מהסוג הזה שחס וחלילה, אנחנו לא רוצים לפתוח פה לשטן, שבעזרת השם לא יקרה שום דבר, אבל להיות ערוכים לעניין, ואני מבקש ממך שתעלי את הדברים האלה.
משה גפני: אנחנו גם נוציא מכתבים בעניין.
משה גפני: כן, גברת.
משה גפני: מאיזו עיר?
<גילה אמדה: אני מירושלים.
משה גפני: טוב, ירושלים זה לא משהו.
משה גפני: כן משהו?
<גילה אמדה: קודם כל באמת אני - - -
משה גפני: דקה, אין לנו הרבה זמן.
<גילה אמדה: אוקיי, אז אני אקצר, אני לא אעלה את כל זה.
<גילה אמדה: מה שרציתי לומר, שאצלנו למשל, כשירד השלג הכבד הזה - - -
משה גפני: בירושלים עיר הקודש.
<גילה אמדה: נכון.
<גילה אמדה: אני גרה בארמון הנציב ועשינו את הפעילות בשיתוף עם משרד הרווחה, המינהל הקהילתי והעירייה ויידענו את כולם.
<גילה אמדה: זאת אומרת את התושבים הבודדים וקשישים שאין להם עזרה ואין תמיכה, ויש לנו את כל הרשימה הזאת, ואני חושבת שבכל עיר ועיר, לדעתי כן יש להם את זה.
משה גפני: אם יש אז זה בסדר, אני משבח אותם.
<גילה אמדה: ופנינו טלפונית לכל התושבים האלה, שהם באמת חשוכים.
משה גפני: לעיריית ירושלים יש את הרשימה של כל הקשישים הבודדים?
<גילה אמדה: זה אצלנו במינהל הקהילתי, במשרד הרווחה.
משה גפני: יש?
<גילה אמדה: יש לנו את הרשימה של כולם, יש לנו גם כן את המועדון של הגיל השלישי, שדאגנו לכל הדברים האלה.
<גילה אמדה: אם זה לחימום ואם זה למזון ואם זה לשמיכות ולכל הדברים.
משה גפני: ד"ר דוד ברנד, מנהל אגף ייעור בקק"ל.
<דוד ברנד: אם רק אפשר לעמעמם את האורות טיפה.
משה גפני: כן, אבל לא הרבה זמן.
<דוד ברנד: 7 דקות.
<דוד ברנד: זה מה שהקציבו לי.
<דוד ברנד: אני אעשה את זה הכי מהר.
משה גפני: כן, כן, אבל אנחנו פה בקיצוצים כל הזמן.
<דוד ברנד: מאה אחוז.
<דוד ברנד: אז אני רוצה להציג את היערכות קק"ל לשינוי אקלים ביערות, בשטחים הפתוחים, באמצעות מחקר ופיתוח לניטור ארוך טווח.
<דוד ברנד: הקרן הקיימת לישראל משקיעה שבעה מיליון שקלים במחקר ופיתוח, במגוון של תחומים: ייעור, מרעה, אקולוגיה, נזקים וכו'.
<דוד ברנד: כל המחקרים הם מחקרים יישומיים.
<דוד ברנד: זאת אומרת שבעזרת המחקרים האלה, מנהלי השטח יידעו איך לנהל את השטח בצורה יותר טובה.
<דוד ברנד: בנוסף לכך, חוץ ממחקרים שהם לטווח קצר, משקיעים כסף רב מאד בנושא של ניטור אקולוגי ארוך טווח.
<דוד ברנד: יש לנו כאלה ארבע תחנות – בצפון הנגב, יתיר, יער ירושלים ובעתיד נקים גם בבירייה.
<דוד ברנד: מה הכוונה של מערך ניטור אקולוגי ארוך טווח – אנחנו למעשה מנסים ליישם את המשפט מקהלת: בַּבֹּקֶר זְרַע אֶת זַרְעֶךָ וְלָעֶרֶב אַל תַּנַּח יָדֶךָ, כִּי אֵינְךָ יוֹדֵע אֵי זֶה יִכְשָׁר, הֲזֶה אוֹ זֶה, וְאִם שְׁנֵיהֶם כְּאֶחָד.
<דוד ברנד: הניטור ארוך טווח שלי נותן לי כל הזמן אפשרות לראות אם מה שאני מבצע בפועל בשטח, הוא באמת בהתאם למטרות שאני קבעתי לי, וזה למעשה מה שנקרא ממשק אדפטיבי, ממשק מסתגל בהתאם לשינויים שקורים סביבנו.
<דוד ברנד: אני רוצה לדבר על האיומים על היערות, החורשים והשטחים הפתוחים.
<דוד ברנד: יש לנו ארבע דוגמאות לאיומים: אחד - אירועי גשם קיצונים, מה שדיברו עליהם; שתיים – יובש ושנות בצרות, שריפות יער וחורש, מזיקים ומחלות ממינים פולשים, ואני אתן דוגמאות איך אנחנו נערכים להם.
<דוד ברנד: דוגמא מגשר ניצנה, חורף 2010 שנהרס עקב שיטפון.
<דוד ברנד: מה שאנחנו עושים, בוואדיות, בנחלים, בייחוד בדרום, אנחנו מבצעים טרסות, מבצעים מן בריכות נטועות ...
<דוד ברנד: הבריכות הללו למעשה מווסתות את עוצמת השיטפונות.
<דוד ברנד: היות שאנחנו מבצעים ניטור יש מדידות.
<דוד ברנד: בשטח שלא מטופל בשיטות שלנו, מ-0.1 קמ"ר נגר, הספיקה היא 9 מטר קוב לשנייה.
<דוד ברנד: שטח שאנחנו מטפלים בו בשיטות שלנו של איגום, של איסוף מי נגר, שהוא גדול פי עשרה מהשטח הקודם, רק 4 מטר קוב לשנייה.
<דוד ברנד: ככה נראות אותן בריכות.
<דוד ברנד: אנחנו גם נוטעים אותן ובהמשך הם גם מספקים מגוון מאד רחב של שירותים אקולוגיים.
<דוד ברנד: נושא של יובש ושנות בצורת.
<דוד ברנד: השינויים הם כבר כאן.
<דוד ברנד: בתמונה העליונה אתם יכולים לראות מערכת שהייתה בשנת 2007 עם שיחים.
<דוד ברנד: בתמונה התחתונה זה אחרי שתי שנות בצורת רצופות, והאם מישהו יכול לזהות או לומר לי מה זה הקטעים הלבנים?
<דוד ברנד: יש לכם איזה שהוא רעיון?
<דוד ברנד: יפה, שבלולים.
<דוד ברנד: מה שקרה, ופה אנחנו רואים דוגמא מצוינת להתמוטטות של מערכת אקולוגית, השיחים מתו, בעקבות השיחים מתו השבלולים.
<דוד ברנד: מה אנחנו עושים כדי להילחם בנושא של יובש, או להיערך ליובש ותנאי בצורת – אנחנו מחפשים מינים, זנים עמידים ליובש.
<דוד ברנד: איתרנו עצים מצטיינים בכל רחבי הנגב, של שיטה סלילנית, של אלה אטלנטית, ואנחנו אוספים מהם את הזרעים, מתוך מטרה שדור העתיד יהיה עצים עמידים יותר ליובש.
<דוד ברנד: לא רק את העצים האלה, גם בברושים.
<דוד ברנד: הבעיה היא שכאשר אתה אוסף זרעים מעצים מצטיינים, כדי לדעת אם מה שאתה עושה הוא נכון או לא נכון, אתה צריך לעקוב אחריהם בדרך כלל בשיטה המסורתית – 20 שנה.
<דוד ברנד: לייצר שתילים, לטעת את הזרעים האלה ולראות אם הם באמת עמידים ליובש.
<דוד ברנד: פיתחנו, בשיתוף האוניברסיטה העברית, הפקולטה לחקלאות, חממה מתקדמת שבה אנחנו שמים שתילים שאפשר לעקוב אחר המאזן של המים שלהם בצורה רציפה.
<דוד ברנד: אני יכול לזהות שתילים – אם הם עמידים ליובש או לא עמידים ליובש.
<דוד ברנד: בחנו את זה הלכה למעשה ושתילים שהמקור שלהם היה מאותם עצים מצטיינים שעמדו בבצורות, הגיעו למצב שההישרדות שלהם הייתה 100%, לעומת שתילים רגילים, שלא שרדו.
<דוד ברנד: אנחנו חיקינו בחממה הזאת, עשינו חיקוי של בצורות וכו'.
<דוד ברנד: איום של שריפות יער וחורש: המענה לדבר הזה מעבר לדילול היערות ומעבר להפחתת חומר הבעירה, זה הקמה של קווי חיץ, של אזורי חיץ מסביב ליישובים שבסיכון.
<דוד ברנד: אנחנו פתחנו במהלך הזה לפני שלוש שנים, השנה אנחנו מסיימים את זה.
<דוד ברנד: בלמעלה מ-170 יישובים הקמנו סביבם קווי חיץ, על מנת שבעתיד, אם תקרה שריפה, נוכל להילחם בשריפה.
<דוד ברנד: והאיום האחרון – מזיקים ומחלות, מינים פולשים והמענה לדבר הזה זה הדברה ביולוגית ושימוש באמצעים ידידותיים לסביבה.
<דוד ברנד: דוגמא, בצד שמאל אתם רואים עלה של איקליפטוס שנגוע בצרעות של איקליפטוס שחדרו כאן לישראל, הם חדרו דרך אגב לכל העולם.
<דוד ברנד: ובצד ימין זה הנושא של כנימת הצבר, שרק עכשיו בחודש האחרון חדרה, תיכף אני אספר על זה.
<דוד ברנד: הנושא של צרעות האיקליפטוס שעושות נזק לאיקליפטוסים, זה התפשט בכל העולם.
<דוד ברנד: עשינו מבצע גדול, איתרנו אויבים טבעיים ולמעשה היום אנחנו המדינה היחידה בעולם שיש לה את אותם אויבים טבעיים ואנחנו מחלקים את זה לכל מיני מדינות כמו סין, הודו ואחרות, ועוזרים להן להילחם במזיק הזה.
<דוד ברנד: רק עוד דבר אחד לגבי הצבר, לפני כחצי שנה חדרה כנימה אלימה שמסכנת בצורה מאד רצינית את כל שיחי הצבר במדינת ישראל.
<דוד ברנד: היא כרגע נמצאת רק בצפון.
<דוד ברנד: אנחנו מנטרים, עוקבים ופתחנו בהליך הבאה של אויבים טבעיים, כדי להילחם.
<דוד ברנד: הכל כמובן תחת הרגולציה ותחת התקנים המחמירים של משרד החקלאות והשירותים להגנת הצומח, כי כמובן אנחנו לא רוצים להביא איזה שהוא מדביר ביולוגי שייכנס הנה לארץ ויעשה נזק במקום תועלת.
<דוד ברנד: חשוב לציין , שליש מאוכלוסיית העולם נמצאת באזורים יובשניים, כמונו.
<דוד ברנד: 40% מהשטח היבשתי של כדור הארץ מוגדר כיובשני צחיח ויש עלייה קבועה - - -
משה גפני: אנחנו יובשניים?
<דוד ברנד: אנחנו חצי יובשניים, Sub Humid.
<דוד ברנד: תלוי באיזה אזורים.
<דוד ברנד: חלק מאיתנו זה אזור ים תיכוני, חלק הספר המדבר הוא חצי יובשני.
משה גפני: הנגב, מה?
<דוד ברנד: יובשני לחלוטין.
<דוד ברנד: זה מחולק לשלושה מה שנקרא.
<דוד ברנד: שיעור העלייה בשטחים המדבריים בעולם הוא 0.04%.
<דוד ברנד: זאת אומרת ששטח פי שלושה ממדינת ישראל כל שנה עובר תהליכי מדבור.
<דוד ברנד: מה שאנחנו עושים, בייחוד ברצועת הספר, לחימה במדבור, איגום מי הנגב - - -
משה גפני: אנחנו נהיינו יותר מדבר?
<דוד ברנד: יש תהליך.
<דוד ברנד: זה תהליכי מדבור.
<דוד ברנד: אני אסביר.
<דוד ברנד: תהליכי מדבור זה לא ששטח הופך להיות מדבר.
<דוד ברנד: תהליכי מדבור הכוונה שקרקע שעד עכשיו הייתה פורייה, מאבדת מהפוריות שלה ואז היא הופכת, זה הכוונה לתהליכי מדבור.
משה גפני: זה קורה אצלנו?
<דוד ברנד: קורה אצלנו, בוודאי, בגבול הספר, בצפון הנגב.
<דפנה הר אבן: קו המדבר עולה צפונה.
<דוד ברנד: הוא עולה צפונה.
<דוד ברנד: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם משרד החוץ.
<דוד ברנד: בשבוע שעבר הייתה כאן מוניק ברבור, מזכ"לית האו"ם לאמנת המדובר, ללחימה במדבור.
<דוד ברנד: עשינו לה סיור בשטחים שלנו, היא מאד התפעלה מהידע, מאד התפעלה מהרצון והיא רוצה לשתף איתנו פעולה.
<דוד ברנד: מה שצריך לגבי היערכות לשינוי האקלים, זה מחייב מחקר ופיתוח, ניטור ארוך טווח.
<דוד ברנד: אנחנו נערכים לכך.
<דוד ברנד: תודה רבה.
משה גפני: אני מבקש את משרד הבריאות, ד"ר מאיה שניט אורלנד.
משה גפני: אז אם אפשר בקצרה ממש, אנחנו צריכים לעבור עוד הרבה אנשים ואני רוצה להתכנס לסיכום.
<מאיה שניט אורלנד: קודם כל פרופסור גרוטו מתנצל שהוא לא יכול היה להגיע.
משה גפני: אני לא ידעתי שהוא היה צריך לבוא, אז את לא צריכה להתנצל.
<מאיה שניט אורלנד: מאה אחוז.
<מאיה שניט אורלנד: קודם כל אז ד"ר סיניה נתניהו כבר סקרה את ההשפעות העיקריות, כולל השפעות אפשרויות על הבריאות.
<מאיה שניט אורלנד: חשוב לי להגיב לכמה נקודות שעלו פה.
<מאיה שניט אורלנד: נושא המהגרים – מהגרים שמגיעים למדינת ישראל גם יכולים להביא איתם מחלות שונות וגם חשופים למחלות שלנו, שאולי הם לא מחוסנים באופן טבעי.
<מאיה שניט אורלנד: נאור ירושלמי, שדיבר על נושא הידע על מחלות ומגיפות בזמן אמת, אז משרד הבריאות קידם בשנה האחרונה בעצם את נושא המחשוב של תיקי מטופלים על פגיעות חום בבתי חולים ומחלות זיהומיות, כדי לשפר את העברת הידע בזמן אמת וכדי שנוכל לפעול בזמן.
<מאיה שניט אורלנד: הוא פעל גם בנושא של חינוך אנשי מקצוע גם בקהילות וגם אנשי מקצוע באגפים השונים, כדי לתת מענה למקרים של אירועי קיצון.
<מאיה שניט אורלנד: בנושא של מחקר, למדען הראשי במשרד הבריאות - - -
משה גפני: מישהו נמצא כאן ממשרד האוצר?
<בוריס פבלוג: אני נציג המפקחת על הביטוח במשרד האוצר.
משה גפני: בסדר, זה חשוב, אבל אין מאגף תקציבים?
<מאיה שניט אורלנד: ברשותך, אני אמשיך.
<מאיה שניט אורלנד: אז בנושא של מחקר, למדען הראשי במשרד הבריאות יש תקציב מוגבל, אין לנו קולות קוראים בצורה ספציפית לנושא שינוי אקלים, ושוב, בלי תקצוב קשה מאד לפעול בנושא.
<מאיה שניט אורלנד: אני רק חייבת לציין שנושא של - - -
משה גפני: כמה שנים את במשרד הבריאות?
<מאיה שניט אורלנד: פחות משנה.
משה גפני: יש עוד מישהו ממשרד הבריאות?
<מאיה שניט אורלנד: אני קיבלתי הכנה ונערכתי.
משה גפני: לא, בסדר, אני אגיד לך למה אני שואל את זה - - -
<מאיה שניט אורלנד: אז בוא אני אסיים את דברי ואולי תקבל תשובה.
<מאיה שניט אורלנד: תודה.
<מאיה שניט אורלנד: אז שוב, משרד הבריאות מקדם את הנושאים הללו גם של מחשוב וגם של חינוך אנשי מקצוע, ללא תקציב מהתכנית הלאומית להיערכות לשינוי אקלים, כחלק מהיערכות המשרד לנושאים הללו, במצב של רווח כפול, פעילות של אי חרטה.
<מאיה שניט אורלנד: כן חשוב לי להזכיר גם את הנושא שרופאי מחוזות במשרד הבריאות פועלים כדרך שגרה לאיתור של אוכלוסיות בסיכון, לפי מצב סוציו-אקונומי, גיל, בעצם כדי לאתר אותם מראש במצבים של אירועי קיצון, כדי לאפשר מענה, אבל באמת צריך לעבוד פה מול הרשויות המקומיות.
<מאיה שניט אורלנד: גם נושא של התכנית הלאומית לעידוד שתיית מי ברז שהיא לא מתוקצבת והיא מאד מאד חשובה.
<מאיה שניט אורלנד: זהו, בקצרה.
משה גפני: אני רציתי לשאול אותך, האם יש במשרד הבריאות שינוי שהוא שינוי משמעותי בעקבות גם הדו"ח הזה, שאנחנו דנים עליו עכשיו וגם בעקבות דו"חות קודמים – האם משרד הבריאות שינה היערכות בעצם כדי להתמודד עם התופעות הללו?
<מאיה שניט אורלנד: אז שוב, כמו שאמרתי - - -
משה גפני: מה שאמרת זה בסדר, אבל זה נראה שיגרתי.
<מאיה שניט אורלנד: נושא המחשוב - - -
משה גפני: בסדר, זה שעברו למחשוב, גם משרד הדתות עבר.
משה גפני: עבר למחשוב?
<מאיה שניט אורלנד: לגבי משרד הדתות אני לא יכולה לענות לך.
משה גפני: לא, את לא צריכה לענות.
משה גפני: כולם עוברים למחשוב, מי לא עובר למחשוב?
משה גפני: אני שואל האם הייתה היערכות במשרד הבריאות, שהוא משרד מאד משמעותי בנושאים שהועלו כאן.
משה גפני: האם היה איזה שינוי דרמטי?
משה גפני: אני לא בטוח שאת יכולה לענות על זה, בגלל שאם את רק שנה במשרד, כדאי שתבדקי את זה – האם נעשה שינוי כמטה היה?
משה גפני: הרי משרד הבריאות יהיה נושא אם חס וחלילה יקרה משהו.
משה גפני: האם נעשה משהו בעניין?
משה גפני: ואז יגידו יש דו"ח של המשרד להגנת הסביבה.
<סיניה נתניהו: הכינו תכנית, אדוני יושב הראש, הם הכינו תכנית בעקבות העובדה שאנחנו פועלים עם הרבה מאד משרדי ממשלה, דווקא משרד הבריאות הכין תכנית להיערכות לשינוי אקלים, אבל - - -
<מאיה שניט אורלנד: משרד הבריאות והמשרד להגנת הסביבה מקדמים את זה ביחד בכל פגישת מטה מול מטה.
משה גפני: מה זה תכנית?
משה גפני: זה צריך כסף, מה זאת אומרת תכנית?
<מאיה שניט אורלנד: התכנית הלאומית לבריאות הסביבה.
<מאיה שניט אורלנד: יש פרק ש - - -
משה גפני: זאת אומרת אם יקרה משהו חס וחלילה, אז אנחנו נגיד שהייתה תכנית?
<מאיה שניט אורלנד: והיא לא תוקצבה.
משה גפני: מדינת עולם שלישי.
משה גפני: הייתה תכנית, זה גם כן משהו.
משה גפני: לא, זה - - -
<איזבלה קאראקיס: אם אפשר להוסיף כמה מילים.
<איזבלה קאראקיס: ד"ר איזבלה קראקיס, האפידמיולוגית הסביבתית של משרד הבריאות.
משה גפני: כן, בסדר, אני עכשיו מחפש כסף, אז?
משה גפני: קודם כל אני מודה לך.
משה גפני: ד"ר אריה ונגר, אדם טבע ודין, בבקשה.
<אריה ונגר: תודה אדוני.
משה גפני: רגע, רשות המים, מי רוצה?
משה גפני: אתה רשות המים, בסדר.
משה גפני: אז אני רוצה שכל אחד ידבר.
<אריה ונגר: אני רק אומר כמה מילים.
<אריה ונגר: בקצרה, לא יותר מחצי שעה.
משה גפני: אני לא ביקשתי יותר מחצי שעה.
משה גפני: ביקשתי רק שזה יהיה שתי דקות.
<אריה ונגר: אני קודם כל רוצה לברך את דוקטור נתניהו ואת פרופסור אילון והמשרד להגנת הסביבה, על העבודה החשובה שלהם - - -
משה גפני: ואת המנכ"ל.
<אריה ונגר: ואת המנכ"ל כמובן, ואת השר ואת הוועדה על קיום הדיון.
<אריה ונגר: אנחנו מכירים מהניסיון האנושי, אדוני, שגם ברפואה, גם בסביבה ובעוד הרבה תחומים, מניעה של בעיות הרבה פעמים הרבה יותר זולה, הרבה יותר יעילה והרבה יותר קלה ונכונה מאשר להתמודד איתם אחרי שהן נוצרו, וברוח זו החליטו בוועידות האקלים של האו"ם, בוועידות האחרונות, שהאנושות צריכה לצעוד בשני מסלולים.
<אריה ונגר: מסלול אחד – הפחתת פליטות, כדי למזער את הבעיה או למנוע את מה שעוד אפשר למנוע, ומסלול אחר של התאמה והסתכלות, כדי להסתגל בכל זאת לנזקים שחלקם הם בלתי נמנעים.
<אריה ונגר: אז האנושות התחילה ללכת בשני המסלולים.
<אריה ונגר: מדינת ישראל התחילה ללכת במסלול של הפחתת פליטות גזי חממה, עם החלטת ממשלה ותקצוב והתכנית הזאת בהחלטה בדיוני התקציב בשנה שעברה, החלטה שהיא לטעמי ולהבנתי לא פחות משערורייה בקנה מידה לאומי, התכנית הזאת נכנסה למגירה, מגירה עמוקה וחשוכה.
<אריה ונגר: אני חושש מאד שגם התכניות היפות שהמשרד מכין עכשיו להסתגלות, ייכנסו לאותה מגירה מיניסטריאלית שאנחנו לא יודעים כרגע איפה המפתח שלה.
<אריה ונגר: למה?
<אריה ונגר: אדוני עוד מחפש כסף, אז כנראה שזאת הסיבה.
משה גפני: אני תיכף חוזר למשרד האוצר
<אריה ונגר: כן.
<אריה ונגר: אני חייב לציין שאנחנו מאד מאוכזבים ואנחנו מצפים גם מהשר להגנת הסביבה, גם מכל מי שיכול להשפיע ולהשמיע את קולו, אנחנו מצפים גם מהוועדה המכובדת הזאת, להשמיע את קולם כדי להחזיר בדיוני התקציב של שנה הבאה, אם לא קודם לכן, את התכנית הלאומית להפחתת פליטות של זיהום אוויר, בצד קידום התכניות החשובות להסתגלות, וזה רק קצה הקרחון למה שנמצא פה.
<אריה ונגר: יש הרבה מאד תחומים שצריך להיערך בהם.
משה גפני: דור, אתה אחריו.
<דוד לפלר: שלום.
משה גפני: יש בעיה עם כסף.
<דור בלוך: בדרך כלל יש.
משה גפני: בדרך כלל יש?
<דור בלוך: בעיה עם כסף.
משה גפני: בדרך כלל יש בעיה עם כסף?
<דור בלוך: באופן כללי.
משה גפני: 4 מיליארד שקלים על 0% מע"מ על דירות וזה לא יוזיל את מחירי הדירות.
<דור בלוך: כמה אפשר לקחת?
<אריה ונגר: אגב, התכנית שבוטלה עברה הערכה כלכלית והיא נמצאה כיעילה מבחינה כלכלית ולמרות זאת היא בוטלה.
<דוד לפלר: כן, אז כמו שאמרנו, הנושא של היערכות לשינוי אקלים מתחלק למיטיגציה ואדפטציה.
<דוד לפלר: מה שנקרא המיטיגציה, זו אותה תכנית שאריה דיבר על הפחתת פליטת גזי חממה.
<דוד לפלר: לפי דעתי היה פה מיתוג גרוע, השם של התכנית לא היה טוב, מכיוון שהתכנית הזאת הייתה תכנית כלכלית פרופר.
<דוד לפלר: התכנית הזאת הביאה להתייעלות אנרגטית, שגם הרשויות ירוויחו.
<דוד לפלר: למשל רשויות מקומיות כמו ירוחם, כמו מעלות, כמו מעלה עירון, שנכנסו לתכנית, גם הן חסכו מאות אלפי שקלים בשנה, רשויות קטנות וגם היזמים הרוויחו, כי זו תכנית עם תשואה כלכלית.
<דוד לפלר: לכן אני עד עכשיו לא מבין למה היה ביטול של התכנית הזאת, ואני מקווה שהיא כן תחזור כי היא הייתה תכנית שלא באה להציל את העולם, היא בסופו של דבר נתנה תשואה כלכלית.
<דוד לפלר: אבל אני אדבר יותר על ההסתגלות, מה שאנחנו קוראים אדפטציה.
<דוד לפלר: ראשית, אופירה, אנחנו נעביר את הכסף כדי שאתר האינטרנט של מרכז הידע יוכל להמשיך לתפקד.
<דוד לפלר: אנחנו מתכננים כנס חוצה ממשלה, של כל משרדי הממשלה ובעניין הזה אני רוצה לציין שאנחנו קבענו הרבה זמן - לפעמים צריך קצת מזל – קבענו הרבה זמן מראש כנס וישיבה גדולה של המטה, של הוועדה לשינוי אקלים, ולמזלי הטוב זה יצא שבוע אחרי אירוע השלג, אז הייתה נוכחות וכולם אמרו איך ידעת לעשות את זה, אבל האמת שזה תוכנן הרבה זמן מראש.
<דוד לפלר: אנחנו עובדים על הצעת מחליטים יחד עם משרד הבריאות, להיערכות לשינוי אקלים, הצעת מחליטים בממשלה.
<דוד לפלר: כאשר שוב, הבעיה העיקרית שמאד אופיינית למדינה שלנו היא, שזה לא נראה נושא דחוף.
<דוד לפלר: זה נראה נושא, אוקי, יש שריפה בכרמל, נדבר.
<דוד לפלר: יש שלג, נדבר.
<דוד לפלר: ועכשיו מה אתם רוצים – הכל בסדר.
<דוד לפלר: אבל האתגר שלנו, האמיתי, אדוני יושב הראש, זה להביא את זה כדבר חשוב, עכשיו, כשלא קרה לשמחתנו שום אסון טבע.
<דוד לפלר: נושא אחרון שאני רוצה לציין, בימים אלה מוקמת, הוקמה כבר חברה לטיפול בנושא המצוק החופי, הגנה על מצוקי הארץ, כאשר אני רוצה לציין שהממשלה החליטה לתת כ-500 מיליון שקלים ל-10 שנים על מנת לטפל בבעיה שלא רואים אותה ביום יום, אבל השחיקה של מצוקי הכורכר בחופי הים התיכון, הוא נושא שיטופל.
<דוד לפלר: הוקמה חברה ייעודית לנושא הזה ובימים אלה בוחרים מנכ"ל לחברה ואני חושב שזה חשוב שהצעד הזה נעשה.
משה גפני: דור בלוך, אגף התקציבים.
משה גפני: תראה, אנחנו דנים בדו"ח של המדענית הראשית של המשרד להגנת הסביבה, הד"ר סיניה נתניהו ומן הדברים עולה כך: אנחנו נמצאים במצב, העולם נמצא במצב, אבל גם אנחנו נמצאים במצב של מצבי קיצון שקורים מפעם לפעם.
משה גפני: קרה הנושא של השלג, שזה קרה השנה, היו כמה ימים של חום מאד קשה.
משה גפני: יש דברים שהם דברים שאנחנו צופים שהם יקרו.
משה גפני: אנחנו מקווים שלא, אבל אם אנחנו מסתכלים בעיניים פקוחות, וחז"ל אומרים שאין סומכים על הנס וצריך להיערך לזה.
משה גפני: אי אפשר להגיד יהיה בסדר ובלאו הכי זה לא עכשיו, מי יודע מתי.