GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אברהם שיינפלד: הבעיה היא שילד שגדל במצב מסוים במשך עשרים שנים כבנו של פלוני והוא הוחזק כבנו של פלוני וברור שאם הוא בנו של פלוני הוא לא יכול להינשא, יהיה קשה לבתי הדין בעוד עשרים שנים להכשיר אותו.
<קריאה: אז כבר יהיה אפשר לקיים נישואים אזרחיים.
<אברהם שיינפלד: אני לא יודע מה בדעת הפרקליטות לעשות אחרי דחיית הערעור.
<אברהם שיינפלד: השופטים ברוך השם ממשיכים לבקש חוות דעת של נשיא בית הדין הגדול וזה לא מהווה תקדים שמחייב אותם מבחינה זאת, אבל ודאי שאם אפשר היה לסגור את הפרצה הזאת, זה היה דבר גדול מאוד.
מאיר שטרית: כשר המשפטים לשעבר, אני יכול לייצג אותם.
משה גפני: הם כולם בוועדת שקד?
משה גפני: יש עוד חיים חוץ מזה.
<קריאה: חשבתי שדוקטור ויגודה יגיע.
משה גפני: אתה תראה אותם בישיבה הבאה, אחרי מה שאני הולך לומר עכשיו.
משה גפני: אני רוצה לשאול אותך האם אתה תסכים כי אני אבקש ממך, לשנות את החקיקה בעניין הזה ולכתוב לא בהתייעצות אלא בהסכמה.
מאיר שטרית: אני בהחלט מוכן לדון בזה.
משה גפני: בישיבה הבאה כל משרד המשפטים יהיה כאן.
משה גפני: אני חושב שצריך לתקן את זה.
משה גפני: אז חשבתי שצריך לעשות את זה.
אברהם מיכאלי: אני זוכר את הוויכוח הזה שהתקיים בזמנו.
מאיר שטרית: לשמחתי, מהרב שיינפלד אני מבין שגם היום, לפי דבריו, המערכת המשפטית אכן פונה לבתי הדין הרבנים ומבקשת חוות דעת וגם בדרך כלל נוהגים לפיה.
מאיר שטרית: מה שהוא ציין, זה חריג.
מאיר שטרית: זאת הסיבה שאני התנגדתי אז לשינוי שעשו בחוק.
משה גפני: אתה צדקת.
מאיר שטרית: בטח צדקתי.
משה גפני: זה פשוט לגרום נזק למשפחה ולגרום נזק לילד.
אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש, אני זוכר את הוויכוח.
אברהם מיכאלי: קראו לזה חוק של כבל.
משה גפני: הוא אומר שהוא התנגד ואני לא זכרתי.
מאיר שטרית: יצחק לוי תמך בזה.
מאיר שטרית: אני התנגדתי.
מאיר שטרית: הלכתי אליו ושאלתי אותו איך הוא מסכים עם זה.
אברהם מיכאלי: אם בודקים את כוונת המחוקק, אנחנו בזמנו דיברנו ואמרו שההתייעצות תהיה הסכמה.
אברהם מיכאלי: זה מה שנאמר אז.
אברהם מיכאלי: לצערנו מישהו מנצל את הפרצה הזאת כי אנחנו לפעמים ותרנים בניסוח של מילה.
<אברהם שיינפלד: למעשה גם לא קיבלו את חוות הדעת של היועץ המשפטי לממשלה.
<אברהם שיינפלד: גם הוא התנגד.
משה גפני: אנחנו נדון בהצעה הזאת.
משה גפני: זה עוד קטלי
משה גפני: זטור כדי להעביר את החוק יותר מהר.
משה גפני: משרד המשפטים לא כאן.
משה גפני: יש מישהו ממשרדי הממשלה שמבקש להתייחס?
<נורית ירמיה: כן.
<נורית ירמיה: משרד המדע, הטכנולוגיה והחלל.
משה גפני: המדענית הראשית.
<נורית ירמיה: צהרים טובים לכולם.
<נורית ירמיה: כפי שנאמר כבר כאן קודם, יש לערוך הבחנה בין הפן הרפואי, הטיפולי, האבחנתי לבין הפן המחקרי.
<נורית ירמיה: לא תמיד ההבחנה הזאת מאוד ברורה אלא יש כאן משהו קצת עמום.
<נורית ירמיה: כפי שנאמר קודם, יש מקום לעוד עבודה בבית של משרדי הממשלה כדי להתקדם.
משה גפני: את חדשה במשרד המדע.
משה גפני: אני קצת מתפלא על העניין הזה.
משה גפני: החוק הזה כבר מונח זמן רב.
משה גפני: הוא כבר אושר במליאת הכנסת בקריאה טרומית לפני שבעה חודשים.
משה גפני: מה קרה שמשרדי הממשלה לא ישבו על הנושא הזה?
משה גפני: אני שואל אותך בלי להאשים אותך כי את חדשה במשרד.
מאיר שטרית: לא היה להם זמן לשבת.
אברהם מיכאלי: זאת השיטה.
<נורית ירמיה: כפי שאמרת, אני חדשה ולכן השאלה הזאת צריכה להיות מופנית לוותיקים.
<נורית ירמיה: יחד עם זאת יש כאן עבודה שצריכה להיעשות ומן הראוי שהיא תיעשה.
<נורית ירמיה: כן חשוב לי להוסיף ולומר שהמחקר האישי שלי הוא גם בתחום הגנטיקה וישבתי בוועדת אתיקה וגנטיקה בארגון הבריאות בארצות הברית, ובהחלט יש מקום לחוק.
<נורית ירמיה: יחד עם זאת יש עוד מקום לעבודה בבית.
אברהם מיכאלי: היושב ראש, מהשאלה שלך אני מבין שלא הופתעת שכך יענו לך במשרדי הממשלה.
אברהם מיכאלי: אתה מכיר את צווי החירום שעל פיהם אנחנו פועלים כבר חמישים שנים וכשאני היום מנסה לבטל אותם, מבקשים ממני עוד חודש ועוד חודש ועוד חודש.
אברהם מיכאלי: חמישים שנים כבר דוחים.
משה גפני: מיכל שגיא, איגוד היועצות הגנטיות.
<מיכל שגיא: שלום לכם.
<מיכל שגיא: אני עובדת בבית חולים הדסה כיועצת גנטית בכירה ואני מייצגת כאן, עם עוד שתיים מחברותיי, את איגוד היועצות והיועצים הגנטיים בישראל.
<מיכל שגיא: אני רוצה לומר שתיים-שלוש מלים לגבי השאלה מה אנחנו ומה מקומנו כי החוק הזה כמובן, כמו שפרופסור בורוכוביץ אמר, נוגע גם לעבודה היום יומית שלנו.
<מיכל שגיא: בישראל יש שני גורמים שנותנים ייעוץ גנטי בפועל ורשאים לתת ייעוץ גנטי ואלה רופאים גנטיקאים שעברו הכשרה להיות גנטיקאים ויועצים גנטיים שעברו הכשרה מיוחדת ולימודים מיוחדים.
מאיר שטרית: זה תחום חדש שהתפתח מאז החוק.
<מיכל שגיא: זה תחום שהתפתח יותר מאז החוק.
<מיכל שגיא: הוא כבר קיים כאן
<מיכל שגיא: בארץ משנות ה-70 בטיפין טיפין אבל הוא מאוד מאוד התפתח והיום מספר היועצות הגנטיות – בדרך כלל יועצות – הוא פחות או יותר כמו הרופאים הגנטיקאים והם עובדים ביחד ובמקביל בדרך כל במכונים גנטיים, היום גם יותר בקופות חולים, ויש עוד נושאים לדון בעניין הזה.
<מיכל שגיא: הם עוברים הכשרה מיוחדת של לימודים לתואר שני בגנטיקה של האדם או במסלולים מיוחדים להוראה של ייעוץ גנטי שקיימים היום ב"הדסה".
משה גפני: מה את עושה כיועצת גנטית?
<מיכל שגיא: כיועצת גנטית אני מקבלת אנשים שיש להם שאלה לגבי מחלה גנטית שיש או אולי עלולה להיות במשפחתם, בין אם לעוברים – אם מדובר על הריון – ובין אם עדיין הם לא נולדו או עתידים להיוולד.
<מיכל שגיא: אנחנו מייעצים לאנשים ונותנים להם תשובה לגבי הסיכון שלהם ללדת ילד חולה, אילו בדיקות הם יכולים לעשות כדי להימנע מלידת ילד חולה אם הם מעוניינים בכך.
<מיכל שגיא: אנחנו דנים בכך לגבי קבלת ההחלטה שלהם אם הם עושים את הבדיקות הגנטיות או לא עושים אותן, ומראים להם את הפלוס והמינוס.
משה גפני: זאת אומרת, זה רק לגבי אישה בהריון?
<מיכל שגיא: הרבה מאוד נשים בהריון.
<מיכל שגיא: אנחנו נותנים גם ייעוץ לאנשים שעלולים להיות חולים במחלה בעתיד.
<מיכל שגיא: למשל, מה שהזכיר חבר הכנסת שטרית כאשר הרבה מאוד מהעבודה של היועצים או היועצים הגנטיות היום היא לנשים שיש להן סיכון לחלות בסרטן השד ורוצות לדעת האם הן נושאות את הגן ואנחנו מסבירות גם את ההשלכות של המידע הזה.
משה גפני: מה את אומרת להן?
<מיכל שגיא: אנחנו פורסים בפניהן את היתרונות.
משה גפני: מה בסוף את מייעצת להן?
משה גפני: בא אליך אדם שעבר בדיקה גנטית.
מאיר שטרית: זה לא שחור-לבן.
משה גפני: אני רוצה לדעת גם את האפור.
משה גפני: הוא בא אליך ומתברר במידע הגנטי שהוא קיבל, הוא עשה בדיקה, שיש לו אין ספור מחלות גנטיות שהוא עלול לחלות בהן אבל הוא איש בריא ואיש שמח.
משה גפני: מה את אומרת לו?
<מיכל שגיא: אני רוצה להקדים דבר אחד ולומר שאנחנו חושבות שחשוב מאוד שלפני שהבן אדם עושה את הבדיקה, הוא יבין לקראת מה הוא הולך.
<מיכל שגיא: זה אחד התפקידים שלנו כאשר מישהי באה אלינו.
משה גפני: אני מדבר על אדם ספציפי.
משה גפני: אדם בריא, עובד והכול בסדר אתו, הוא בא אליך ושואל האם לעשות בדיקה גנטית.
<קריאה: שלא יעשה.
<מיכל שגיא: אני חושבת שהאדם קודם כל צריך להבין בפני מה הוא עומד.
<מיכל שגיא: הוא צריך להיות מודע לזה שאם הוא עושה את הבדיקה, אנחנו עלולים לגלות לו דברים שאולי הוא לא רוצה לדעת על עצמו.
<מיכל שגיא: לבן אדם יש חופש בחירה.
<מיכל שגיא: זאת עמדתי האישית.
משה גפני: את זה גם אני יודע להגיד.
משה גפני: אני שואל על הדילמה שעומדת בפניך.
משה גפני: האיש בריא, עובד, הכול בסדר אתו ועכשיו הוא צריך לעשות בדיקה גנטית כי הציע לו הרופא לעשות את הבדיקה הזאת ואמר לו ללכת להתייעץ עם יועץ גנטי.
משה גפני: בפניך עומדת דילמה והדילמה היא שמצד אחד, אם הוא הולך לעשות את הבדיקה הזאת, הוא עלול לגלות שבמשפחתו יש גן או גנים והוא עלול לחלות אבל בכלל לא בטוח שזה יקרה.
משה גפני: אז הוא נכנס לדיכאון ומפסיק לעבוד.
משה גפני: אני מספר לך על מקרה אמנם וירטואלי, אבל מקרה.
משה גפני: מצד שני, אם את אומרת לו לא לעשות את הבדיקה הגנטית, הוא עלול לחלות במחלה שאם הוא יגלה אותה קודם, הוא יכול היה לרפא אותה.
<מיכל שגיא: אני חושבת שאתה נוגע בדיוק בנקודה שיש גם את זה וגם את זה.
<מיכל שגיא: אנחנו בעד חופש החלטה וההחלטה היא של האדם והאוטונומיה שלו היא להחליט בסופו של דבר האם הוא עושה בדיקה או לא.
<מיכל שגיא: תפקידי לתת את כל המידע כדי שהוא יקבל החלטה מושכלת.
מאיר שטרית: היושב ראש, ככל שאני חשבתי על זה ואני חושב על זה הרבה, לעתים מכל מיני סיבות החקיקה בעניין הזה רק באה להסדיר את הנושא.
משה גפני: אתה מוביל כאן את החקיקה.
משה גפני: מה זה מכל מיני סיבות?
מאיר שטרית: חוץ מהחקיקה.
מאיר שטרית: החקיקה באה רק להסדיר את הנושאים.
מאיר שטרית: ההחלטה אם לעשות את בדיקה גנטית או לא, זאת בסופו של דבר החלטה של הבן אדם עצמו כי אם הוא ירצה לעשות, אי אפשר למנוע זאת ממנו.
מאיר שטרית: השאלה שלך היא מאוד חדה והיא האם לייעץ למישהו לעשות בדיקה גנטית או לא.
מאיר שטרית: אני חושב, לפחות המסקנה אליה אני הגעתי, שאדם לא צריך לעשות שום בדיקה גנטית אלא אם הוא צריך, אם הוא חייב בגלל מחלה, כי אחרת למה לא להסתבך?
מאיר שטרית: אני אשאל אותך שאלה הפוכה.
מאיר שטרית: נגיד שיש לך מחר מישהו שקורא את העתיד שלך והוא יכול להגיד לך את העתיד שלך, אתה תרצה לראות את העתיד שלך?
מאיר שטרית: לא בטוח.
מאיר שטרית: הוא יכול להגיד לך עד מתי אתה תחיה, עד איזה תאריך, תרצה לדעת?
מאיר שטרית: אתה לא רוצה לדעת.
מאיר שטרית: הכול תלוי מלמעלה.
מאיר שטרית: בדיקה גנטית לא מראה במאה אחוזים שאדם שנושא גן מסוים, אכן יחלה אלא היא מצביעה על נטייה ויש אנשים שנושאים את אותו גן וחולים, ויש אנשים שנושאים את אותו גן ולא חולים כאשר עדיין לצערי או לשמחתי, עד היום לא יכולים להסביר למה זה כך.
מאיר שטרית: אם היו יכולים להסביר היום למה אדם שנושא גן מסוים חולה ואחר שנושא את אותו גן לא חולה, מצבנו היה יותר מסובך כי אז אפשר לגלות בבדיקה מי כן יחלה ומי לא יחלה.
מאיר שטרית: גם זאת בעיה.
מאיר שטרית: לכן לדעתי במצב הנוכחי, עדיף לאנשים לא לעשות בדיקה גנטית אלא אם יש צורך או חובה.
<סמדר הורוביץ: אני יועצת גנטית ומשפטנית.
<סמדר הורוביץ: אני מרגישה שהדברים לא הובנו כראוי.
<סמדר הורוביץ: עמדתך, חבר הכנסת שטרית, מבורכת אך זוהי עמדתך.
מאיר שטרית: לא התיימרתי לייצג עמדות של אחרים.
<סמדר הורוביץ: בסדר גמור.
<סמדר הורוביץ: יש לה מקום וזה חלק מהתפקיד שלנו.
<סמדר הורוביץ: אני חושבת שהתקבל כאן הרושם שבן אדם הולך ברחוב ומציעים לו בדיקה גנטית.
<סמדר הורוביץ: לא.
<סמדר הורוביץ: אף אחד לא מציע לאף אחד לעשות בדיקה גנטית סתם.
<סמדר הורוביץ: אני לא מדברת על בדיקות DTC שיש באינטרנט.
<סמדר הורוביץ: זה מערך פרוץ שאפשר לדבר עליו ואני חושבת שראוי להתייחס לזה גם אך לא התייחסו לזה כאן.
<סמדר הורוביץ: מה שקורה היום זה שאדם שמגיע לייעוץ גנטי מגיע כי יש סיבה, כי במשפחה שלו יש ריבוי מקרים של סרטן, כי אותה אישה עברה איזושהי בדיקת אולטרה סאונד והיא לא תקינה מאוד, יש רשימת דברים.
משה גפני: מה את מייעצת לה?
<סמדר הורוביץ: זה לא כמו שהצגת שבן אדם שמח, יש לו עבודה והכול בסדר גמור ועכשיו הוא בא לעשות בדיקה גנטית.
<סמדר הורוביץ: הוא מגיע מראש מודאג כי יש בעיה.
משה גפני: הוא מודאג אבל בריא.
<סמדר הורוביץ: למשל במקרה שעלה שזה לחלוטין אחד המקרים, הנושא של סיכון לסרטן, בן אדם מגיע כי הוא כבר מודאג כי יש במשפחה שלו ריבוי מקרים של סרטן, אמו נפטרה מסרטן כשהוא היה צעיר, אחותו עכשיו חלתה וכולי.
<סמדר הורוביץ: אנחנו צריכים להסביר לבן אדם את האפשרויות.
<סמדר הורוביץ: אנחנו יכולים לבדוק לא רק כדי לדעת שאתה בסיכון ואז לך תתמודד עם זה ותהיה בדיכאון אלא כי יש לנו איך לעזור לך.
<סמדר הורוביץ: יש מעקב, יש מניעה, בנוגע לסרטן שד למשל שיעור הריפוי היום במצב של גילוי מוקדם הוא 95 אחוזים.
<סמדר הורוביץ: זה לא בואי נבדוק ונדאיג אותך אלא בואי נבדוק ונעזור לך.
<סמדר הורוביץ: זה צד אחד.
<סמדר הורוביץ: הצד השני הוא הצד שקבע חבר הכנסת שטרית והוא צודק.
<סמדר הורוביץ: הוא אומר שתבוא אישה ותאמר שזה לא בשבילה, זה רק יטריד אותה והיא מעדיפה לעשות את המעקב בלי לדעת את התשובה, בסדר גמור, מבורך.
<סמדר הורוביץ: זה בדיוק תפקידה של היועצת הגנטית.
<סמדר הורוביץ: היא צריכה לשבת עם משפחה ולהסביר לאנשים את הדילמה, את הגנטיקה, את האפשרויות ויחד עם המשפחה להגיע להחלטה וללוות אותה בתהליך של הבדיקה ובהתמודדות עם תוצאותיה.
משה גפני: אני שאלתי מה את עונה לה.
<סמדר הורוביץ: אצל כל אישה בכל ייעוץ התשובה תהיה שונה בהתאמה למה שמתאים לאותה אישה.
<גלי בן אור: אישה או גבר לצורך העניין.
<סמדר הורוביץ: אישה או גבר, ודאי.
<סמדר הורוביץ: לא ציינתי את זה אבל את צודקת במאה אחוזים.
<סמדר הורוביץ: אלה בהחלט גם גברים.
<סמדר הורוביץ: אני רוצה להוסיף עוד מילה אחת.
<סמדר הורוביץ: כיוון שמי שהיום עוסק בפרקטיקה, אלה סדר גודל של חמישים-שישים רופאים גנטיקאים וחמישים-שישים יועצות גנטיות, חשוב לי לציין שלוועדה הזאת אנחנו לא הוזמנו אלא שמענו עליה.
<סמדר הורוביץ: שמענו וביקשנו להגיע והגענו.
<סמדר הורוביץ: הייתי מבקשת, אם אפשר באופן רשמי שכאשר ועדה דנה בנושאים של גנטיקה, כל ועדה, כי זאת לאו דווקא ועדת המדע והטכנולוגיה, אנחנו נוזמן כגורם רשמי.
<סמדר הורוביץ: תודה.
משה גפני: לוועדה הזאת יש מנהלת ועדה מאוד טובה ואחרי הבקשה שלך, אתם תוזמנו באופן רשמי.
משה גפני: אין שום בעיה עם העניין הזה וזה בסדר גמור.
משה גפני: אני לא יכול להגיד לך לגבי ועדות אחרות אלא רק לגבי ועדת המדע והטכנולוגיה.
מאיר שטרית: אני רואה שהיא דווקא מסכימה אתי.
מאיר שטרית: אמרתי שאם יש צורך.
משה גפני: גם אני הבנתי כך.
מאיר שטרית: אתן לך דוגמה ממקום אחר לא גנטי.
מאיר שטרית: גברים כידוע, כאשר עושים בדיקות דם, אחת הבדיקות שגברים נוהגים לעשות בעיקר מעל גיל ארבעים או חמישים זאת בדיקת PSA.
מאיר שטרית: זאת לא בדיקה גנטית אלא בדיקה שמצביעה על חלבון מסוים שהוא סמן, הוא מרקר, להתפתחות של סרטן בערמונית.
מאיר שטרית: כאשר אדם עושה בדיקה, בדרך כלל כל בדיקת דם, הרופא כן מציע לעשות את הבדיקה הזאת.
מאיר שטרית: כיוון שאם אתה מגלה מוקדם, ככל שאתה מגלה את הסכנה שיש לך נטייה לחלות בערמונית, מטפלים בזה בצורה יותר יעילה.
מאיר שטרית: נכון, אני מביא דוגמה ממקום אחר.
מאיר שטרית: ככל שאתה מגלה את הבדיקה מוקדם יותר, אתה יכול למנוע חלילה וחס את המחלה או לטפל בה בצורה יותר יעילה.
מאיר שטרית: אם אתה מחכה עד שהיא תתגלה, היא הופכת להיות בעיה.
משה גפני: אנחנו מדברים על סוגיה אחרת לגמרי.
מאיר שטרית: על לעשות בדיקה או לא לעשות אותה.
משה גפני: אני חושב שכבר הבנתי, במיוחד אחרי ההסבר שלך.
משה גפני: פרופסור יובל ירון.
משה גפני: אני חושב שאני כבר הבנתי ואם אני הבנתי, אין אחד בחדר הזה שלא הבין.
<יובל ירון: אני נמצא כאן עם נציגים מאיגוד הגנטיקאים הרפואיים בישראל, אלה רופאים שעוסקים בייעוץ גנטי.
<יובל ירון: האיגוד מברך על החוק, גם על גרסתו הקודמת וגם על הצורך בתיקון בחוק.
<יובל ירון: אנחנו נשמח לסייע.
<יובל ירון: יש כמה דברים קטנים בהצעת החוק שדורשים איזשהו תיקון קוסמטי ואני חושב שפרופסור בורוכוביץ גם התייחס לזה, אבל למעט זאת, אנחנו תומכים ונשמח לסייע.
<טלי שפר: אנחנו מפארמה ישראל, איריס ואני.
<טלי שפר: אני מחברת נוברטיס ואיריס מחברת GSK.
<טלי שפר: בסך הכול 16 חברות משתתפות ומובילות בפארמה ישראל ואלה החברות הרב לאומיות בתרופות מקור.
<טלי שפר: גם אנחנו מברכים על הצעת החוק וגם על התיקון.
משה גפני: במה אתם קשורים לזה?
<טלי שפר: אנחנו עובדים עם זה.
<קריאה: הם עושים מחקר.
<טלי שפר: הקשר הוא קשר מחקרי.
<טלי שפר: אני רוצה לחדד את דבריו של פרופסור בורוכוביץ ולומר שמבחינתנו זה מסמך עבודה.
משה גפני: אתם בעד החוק.
<טלי שפר: אנחנו בעד התיקון.
<טלי שפר: יש דברים שצריכים לתקן גם כדי להתאים ולעודד מחקרים קליניים שיגיעו לארץ על מנת לתת גישה לחולים להשתתף בתרופות מתקדמות שעדיין לא נכנסו לסל.
<טלי שפר: צריך לקחת בחשבון שלפעמים החוקים האלה הם קצת שונים.
<טלי שפר: הביו-מרקרים האלה לפעמים לא נחשבים בעולם כמחקר גנטי ואנחנו צריכים לקחת את זה בחשבון על מנת באמת להביא את המחקרים הקליניים האלה ולתת גישה לחולים האלה לתרופות הכי מתקדמות שקיימות בעולם ועדיין לא נכנסו לסל.
משה גפני: אם כן, אתם תומכים.
<טלי שפר: אנחנו תומכים.
<טלי שפר: אנחנו כמובן רוצים להיות חלק ולהיות שותפים.
משה גפני: אנחנו ועדה ליברלית פלורליסטית שמזמינה את כל מי שמבקש ואפילו נותנת לו רשות דיבור.
משה גפני: תראה, יש לך תמיכה גדולה.
משה גפני: בבחירות אתה יכול לקבל הרבה קולות.
מאיר שטרית: אנשים ממש זוכרים את זה בבחירות.
מאיר שטרית: כשר המשפטים עשיתי את חוק הקנסות, אם אתה זוכר, הכפלת הקנסות – 450 אלף אנשים נפטרו מהקנסות שלהם במחיר נמוך.
מאיר שטרית: מישהו זוכר את זה?
<נורית בבניק: נציגת לשכת עורכי הדין.
משה גפני: יש סעיף אחד לו אתם מתנגדים.
<נורית בבניק: סעיף אחד.
<נורית בבניק: באופן כללי אנחנו מברכים על החוק ואכן יש צורך לעשות סדר בדברים.
<נורית בבניק: ההסתייגות שלנו היא לגבי שאלת הפטור מאחריות אבל אני מניחה שניכנס לעומקו של עניין, נוכל להתייחס.
משה גפני: תגידי במשפט כי יש לי חוק לגבי העניין הזה.
<נורית בבניק: לגבי השאלה הקודמת שלך לגבי כן או לא בדיקה גנטית לאדם.
משה גפני: לא, אני כבר לא שואל.
<נורית בבניק: חשוב מאוד להבהיר כאן לכולם שאנחנו כמעט שלא מדברים בגנים.
<נורית בבניק: הערה לסדר, אני Phd בגנטיקה וביו-כימיה, בוגרת מכון ויצמן ועסקתי במחקר גנטי הרבה שנים.
אברהם מיכאלי: איך הגעת למשפטים?
<נורית בבניק: לא חשוב.
<נורית בבניק: העניין הוא שכאן מדברים על רצפים ורצף הוא לא גן.
<נורית בבניק: כאשר אישה הולכת לעשות בדיקה גנטית אחרי שמוציאים ממנה את הגידול, היא מקבלת תשובה אם היא חשופה או לא ל-22 סמנים שלא אומרים עדיין שום דבר.
<נורית בבניק: התוצאה הסופית אומרת אבל מבחינת סיכויי ההסתברות היא כן או לא לחלות.
<נורית בבניק: אף אחד לא יכול לתת תשובה חלוטה אלא באותם גנים שאנחנו מכירים אותם מקדמת דנא.
<נורית בבניק: לכן מן הראוי שכאשר אנחנו דנים בחוק ומתקנים את החוק לצורך התיקונים הקטנים, הטיונינג כפי שקוראים להם כאן, להיכנס לעומקו של עניין ולדעת האם אנחנו מדברים ברצפים שבחלק גדול מהמקרים אין להם שום משמעות והראיה שקראו להם בזמנו ג'נאק DNA, כשלא ידעו מה זה ג'אנק DNA וגם היום.
<נורית בבניק: אנחנו לא בוראים ואנחנו לא יוצרים ואנחנו לא יודעים כמעט שום דבר על הגנום במושגים מתה-פיזיים.
<נורית בבניק: אנחנו יודעים בדיוק מה שידענו קודם לכן.
<נורית בבניק: לכן אנחנו חייבים להיות מאוד מאוד זהירים, מאוד מאוד צנועים בחוק הזה, גם מבחינת מערכת הביטחון, גם מבחינת המשטרה, גם מבחינה רפואית וגם מבחינה מחקרית.
<נורית בבניק: זאת באופן כללי גישת לשכת עורכי הדין.
<נורית בבניק: לגבי צורך אחריות, נדון בה.
משה גפני: אני הנחתי הצעת חוק דומה יחד עם חבר הכנסת מקלב.
משה גפני: זה אתמול היה בוועדת שרים והיא החליטה לא לדחות.
משה גפני: כשהשם שלי חתום על חוק וועדת שרים לא דוחה, סימן שזה משהו רציני.
משה גפני: הם החליטו בשבוע הבא לדון על זה ואני לא דוחה את מה שאת אומרת אבל אנחנו נגיע לתוך החוק עצמו ונתייחס.
<נורית בבניק: נשמח מאוד להיות חלק.
משה גפני: את תהיי כאן.
משה גפני: את הוזמנת ותוזמני כך שתוכלי להביע את עמדתך.
<נורית בבניק: בלשכת עורכי הדין יש לנו שלושה גופים שהולכים להקים ועדה משותפת לצורך הדיון בכל החקיקה הנוגעת לדברים האלה.
<נורית בבניק: הוועדות האלה ידונו בכל המכלול ויביאו הצעות מגובשות.
מאיר שטרית: האופוזיציה של לשכת עורכי הדין.
<נורית בבניק: אין לנו אופוזיציה.
<נורית בבניק: אלה ועדות מקצועיות.
אברהם מיכאלי: אני מברך את מאיר על שמביא את החוק הזה כי אם הוא היה מחכה לממשלה, עוד עשר שנים זה לא היה מגיע.
מאיר שטרית: חיכיתי 14 שנים.
<גלי בן אור: כיוון שהמקור של ההצעה הזאת הוא במשרד הבריאות אבל היא לא עברה את כל התהליך של חקיקה ממשלתית, לא הופץ תזכיר, לא התקבלו הערות ולא נעשה תיאום, ויש כאן הרבה מאוד סעיפים שמצריכים את זה, העובדה שזה בנתיב הזה של הצעת חוק פרטית לא אומרת שצריך לדלג על הדברים האלה.
מאיר שטרית: עם כל הכבוד, אל תנהלי.
מאיר שטרית: הכנסת עם כל הכבוד היא לא ת"פ של הממשלה.
מאיר שטרית: אנחנו לא עובדים אצל הממשלה.
מאיר שטרית: הכנסת מחוקקת ואני לא צריך אישור ממשלתי כדי לחוקק.
מאיר שטרית: אני מציע לך לסגת מהעניין הזה.
מאיר שטרית: את כבר לא במשרד המשפטים אלא את בכנסת.
משה גפני: חבר הכנסת שטרית, אני הלכתי להגיד את זה בעדינות ולמה אתה אומר את זה בתקיפות?
משה גפני: את תגידי את עמדתך.
<גלי בן אור: מה שאני רוצה לבקש זה שייעשה וידוא מול משרדי הממשלה שהגורמים הרלוונטיים בהם – גם משרד הרווחה, גם משרד המשפטים, הגורמים שאחראים על הסעיפים הפליליים, הסדרת עיסוק ודברים אחרים שמוסדרים כאן – יעבירו התייחסות מסודרת כדי שאנחנו נוכל להוציא תחת ידינו משהו טוב.
אברהם מיכאלי: מי מונע מהם לעשות זאת?
מאיר שטרית: מישהו מפריע להם להעביר?
מאיר שטרית: מישהו מנע מהם?
<גלי בן אור: המשרד שלח נציגה והיה לה דיון נוסף.
<גלי בן אור: היא יכלה להיות כאן עד 12:00 ואז היא הלכה לדיון הנוסף.
מאיר שטרית: בעיני ועדת שרים מייצגת את הממשלה.
משה גפני: אדוני השר לשעבר מאיר שטרית.
אברהם מיכאלי: ויושב ראש ועדת שרים לשעבר.
משה גפני: לי ודאי אין מחויבות לממשלה.
אברהם מיכאלי: גם לא לי.
משה גפני: אין לי מחויבות לממשלה בגלל הרבה סיבות ואין לי מחויבות לוועדת שרים לחקיקה ואני לא מתחשב במה שתחליט או לא תחליט ועדת שרים אלא אני דן לגופו של עניין.
משה גפני: זאת הצעת חוק טובה וצריך להמשיך להתקדם בה.
משה גפני: אבל אני רוצה לדעת את עמדת משרדי הממשלה.
משה גפני: זה חשוב מאוד כי אני לא רוצה שנתחיל לעבוד ובסוף הדרך יקרה משהו.
מאיר שטרית: ועדת השרים הסכימה.
מאיר שטרית: עם כל הכבוד, אני באמת לא מבין.
מאיר שטרית: יש כללי עבודה בין הכנסת לממשלה.
מאיר שטרית: כשאני מגיש הצעת חוק פרטית, הממשלה דנה בהצעת החוק וקובעת את עמדתה.
משה גפני: אני לא מדבר על העמדה שלה.
משה גפני: אני מבקש התייחסות מקצועית של משרד הבריאות, אני מבקש התייחסות מקצועית של משרד המשפטים, אני מבקש התייחסות מקצועית של משרד הרווחה.
משה גפני: אני רוצה שתעשו את העבודה הזאת.
מאיר שטרית: הם יכולים לבוא לכאן.
משה גפני: כך אני עובד ותאמין לי שזה ילך יותר מהר.
משה גפני: אני הרי לא עושה ישיבה מחר בבוקר שוב.
משה גפני: אני מבקש שתיקחו את הזמן הזה ותעשו את זה מהר כיוון שהצעת החוק הזאת מונחת הרבה זמן.
משה גפני: אני מבקש את ההתייחסות של משרדי הממשלה.
משה גפני: בסופו של דבר הוועדה תקבל את ההחלטה.
משה גפני: אני רוצה גם את עמדת משרד המשפטים.
משה גפני: אם אתם יכולים להעביר ליועצת המשפטית של הוועדה את עמדתכם לגבי העניין הזה, תעשו את זה כמה שיותר מהר.
משה גפני: אני אכנס את הוועדה ונתחיל לדון בסעיפי החוק.
משה גפני: לגבי הנושא אותו העלה הרב שיינפלד, אני לא מבקש התייחסות מאחר ועל זה אנחנו נחליט בוועדה.
משה גפני: לא צריך לקבל התייחסות מאחר והדיון הזה כבר התקיים.
משה גפני: אני מודה לכל המשתתפים בדיון.
משה גפני: אני מבקש שתהיו פעילים בעניין הזה מהר כי הנושא חשוב מאוד, המורכבות היא גדולה ואני רוצה להגיע לחוק הטוב ביותר.
משה גפני: הנושא הוא הצעה לסדר היום בנושא השקעות בשוק ההייטק הערבי של חבר הכנסת באסל גטאס.
משה גפני: אני מקדם בברכה את שר הכלכלה, את חבר הכנסת נפתלי בנט.
משה גפני: כאן זו ועדה שאין בה כמעט מחלוקות פוליטיות, ופה דנים לגופו של עניין, ואני מזמין אותך תמיד להשתתף בדיונים, בוועדה, כשתמצא לנכון.
משה גפני: בכל מקרה, אני מודה לך שתיאמנו את המועד.
משה גפני: פעם אחת זה נדחה בגלל סיבות אובייקטיביות, ואני שמח שאתה כאן.
משה גפני: ואני אבקש מחבר הכנסת באסל גטאס להעלות את הנושא.
באסל גטאס: כבוד היושב ראש, כבוד השר, אני מודה לך על זה שבאת להשתתף בדיון.
באסל גטאס: אנחנו גם ישבנו ודיברנו ספציפית על ההצעה הזו בישיבה שהייתה בינינו לפני שבועיים.
באסל גטאס: העניין של הפיתוח הכלכלי וחיזוק הכלכלה הערבית הוא נושא שלא יורד מהפרק כבר חמש-שש שנים.
באסל גטאס: בעצם, מאמצע ממשלתו של מר אהוד אולמרט, זה בא לחזית או לקדמת הדיון הציבורי, וכולם פתאום גילו, בצדק מבחינתי, שאחד ממנופי הצמיחה העיקריים, אם לא העיקרי ביותר, לקידום הכלכלה ורמת החיים בישראל זה ההתפתחות של הכלכלה הערבית.
באסל גטאס: זה מה שנשאר.
באסל גטאס: מדברים גם על החרדים.
באסל גטאס: ואז, באותן שנים, כשישראל ניסתה להצטרף למדינות ה-.D.C.E.O אני בכמה פעמים כתבתי ואמרתי שאני לוקח ברצינות את העניין הזה שמתחיל להשתנות הכיוון לגבי ההתפתחות של הכלכלה הערבית בגלל שיש – אמרתי את זה פעם - - - אבל אני מתכוון לזה: בגלל שזה טוב ליהודים גם.
באסל גטאס: יעני, ההתפתחות של הכלכלה הערבית זה טוב גם ליהודים, לא רק לערבים, במובן הזה שזה מביא את כל הכלכלה של המדינה קדימה.
באסל גטאס: כמובן, רוב השיח על נושא ההתפתחות הכלכלית של הכלכלה הערבית הולך לרוב לכיוון או של העסקת נשים, ובצדק; כי הנשים הערביות, אחוז השתלבותן בשוק העבודה הוא נמוך ביותר, גם בהשוואה לנשים יהודיות וגם בהשוואה לגברים ערבים.
באסל גטאס: היום מדברים על 25%.
באסל גטאס: אני ראיתי לאחרונה, מר איימן סייף דיבר על 27%.
חנין זועבי: 22%.
באסל גטאס: אצלנו, בנתונים שיש לנו אולי יש גידול מבורך בשנה-שנתיים האחרונות, אבל הוא תמיד היה בין 23% ל-25%, וזה עניין - - -
משה גפני: מה זה "לנו"?
משה גפני: למי זה "לנו"?
נפתלי בנט: לנשים ערביות.
משה גפני: לא, את זה הבנתי, אבל אמרת שלפי הנתונים שלנו.
באסל גטאס: שיש לי.
באסל גטאס: יעני, שיש במאגרים של כל מיני עמותות וכל מיני חישובים.
באסל גטאס: אני סומך על הנתונים של מר איימן סייף.
באסל גטאס: אם מר איימן סייף מביא נתונים של הממשלה שאחוז הנשים גדל בשוק העבודה זה אך טוב.
משה גפני: הוא גדל?
<איימן סייף: כן.
<איימן סייף: הוא יגדל והוא עומד על 27%.
באסל גטאס: אנחנו פועלים בשביל שזה יגדל, לא בשביל.
באסל גטאס: זה אינטרס שלנו שזה יגדל, לא שנמשיך לקטר שזה 25%.
<איימן סייף: הוא גדל והוא עומד על 27%.
באסל גטאס: אני יודע דבר אחד מסקר שאני בעצמי הייתי יוזם לפני כמה שנים, שככל שהאישה הערבייה לומדת יותר, יעני הנשים הערביות הן מעל 14 שנות לימוד, אחוז התעסוקה ביניהן דומה כמעט ליהודיות.
באסל גטאס: יעני, הגרף עולה.
<איימן סייף: 77%.
באסל גטאס: אם היא בוגרת תואר ראשון כמובן.
באסל גטאס: יש לנו עוד נתון, שאחרי כמה שנים זה יורד בגלל שהיא מתחילה עם חיי המשפחה, ואין לה תחבורה, ואין לה את כל התנאים.
באסל גטאס: אבל זה לא הנושא שלנו.
באסל גטאס: אני אומר שזה הכיוון העיקרי, השיח העיקרי כשמדברים על התפתחות הכלכלה הערבית, וגם שיח של אזורי תעשייה וכל נושא התשתיות.
באסל גטאס: מעט מאוד מדברים על האיכות, על איכות ההתפתחות הכלכלית שיש לנו בעצם.
באסל גטאס: הנכס המרכזי והעיקרי של האוכלוסייה הערבית, של החברה הערבית, הנכס הזה הוא כוח אדם, ואנחנו רוצים כלכלה שמבוססת כוח אדם מקצועי.
באסל גטאס: לא רוצים כלכלה של חברות כוח אדם ולהיות ב-low-edge של סולם התעסוקה.
באסל גטאס: אנחנו רוצים גם חברות הייטק ובגדול, כי יש לנו ואנחנו יכולים להתחרות מבחינת טיב כוח האדם.
באסל גטאס: היום אני מעריך שכל שנה מאות מהנדסים ערבים גומרים אוניברסיטה ומצטרפים לשוק העבודה.
באסל גטאס: אין לי נתונים מהימנים אבל אני חושב שרק מעט מהם משתלבים בחברות ההייטק ובשוק העבודה, שיעני מציע להם הזדמנות עבודה.
באסל גטאס: והראיה שפחות מ-2% מעובדי ההייטק בישראל הם ערבים.
באסל גטאס: עכשיו, יש הרבה סיבות, יש הרבה סיבות: גם מבחני הקבלה, גם הריחוק ממקום המגורים שלהם.
באסל גטאס: לא כל אחד רוצה לעבוד בתל אביב ולגור בתל אביב או באזור רמת החייל, והוא יודע שהרבה דרכים סגורות בפניו אחר כך.
באסל גטאס: הוא לא יכול.
באסל גטאס: יעני הסביבה הטבעית שלו רחוקה מרמת החייל, ואלה שעושים את זה, ויש לנו בכירים באינטל ובכירים בכל תעשיית, בכירים, אבל הם מעטים.
באסל גטאס: הם היוצא מהכלל שמצביע על הכלל.
באסל גטאס: ומהניסיון שהצטבר אצלנו בשנתיים האחרונות יש עשרות אם לא מאות מהנדסים שיש להם רעיון, שהם חולמים, הולכים לישון בלילה וקמים בבוקר עם אותו רעיון למיזם בתחום הסלולר, בתחום האינטרנט, בתחום מדעי המחשב, בכל מיני, שחסר להם את - -
אראל מרגלית: דחיפה.
באסל גטאס: - - הדחיפה הראשונה, שחברי, חבר הכנסת אראל מרגלית בטח יודע איפה זה מתחיל.