GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: עד גיל 22 אף בחור לא צריך מעון לבן שלו כי הוא עדיין אפילו לא התחתן.
משה גפני: מגיל 22 הוא מקבל על-פי החוק פטור, הוא לא ביקש אותו.
משה גפני: ואז מגיל 22 הוא חייב לצאת לעבוד.
משה גפני: הוא לא הולך לעבוד כי הוא לומד תורה.
משה גפני: אם הוא הולך לעבוד אז לפי דעתי בחלק גדול מהמקרים הוא גם לא צריך את הסבסוד.
משה גפני: זאת אומרת, הולכים לקחת את רוב הנשים החרדיות ואומרים להן: אתם תפסידו עכשיו 800 שקל לחודש שהתוצאה המידית היא שלפחות חצי מהן לא תצאנה לעבודה.
משה גפני: כמי שאחראית על המעונות, האם את יכולה להשלים עם המצב הזה או שתבקשי מהשר לשנות את הכלל הזה.
משה גפני: הכלל הזה הוא כלל דרקוני.
משה גפני: הוא נוגד לחלוטין את בסיס הסבסוד של נשים עובדות.
יעקב אשר: האם בדקו את ההשלכה של זה?
<מלי שטריגלר: קודם כל, אני מבקשת להזכיר לכולם שזו לא החלטה של השר אלא זו החלטת ממשלה שאנחנו פועלים מכוחה ועל פיה.
<מלי שטריגלר: זו החלטת ממשלה שאומרת שיש מטרה לעודד לא רק את הנשים לצאת לעבודה אלא גם את הגברים לצאת לעבודה.
<מלי שטריגלר: לא רק את הגברים החרדים, בכלל את הגברים.
<מלי שטריגלר: נכון שזה מאוד משפיע על האוכלוסייה החרדית, אבל זה דבר שמדבר על כלל האוכלוסייה.
<מלי שטריגלר: המטרה היא לעודד גם את הגברים לצאת לעבודה.
אורי מקלב: איפה כתוב בהחלטת הממשלה הסלקציה הזו שהזכיר היושב-ראש?
אורי מקלב: תראי לי בהחלטת הממשלה שהממשלה החליטה לעשות סלקציה בין מקבלי פטור לדחייה?
אורי מקלב: הממשלה דיברה רק על כך ששני בני הזוג צריכים לעבוד עד מיצוי כושר ההשתכרות.
אורי מקלב: את הסלקציה הזו אתם עשיתם ועכשיו והתאמתם את זה בדיוק - - -
משה גפני: לא היא, השר.
משה גפני: יש עוד בעיה כי גם שנה שעברה היתה החלטת ממשלה והשר דחה את היישום שלה בניגוד להחלטת ממשלה.
משה גפני: עכשיו כשעבר החוק של הגיוס, למה לא לדחות את זה בעוד שנה, לבדוק מה ההשלכות?
משה גפני: את הסלקציה הזאת עשה משרד הכלכלה.
<מלי שטריגלר: אני אענה על ראשון ראשון.
<מלי שטריגלר: ההפרדה הזו שנעשתה היא פשוט הפרדה מכוח המציאות.
<מלי שטריגלר: זאת אומרת, ברגע שאדם יושב ולומד והוא עדיין מוגדר כך אז הוא נמצא - - -
משה גפני: עצה טובה – אל תנסי להסביר את זה.
אורי מקלב: בהחלטת הממשלה זה לא כתוב.
<מלי שטריגלר: למה?
<מלי שטריגלר: יש שני מצבים.
<מלי שטריגלר: יש מצב שאדם קיבל פטור משירות.
<מלי שטריגלר: הוא עכשיו - - -
משה גפני: אני מציע לך לא להסביר בגלל שזה הסבר שירגיז.
<מלי שטריגלר: אני כן אסביר.
<מלי שטריגלר: לא מטרתי להרגיז, חס ושלום.
<מלי שטריגלר: אני מנסה להסביר את הלוגיקה.
<מלי שטריגלר: יכול להיות שהלוגיקה לא תהיה מובנית או לא תהיה מקובלת – גם זה יכול להיות.
<מלי שטריגלר: ברגע שאדם קיבל פטור משירות הוא כרגע ככל האדם, כמו אדם אחר לא חרדי, ולכן דורשים ממנו מה שדורשים מכל גבר אחר לפי החלטת הממשלה.
משה גפני: למה עשר שעות?
משה גפני: מכל אחד דורשים משרה מלאה.
<מלי שטריגלר: אתה יודע מה?
<מלי שטריגלר: אדרבא ואדרבא לדרוש משרה מלאה, והכוונה היא ללכת בכיוון.
משה גפני: שבגיל 22 יפסיקו ללמוד תורה.
<מלי שטריגלר: חס ושלום, לא.
<מלי שטריגלר: אם אני אסביר בצורה רציפה אני מניחה שזה יהיה יותר ברור.
<מלי שטריגלר: קודם כל, המטרה היא ללכת בצורה מדורגת.
<מלי שטריגלר: ואדרבא כשאתה שואל למה דחו בשנה?
<מלי שטריגלר: אז הרווחת לשיטתך עוד שנה.
<מלי שטריגלר: אז לא המטרה לבוא ולומר למה דחיתם בשנה, אנא דחו בעוד שנה, אלא תודה רבה שדחיתם בשנה.
<מלי שטריגלר: התקדמנו בדבר אחד.
משה גפני: אני 25 שנה בכנסת, אני מעולם לא אמרתי תודה רבה על דברים שעשו לי רע.
<מלי שטריגלר: אני לא חושבת שזה עושה רע.
משה גפני: ועוד איך עושה רע, ועוד איך עושה רע.
משה גפני: זה כוונה רעה וזה עושה רע.
משה גפני: לא אמרתי תודה רבה.
משה גפני: אני מכבד את מה שאומרים.
<מלי שטריגלר: זו כוונה טובה.
משה גפני: רעה.
<מלי שטריגלר: אנחנו נחלוק על זה.
<מלי שטריגלר: זו כוונה טובה, לפחות להבנתי.
<מלי שטריגלר: המטרה היא באמת לעודד גם גברים לצאת לשוק העבודה.
<מלי שטריגלר: אני רוצה לספר לך שיש הרבה מאוד משפחות חרדיות שמתלוננות אלינו למה בעצם גברים שלומדים מקבלים יותר סבסוד מגברים שעובדים?
<מלי שטריגלר: חרדים, חרדים.
<מלי שטריגלר: כי ברגע שהם עובדים מצבם הסוציו-אקונומי נמוך יותר, הם מקבלים סבסוד לפני אלה שיוצאים לעבודה.
<מלי שטריגלר: אלה תלונות שאנחנו מקבלים מחרדים שזה דבר לא מוצדק.
<מלי שטריגלר: אני כבר לא מדברת על תלונות מהאוכלוסייה הכללית.
<מלי שטריגלר: אני רוצה לתקן, ברשותך.
<מלי שטריגלר: הזכרת כמה וכמה פעמים את הסכום 800 שקל.
<מלי שטריגלר: הסכום הזה הוא לא מדויק.
<מלי שטריגלר: למען האמת הוא אפילו רחוק מהמציאות.
<מלי שטריגלר: מדובר על סדר גודל של שוני של 150 עד 200 שקל לילד.
יעקב אשר: לילד.
יעקב אשר: הוא דיבר למשפחה.
<מלי שטריגלר: אני לא חושבת שבטווח של 0 עד 3 כל כך הרבה משפחות מגיעות לארבעה ילדים במקביל.
<מלי שטריגלר: לא 800.
<מלי שטריגלר: בין 150 ל-200.
אורי מקלב: למה לא 500 ו-600 אם הוא קופץ מדרגה 14 לדרגה 4?
אורי מקלב: הוא קופץ באופן אוטומטי.
אורי מקלב: את מעלה לו מדרגה 3 ויש לו שני ילדים אז הוא עובר לקבוצה לדרגה 14.
אורי מקלב: ועכשיו לפי מה שעשיתם וקבעתם אין לו סיכוי לקבל דרגה 3 אלא הוא יקפוץ מיד לדרגה 4, אז ממילא אין לו דרגה 14 והוא ישלם על כל ילד עוד 250 שקל, ואם זה עם תינוק וילד אז זה ייצא 600 שקל.
אורי מקלב: אז איך אתם באים עם נתונים אחרים שאתם אומרים כאן וחוזרים ואומרים את זה?
אורי מקלב: דיברנו על זה בזכויות הילד.
אורי מקלב: אני מוכיח לכם את זה שחור על גבי לבן ועדיין אתם מדברים על 150 שקל.
<מלי שטריגלר: הנה, הטבלה פה.
<מלי שטריגלר: מדרגה 3 לדרגה 14 זה 100 שקל.
אורי מקלב: אי-אפשר להיות בדרגה 14 מעל דרגה 3, לא יכול להיות.
אורי מקלב: משפחה שנמצאת בדרגה 3 ויש לה שני ילדים היא עוברת לדרגה 14.
אורי מקלב: אני אביא לכם את הטבלה, אני אראה לכם.
<מלי שטריגלר: הנה, יש לי כאן את כל הנתונים.
<מלי שטריגלר: במצב החמור ביותר אתה מגיע ל-300 שקל.
אורי מקלב: מה את עושה עכשיו בחוק?
אורי מקלב: את אומרת לו שהוא לא יכול בדרגה 3 כי הוא לא עובד עשר שעות ואז הוא עולה לדרגה 4, לדרגה אחת יותר גבוהה.
אורי מקלב: בדרגה 4 אין כבר 14.
אורי מקלב: כל החלת דרגה 14 זה רק עד דרגה 3 ודרגה 1 ו-2 אתם יודעים שלא.
אורי מקלב: אם זה תינוק וילד זה הבדל של 600 שקל?
אורי מקלב: תגידו לי, כן או לא.
אורי מקלב: 600 שקל למשפחה לאישה עובדת.
<מלי שטריגלר: קודם כל, הלכת על מצב קיצון.
אורי מקלב: קיצון?
אורי מקלב: שני ילדים זה קיצון?
אורי מקלב: מי צריך את העזרה?
אורי מקלב: לא אלה שיש להם שני ילדים שצריכים לשלם כל כך הרבה?
אורי מקלב: זה קיצון עם 4,500 שקל שהיא מקבלת ממטריקס?
אורי מקלב: עם זה את רוצה עכשיו עוד 500 - 600 שקל והאישה עוד תמשיך לעבוד?
יעקב אשר: ילד ותינוק זה לא קיצון.
<מלי שטריגלר: שוב, אני חוזרת ואומרת שטווח המחירים הוא לא 500 - 600 ולא 800.
<מלי שטריגלר: זה תלוי אכן במספר הילדים שיש למשפחה.
<מלי שטריגלר: בכל אופן, חשוב לציין שהקריטריונים של הקבלה למעונות לא משתנים אלא רק דרגת הסבסוד.
<מלי שטריגלר: זאת אומרת, אדם שלא עובד עשר שעות עולה בדרגה אחת.
מלי שטריגלר: אני הולכת לפי החלטות הממשלה.
משה גפני: אבל את אשת מקצוע עכשיו.
משה גפני: אני שואל, האם לפי דעתך - - -?
יעקב אשר: האם מישהו מכם בדק את ההשלכות?
<מלי שטריגלר: לחלוטין.
<מלי שטריגלר: אני יכולה לומר לך שלא רק שבדקנו, אלא ששיעור האבות שהשינוי אמור להשפיע עליהם הוא 20% בלבד.
<מלי שטריגלר: אלה נתונים בדוקים לגמרי.
<מלי שטריגלר: אני אומרת שהסכומים שדיברתם עליהם הם שונים.
יעקב אשר: מה זה ישפיע על אימהות עובדות?
<מלי שטריגלר: זה ישפיע.
<מלי שטריגלר: האימהות העובדות, וסליחה שאני אטען שמה שהצגת ש - - -
משה גפני: יובל מהממ"מ, אתה כתבת נתונים אחרים.
<יובל וורגן: לא, אנחנו קיבלנו היום נתונים מהאגף שלך.
<יובל וורגן: אני רוצה לשאול למה את התכוונת ב-20%?
<יובל וורגן: יש 28,000 פחות או יותר ילדים מהמגזר החרדי במעונות יום.
<יובל וורגן: במשפחתונים על פי הנתונים שלכם, בערך 17,500 מתוכם קוד העיסוק של האב זה לימודים בכולל.
<יובל וורגן: זאת אומרת, רוב הילדים החרדים קוד העיסוק של האב לימודים בכולל.
<יובל וורגן: אגב, 54% מתוכם הם בדרגות 3 ו-4 הנמוכות ביותר.
<יובל וורגן: אלה הנתונים שלכם.
<מלי שטריגלר: השאלה היא אם הוא במצב של פטור משירות או במצב של דחיית שירות?
משה גפני: החוק פוטר אותו, זה הנתון.
משה גפני: אנחנו התנגדנו לחוק הזה, אבל זה הנתון.
משה גפני: זה הנתון שלכם.
<יובל וורגן: אין פילוח לפי גיל.
<מלי שטריגלר: לפי הנתונים, האבות אנחנו מדברים על 16,000 מתוך 82,000 אבות ועליהם זה אמור להשפיע.
משה גפני: אני מציע כך, אנחנו מתחילים להסתבך עם העניין.
משה גפני: הממ"מ הוא מקצועי לגמרי.
<מלי שטריגלר: אבל הוא בנוי על נתונים שאנחנו נתנו, והנה אני משלימה אותם.
משה גפני: לפי הנתונים שאנחנו קיבלנו כאן שהובאו מהנתונים שאתם העברתם אליהם המציאות היא שזה הולך לפגוע ברוב המשפחות.
<מלי שטריגלר: לא, 20% וזה הולך לסייע למשפחות - - -
אורי מקלב: 20% מכל האוכלוסייה.
<מלי שטריגלר: לא, לא.
משה גפני: אני לא אמשיך את הדיון.
משה גפני: אני רוצה לבקש שתבדקי עוד הפעם את הנתונים.
משה גפני: אני גם מכיר את הנתונים מהשטח, אני יודע במי מדובר.
משה גפני: אבל יש את הנתונים שאתם העברתם.
משה גפני: לפי הנתונים שאתם העברתם מדובר, יכול להיות, 20% משפחות מכלל האוכלוסייה.
משה גפני: אני מבקש לבדוק את הנתון הזה
יעקב אשר: מכלל האוכלוסייה - ברור.
<יובל וורגן: מכלל האוכלוסייה.
יעקב אשר: הנה, הוא אומר לך ברור שמכלל האוכלוסייה.
משה גפני: אני מבקש לבדוק את הנתון הזה.
משה גפני: אני אבקש לקבל החלטה בעניין הזה לדחות את היישום.
משה גפני: זו החלטה של ועדת המדע, אם יהיה צורך אני אביא את זה להצבעה, לדחות את היישום של מניעת הסבסוד של המעונות שיגרום להרבה מאוד נשים להפסיק לעבוד, לדרוש מהממשלה ומשר הכלכלה לדחות את היישום הזה לעוד שנה, לבדוק מה קרה.
משה גפני: כי הרי החוק הזה שעליו אנחנו מדברים שהוא יוצר את הפטור שכתוצאה מזה יש את ההחלטה של השר, החוק הזה התקבל עכשיו, לפני חודש-חודשיים - התשעה באב שלנו.
משה גפני: יש לבדוק את זה שנה לראות מה זה עשה.
משה גפני: אני אבקש לקבל החלטה.
משה גפני: כנציגה בכירה של משרד הכלכלה, אני אבקש ממך להעביר את ההחלטה הזו.
משה גפני: אנחנו דורשים לדחות את יישום ההחלטה הזו של השר בעוד שנה, לבדוק את הנתונים בשנה הזו.
<מלי שטריגלר: זו החלטת ממשלה, לא החלטה של השר.
משה גפני: את אישה חכמה והכול בסדר.
יעקב אשר: זה גם בנתונים של הממ"מ.
משה גפני: אני אומר לך, עברתי הרבה החלטות ממשלה על כל מיני נושאים.
משה גפני: עברתי חוקים שהממשלה היתה צריכה ליישם, הרבה מאוד דברים.
משה גפני: השר יכול לדחות את זה בשנה מהנימוקים הללו, במיוחד כשאנחנו ועדה פרלמנטרית שמפקחת על עבודת הממשלה, אנחנו דורשים לדחות את זה בשנה מהנימוקים שאמרנו.
משה גפני: על-פי הנתונים שלכם כפי שהציג אותם הממ"מ מדובר על קבוצה ענקית של נשים שחלקן בוודאי תפסקנה לעבוד.
<מלי שטריגלר: בגלל 150 שקל שווה להפסיק לעבוד?
משה גפני: אני לא חוזר על הנתונים.
יעקב אשר: יש עוד נתונים שהיא לא מכירה.
יעקב אשר: זה אותם אנשים שירדה להם קצבת ילדים, ירדו להם עוד כמה דברים בדרך.
יעקב אשר: 150 שקל זה הרבה כסף.
משה גפני: אני מבקש לבדוק את הנתונים מחדש.
משה גפני: אני אומר לך בוודאות מוחלטת, בוודאות.
משה גפני: אני יכול להגיד לך שמות עם כתובות, עם מה הבעל עושה ועם מה האישה עובדת, שאמרו לי במהלך התקופה הזו שהן מפסיקות לעבוד.
משה גפני: אם את חושבת שאצל משפחה כזו 150 שקל, אפילו 150 שקל שלפי דעתי זה יותר, זה לא משפיע כי הן עומדות על הקצה, זה לא נשים שמרוויחות 32,000 שקל, נשים שמרוויחות מעט מאוד ואצלן לפרנס את הילדים מאוד מאוד קשה עד שתבוא המהפכה כמובן.
משה גפני: אנחנו מחכים למהפכה האקדמית.
משה גפני: אני לא מחכה.
משה גפני: אבל עד שזה לא יקרה ה-150 שקל האלה עושים הרבה מאוד.
משה גפני: אם הם לא עושים מה אתם מעודדים גברים לצאת לעבוד?
משה גפני: הרי זה לא עושה כלום.
משה גפני: זה כן עושה.
משה גפני: לכן, אנחנו דורשים את ההחלטה הזאת לדחות בשנה ואז בתוך השנה הזו יבדקו מה יצר החוק וכו'.
משה גפני: אולי גם הממשלה תתחלף - לא חשוב.
משה גפני: זה לא לרשום בפרוטוקול.
משה גפני: אבל זו ההחלטה.
משה גפני: אני מבקש, אם מישהו מסתייג מההחלטה הזו שלי, אני מביא את זה להצבעה.
משה גפני: מישהו מסתייג?
משה גפני: מיכאלי?
אורי מקלב: איך היא אומרת?
אורי מקלב: אדרבא ואדרבא.
אורי מקלב: לדבריכם ואדרבא, גם אם אתם חושבים שאתם רוצים לדרבן את האנשים שקיבלו עכשיו פטורים ושהם ילכו עכשיו לעבודה - אני אנטי דבריכם, אבל לדבריכם אם אמת כנים דבריכם, אתם יודעים שתהליך קבלת הפטור לוקח עכשיו חצי שנה.
אורי מקלב: מי שנמצא היום בגיל 22 עד 28 כשמדובר על 28,000 אין להם עכשיו סטטוס.
אורי מקלב: חלקם הקטן קיבל את הפטור, רובם עדיין לא קיבלו.
אורי מקלב: הרישום הוא עכשיו.
אורי מקלב: איך אתם באכזריות כזו גורמים להם עכשיו?
אורי מקלב: איך הוא יכול ללכת לעבודה?
אורי מקלב: הכשרתם אותו, הוא נמצא עוד בתהליך של משהו ואתם כבר עכשיו מחילים עליו את החוק הזה.
אורי מקלב: ותגידו כנים דבריכם.
אורי מקלב: איך אתם רוצים שנקבל את הדברים האלה?
אורי מקלב: איך הציבור יקבל את זה בכלל?
אורי מקלב: זה לא משהו דרקוני?
אורי מקלב: אין היגיון בדבר הזה.
<מלי שטריגלר: תוקף הדרגות הוא מספטמבר.
אורי מקלב: עכשיו הרישום.
<מלי שטריגלר: בסדר, אבל תוקף הדרגות הוא מספטמבר.
<מלי שטריגלר: הרי קבלה למעון לא מותנית - - -
משה גפני: מותנית, מותנית.
משה גפני: עכשיו יש את הרישום.
אורי מקלב: הוא צריך לדעת כמה זה יעלה לו.
אורי מקלב: עכשיו נקבעת הדרגה שלו.
<מלי שטריגלר: מתקבלים למעון, רק השאלה אם יש - - -
אורי מקלב: אבל הדרגה שלו עכשיו, עכשיו הוא מביא את הטפסים.
<מלי שטריגלר: לא משנה.
<מלי שטריגלר: הדרגה תקבע בהתאם למצב בספטמבר.
משה גפני: אי-אפשר לשמוע.
משה גפני: האימא באה למעון ואומרים לה כמה היא צריכה לשלם.
משה גפני: היא כבר עכשיו אומרת: אני לא נרשמת לשנה הבאה.
משה גפני: אני אומר לך מהשטח.
<מלי שטריגלר: אבל אומרים לה: אם תביאי אישור - - -
משה גפני: איזה אישור?
<מלי שטריגלר: חבר הכנסת מקלב דיבר על פטור משירות.
יעקב אשר: ממטריקס הוא יביא אישור?
משה גפני: אבל איזה עבודה את מציעה לבעל?
<מלי שטריגלר: אני לא צריכה להציע לו עבודה, בשביל זה יש לך את החצי השני של הדיון.
<מלי שטריגלר: אני רק אומרת שיש לו אפשרות.
<מלי שטריגלר: אני רק אומרת שאם הדרישה כדי לקבל דרגה נמוכה יותר או גבוהה יותר - תלוי איך מסתכלים - היא עשר שעות עבודה, זה לא אומר שהוא לא יכול להמשיך ללמוד.
משה גפני: הבנו, בסדר.
יעקב אשר: אצה לכם הדרך, זה הכול.
<מלי שטריגלר: אנחנו עושים מדורג.
<מלי שטריגלר: זה בכלל לא אצה הדרך.
<מלי שטריגלר: דחינו בשנה ודרגנו.
משה גפני: את צריכה להתרגל.
משה גפני: בוועדות אני לא יכול להשתלט על חברי הכנסת כי הם יכולים, אבל אנשי משרדי הממשלה צריכים לשמוע ליושב ראש.
<גל פניגר: שמי גל פניגר ואני מייצגת את איגוד תעשיות האלקטרוניקה והתוכנה.
<גל פניגר: קודם כל, לדבר אחרי הקרב הזה שהיה, - - - שזה העיתוי הנכון.
משה גפני: לא היה קרב, הכול בסדר.
משה גפני: זה אפילו לא הגיע לקרב על הנשיאות, לא הגיע.
<גל פניגר: אני רק רציתי להגיד ברוח מאוד מאוד טובה שאנחנו באיגוד תעשיות ההיי טק שיש לנו משהו כמו 400 חברות שמאוגדות תחת האיגוד, אני שומעת נכונות של הרבה מאוד מפעלים ותעשיות שממש מבקשות מאיתנו לצאת עם כל מיני תוכניות ולגייס את החרדים לתוך תעשיית ההיי טק.
<גל פניגר: אני יכולה כבר לציין שחברת אלעד מערכות שיושבת בקריית עתידים, חברת NDS, ועוד לא מעט חברות שרוצות, ויש לנו רשימה של חברות שבאמת רוצות לקלוט את המגזר החרדי - אנחנו מאוד מאוד בעד.
<גל פניגר: אמרה חברת הכנסת איילת שקד על העלייה מברית המועצות שהצילה את ההיי טק.
<גל פניגר: כמובן שכבר האנשים שעלו מהעלייה הזאת לא נמצאים בתוך התעשייה, ואנחנו ממש ממש רואים את הקהל של החרדים כבוסט הבא שבאמת ייתן איזשהו מנוף לתעשיית ההיי טק להמשיך ולצמוח.
<גל פניגר: אני גם רציתי להציע לרב הזה שישב שם מקמא-טק להיות איתנו בקשר.
משה גפני: צריך להגיד לו את זה.
משה גפני: מנהלת הוועדה שאלה אותי אם אתם לא מדברים ביניכם.
גל פניגר: הוא כבר יצא.
גל פניגר: אני מציעה לו להתחבר.
גל פניגר: אנחנו לא מציעים, לא שוברים.
משה גפני: הרב ד"ר אילני, אתה אמור לדבר עכשיו.
<צבי אילני: אני מביא לה את הכרטיס.
משה גפני: צריך להגיד לפרידמן מקמא-טק את מה שהגברת אמרה.
<גל פניגר: אנחנו מאוד מאוד בעד.
משה גפני: הרב ד"ר אילני, בבקשה.
משה גפני: אני רוצה לסכם את הדיון, אם אפשר בקצרה.
<צבי אילני: ראשית, אנחנו במכון לוסטיג מרכז אקדמי לב כבר 16 שנה מכשירים חרדיות לעבודה.
<צבי אילני: הוזכרו כאן שתי בעיות בהעסקת חרדיות: גם השכר הנמוך, גם זה שאין עבודה, וגם אלה שעובדות הן עובדות כחוטבות עצים ושואבות מים.
<צבי אילני: זה בדרך כלל המצב.
<צבי אילני: יש אולי בודדות שמגיעות ל-30,000 שקל אבל הן עובדות במשכורת של 4,000 שקל שגם ה-150 שקל של המעונות מאוד מאוד משנים להן.
<צבי אילני: אנחנו מכשירים בנות שהגיעו להישגים נפלאים.
<צבי אילני: תלמידה שלנו קיבלה לאחרונה את פרס מנכ"ל התעשייה האווירית על פרויקט שהיא פיתחה לסיוע לביטחון המדינה.
<צבי אילני: שתי תלמידות שלנו פיתחו מערכת בקרה לכלי חלל, השתלבו בחברת וריסנס.
<צבי אילני: מדובר ברמה הגבוהה ביותר.
<צבי אילני: ברוך השם, אנחנו מצליחים כמו שציינה הגברת עדינה.
<צבי אילני: ברוך השם הבוגרות שלנו רובן ככולן עובדות.
<צבי אילני: אבל הבעיה שהדבר הזה נעשה בעיקר בתוספת של הכשרה ומימון פרטי.
<צבי אילני: אנחנו צריכים להגיע לגוף כמו תמך כדי שיממן להם את ההכשרה הנדרשת שמעבר לתואר.
<צבי אילני: אני נתקל בפניות רבות של בוגרות שכאשר הן מופיעות לראיון שואלים אותן את השאלה הפשוטה, לא באיזה דרגה הן יהיו במעון אלא כמה ילדים הן מתכוננות להביא לעולם.
<צבי אילני: זו השאלה ששואלים אותן, ולא אחת ולא שתיים.
<צבי אילני: אני לא מבין איך שואלים שאלה כזו במדינת ישראל.
<צבי אילני: אני בקשר עם הבוגרות ואני יודע שהיחס הוא לפעמים יחס מפלה ביותר.
<צבי אילני: רוב אלה שמעסיקים את החרדים זה בשכר של הודו ואוקראינה.
<צבי אילני: אנחנו מכשירים בנות, נשים חרדיות, ברמה אקדמית גבוהה, אם זה בהיי טק, אם זה בחשבונאות, אם זה במינהל עסקים.
<צבי אילני: יש לנו גם תואר שני.
<צבי אילני: מדובר כאן ברמות הגבוהות ביותר.
<צבי אילני: למה כאשר היה מכרז לדירקטורים והגישו בוגרות שלנו למכרז לא קיבלו?
יעקב אשר: העלו את הסף הניהולי.
<צבי אילני: מנכ"ל בנק ישראל היה אצלנו בשנה שעברה בלוסטיג, התרשם מאוד מהיכולות.
<צבי אילני: הגישו כמה מכרזים.
<צבי אילני: בוגרות שלנו שממלאות תפקידים בכירים מאוד לא קיבלו את המכרזים האלה, לא עברו את המכרזים האלה, כי ברגע שרואים שמדובר בבחורה חרדית.
אורי מקלב: במשרד הכלכלה משולבת מישהי?
<צבי אילני: אני חושב שיש לי ניסיון גדול, עשיר יותר מכל היושבים כאן הן בקשר לנושא של השתלבות בהיי טק, אני הייתי מנהל אגף במשרד התקשוב, והן בקשר ל-16 שנה שאנחנו מכשירים חרדיות והגיעו באמת לרמות הגבוהות ביותר.
<צבי אילני: אבל עדיין אנחנו נתקלים באפליה.
<צבי אילני: אני קורא לחבר הכנסת הרב גפני גם כן, וגם למשרד הכלכלה כמובן, אנחנו צריכים שלושה דברים: ראשית, מימון הכשרות ייעודיות שנדרש גם לאקדמיה.
<צבי אילני: ואם שאלת למה צריך אקדמיה?
<צבי אילני: אני אומר, ודאי.
<צבי אילני: יש כל מיני רמות.
<צבי אילני: אגב, גם הבת שלי למדה בסמינר והיא גם כן - - -
משה גפני: אנחנו לא בתוכנית חיים שכאלה.
<צבי אילני: הכשרה נקודתית היא טובה לגבי תפקידים מסוימים בהיי טק, אבל כדי להגיע לתפקידים בכירים יש הכשרות יותר בכירות.
<צבי אילני: כיוון שיש לנו בנות חרדיות שבעליהן אברכים יושבים ולומדים תורה והן ממלאות תפקידים בכירים בהיי טק אז אני קורא לממשלה שתסייע, ולך הרב גפני, לסייע להם להיכנס למשרות הבכירות בממשלה, ולא רק לבדיקות תוכנה.
משה גפני: אם אתה יכול לא להציג אותי ואת הממשלה ביחד, אם אפשר.
משה גפני: אל תשים אותי עם הממשלה ביחד.
<צבי אילני: לא, לא.
<צבי אילני: חלילה, חלילה.
אורי מקלב: הרב אילני, השאלה ששאלת מאפיינת חברות מסוימות?
אורי מקלב: האם גם משרדי ממשלה שואלים בראיונות עבודה את השאלה הזו?
<צבי אילני: זה מאפיין חברות מסוימות.
<צבי אילני: בקצרה, חברה אחת מהמובילות במשק שהמנכ"ל שלה אמר גם שהמצטיינות שלנו הן ברמה הגבוהה ביותר, אבל יש כנראה דרג מסוים של מנהלות משאבי אנוש בדרך כלל שעוצרות את זה.
<צבי אילני: אני יכול לתת לכם רשימה.
<צבי אילני: אני מבקש עוד משפט אחד.
<צבי אילני: מרכז אקדמי לב ומכון לוסטיג - אנחנו הקמנו כבר ואנחנו רוצים להקים עכשיו סטארטאפים, חברות סטארט-אפ של יוזמות טכנולוגיות שבהן יועסקו נשים חרדיות בסביבת עבודה מתאימה.
<צבי אילני: אנחנו מבקשים סיוע.
<צבי אילני: כל הזמן מדברים על מדען ראשי וסיוע, אנחנו לא מקבלים את זה.
<צבי אילני: קיבלנו ממר אשר שטרית משהו על חממה שעשינו, אבל זה 30,000 – 40,000 שקל.
<צבי אילני: כמה זה היה?
שטרית: כמה מיליונים.
<צבי אילני: את המיליונים אנחנו לא רואים.
<צבי אילני: אנחנו לא מבקשים מיליונים.
שטרית: חבר'ה, יש פה כל מיני עיוותים של דברים.
משה גפני: תודה רבה, הרב אילני.
משה גפני: אשר, בבקשה.
שטרית: אני לא הולך לקרוא מה שהכנתי.
שטרית: אני פשוט מהלם מחוסר הדיוק גם של יעקב אשר שאני מכיר אותו הרבה מאוד זמן, הוא היה ראש עיר מצוין ושיתפנו פעולה בכל מיני דברים, של נס טכנולוגיה - 24 חודשים.
שטרית: חבר'ה, כל החברות האלה לא היו מעסיקות חרדים בלי הסבסוד שלנו, של מסלול תעסוקה.
שטרית: פשוט לא היו מעסיקים.
יעקב אשר: אתם מסבסדים את זה כבר כמה שנים.
שטרית: פשוט מאוד לא להאמין - כל הקיטורים האלה.
שטרית: לא הזכירו את זה, פשוט לא להאמין.
<קריאה: אף אחד לא אמר שלא.
משה גפני: מר שטרית, בבקשה.
שטרית: אני רוצה כמה נתונים לתת לכם.
שטרית: בשנים האחרונות הכנסנו 6,000 חרדים וחרדיות למסלול לתעסוקה.
יעקב אשר: איזה שנה?
יעקב אשר: תן טווח שנים.
שטרית: אני אתן לך שנים, אתה היית שותף לזה.
יעקב אשר: אני יודע, לכן אני שואל.
יעקב אשר: אני רוצה שכולם יידעו.
שטרית: משנת 2005 עד היום, לא כולל 2013, הכנסנו 6,000 חרדים וחרדיות בתקציב של 300 מיליון שקל.
יעקב אשר: כשלפיד היה עוד עיתונאי.
משה גפני: אני הייתי שותף איתך בעניין הזה כשהייתי יושב ראש ועדת הכספים.
שטרית: נכון, היה לי תענוג באמת לעבוד איתך.
משה גפני: כשהממשלה פיגרה בתשלומים - - -
שטרית: הבאת כמה שקלים, 30 מיליון.
שטרית: זה הרבה מאוד כסף.
שטרית: אני לא שוכח דברים כאלה.
משה גפני: הבאנו את הכסף מפני שבאמת בלי הסיוע הזה הרבה מאוד חברות לא היו מעסיקות חרדים.
משה גפני: יש שאלה ועל זה אנחנו רוצים את התשובה ממך.
משה גפני: מה שהיה ב-2007 אנחנו יודעים, מה שהיה ב-2010 אנחנו יודעים, מה שהיה ב-2013 אנחנו יודעים.
משה גפני: האם היתה מהפיכה בעניין הזה בשנה האחרונה?
שטרית: קודם כל, נוסף תקציב.
משה גפני: כמה היה ב-2012, כמה יש ב-2014?
שטרית: 2014 שכולל 4/18 כ-200 מיליון שקל.
משה גפני: כמה היה ב-2012?
שטרית: 80 מיליון, כולל ה-30 מיליון שהבאת שזה יפה מאוד - אז הנה לך.
משה גפני: ה-200 מיליון ב-2014 אתם נתתם לחברות להעסיק חרדים?
שטרית: אנחנו עדיין לא נתנו.
שטרית: בזה הרגע יצא מכרז.
שטרית: זה מה שמתוכנן.
שטרית: עד סוף השנה אנחנו מוציאים 200 מיליון.
משה גפני: מה שאני ביקשתי ואני מבקש, היות ואני מכיר את התהליך הזה, ואני מכבד מאוד את העבודה שלך שהיא באמת מלאכת קודש, אני מסכים לחלוטין, אני רוצה לדעת לא מה יהיה.
משה גפני: אני רוצה לדעת אחרי שיהיה, אני רוצה שידווחו לנו.
שטרית: אין בעיה.
שטרית: אנחנו מדברים בטלפון הרבה.
שטרית: כמה שתרצה נביא.
שטרית: אין בעיה לשלוף.
משה גפני: אמרת שעכשיו יצאתם במכרז, נאמר פה גם קודם.
משה גפני: אני אבקש - תוך חודשיים אני רוצה דיווח כמה העסיקו חרדים, כמה חברות קיבלו.
שטרית: בתום המכרז תקבל דין וחשבון מלא.
משה גפני: אתה לא נמצא בביקורת שנשמעה כאן.
משה גפני: הביקורת שנשמעה היא נשמעה.
משה גפני: אני אגיד לך בדיוק מה הביקורת.
משה גפני: יש בערך כמיליון נפש חרדים - יותר, פחות.
משה גפני: יש הרבה מאוד, בכמויות עצומות, אתה יודע את זה כי אתה נמצא על הצומת המרכזית, הרבה מאוד חרדים וחרדים שרוצים לעבוד והממשלה עדיין לא טיפלה בהם כמו שצריך.
משה גפני: עם הוואוצ'רים ראינו את זה, עם השוברים.
משה גפני: אנחנו רואים את זה עם המכרז שאתה מוציא עכשיו.
משה גפני: בינתיים עוד לא יצא הכסף.
משה גפני: ב-2013 לא יצא בכלל או שיצא קצת?
שטרית: יצא, 80 מיליון - אמרתי.
משה גפני: לא, ב-2012.
שטרית: 2013 - 80 מיליון.
שטרית: דיברתי על 2013.
משה גפני: עדיין צריכה להיות הרבה מאוד עבודה כדי לקחת את החרדים שרוצים לעבוד ומבקשים לעבוד כמו שאמר פרידמן על אלף כאלה שיש אצלו במחשב הפרטי.
משה גפני: במקום זה, מה שהממשלה הזאת עושה היא הולכת לנהל מלחמה נגד מי שלומד תורה - זו הביקורת.
משה גפני: פתרת כבר את הבעיה של החרדים והחרדיות שמבקשים לעבוד?
משה גפני: שילבת אותם?
משה גפני: הרי הם מבקשים, למה אתה לוקח את אלה שלא מבקשים?
משה גפני: אלה מבקשים לשרת את עם ישראל בלימוד תורה.
משה גפני: לכן, אל תיקח את הביקורת עליך.
משה גפני: זה שאמרת שיעקב אשר היה ראש עיר טוב, אמרת דבר נכון.
משה גפני: וזה שבבני ברק יש את מרכז התעסוקה שהוא אכן עובד, בירושלים הוא לא עובד.
משה גפני: אתה רוצה שאני אתחיל ביקורת?
משה גפני: ביקורת זה המקצוע שלי.
שטרית: מה שאמר חבר הכנסת מקלב לגבי עובדות במשרד ממשלתי - יש לי במשרד שמונה מתמחות בראיית חשבון חרדיות.
שטרית: רק שתדע שקלטתי אותן.
אורי מקלב: שאלתי אם שאלתם את השאלה כמה ילדים יהיה להן?
משה גפני: אנחנו לא נגמור את הדיון הזה.
משה גפני: אשר, תודה.
משה גפני: אתה גם כן עשית פה כולל, אתה גם הולך להיות חברותא.
שטרית: אני ראש כולל ידוע.
שטרית: מה, אתה לא יודע?
<ורד בר-עוז: למה אתה לוקח את זה אישית?
<ורד בר-עוז: זה לא אישי נגדך – מה שאמרתי.
<ורד בר-עוז: דיברתי על המודל התפעולי, אשר, לא על מה שאתה עושה.
שטרית: לא, לא.
שטרית: המודל התפעולי הוא גם לא מדויק.
שטרית: מה שאמרת לא נכון.
<ורד בר-עוז: המודל התפעולי יצטרך להעסיק את האנשים בפרויקטים, לא - - -, על זה אני מדברת.
<ורד בר-עוז: תלמד מישהו איך לדוג, אל תיתן לו את הדגים לאכול.
משה גפני: גברת, עם כל הכבוד, פה צריך לשמוע ליושב-ראש.
<ורד בר-עוז: אתה צודק.
<ורד בר-עוז: אשר הוא על הכיפק, אין לנו טרוניה כלפיו בכלל, אבל אני מדברת על המודל עצמו.
משה גפני: מה זה "על הכיפק"?
משה גפני: אל תרשמי את זה בפרוטוקול.
משה גפני: הרב רובינשטיין, ראש עיריית ביתר עילית, בבקשה.
<מאיר רובינשטיין: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להודות לך.
<מאיר רובינשטיין: אני מברך מאוד על הדיון.
משה גפני: הולכים לבנות אצלך.
משה גפני: כמו ששם עם המכרז כך יבנו אצלך.
<מאיר רובינשטיין: אצלנו עד היום כל המכרזים אכן נבנו.
<מאיר רובינשטיין: במקומות אחרים אינני יודע.
<מאיר רובינשטיין: אצלנו כל - - - נבנה, ברוך השם.
<מאיר רובינשטיין: הישיבה הזו ודאי תעזור לנו בקידום התעסוקה בביתר.
<מאיר רובינשטיין: המאמצים שאני עושה בעירייה לקידום התעסוקה.
<מאיר רובינשטיין: אשר, עם מה שיש לנו בביתר היום, מבנה של 6,000 מטר שהוא אומנם מבנה ראשון בסדרה, אני רוצה לברך כאן את אשר שהגיע לביתר לפני חמש-שש שנים - זה לגבי אשר.
משה גפני: אתם החרדים - רק תודה אתם יודעים להגיד.
<מאיר רובינשטיין: לגבי המהפכה שאמרת - אני מגלה רצינות, אני מרגיש רצינות.
<מאיר רובינשטיין: רן הלך מפה.
<מאיר רובינשטיין: ישבתי אצלו במשרד האוצר וישבו גם במשרד הכלכלה, אבל זה עדיין לא בא לידי ביטוי.
<מאיר רובינשטיין: אני חושב שיושבים כאן ממשרד המדע.
<מאיר רובינשטיין: אכן עזרו מאוד בקורסים, בהכשרות, אבל עדיין מהפיכה להוציא את החרדים שמעוניינים לעבוד, ובמיוחד אלו שמעוניינות לעבוד, זה עדיין בגדר הכול דיבורים.
<מאיר רובינשטיין: למי שמגיע תודה - מגיע.
<מאיר רובינשטיין: עדיין אנחנו לא רואים - - -
<מאיר רובינשטיין: אני יושב כאן ואני רואה כאן את החבר'ה של תמך ואני מזדהה איתם.
<מאיר רובינשטיין: קחו דוגמה שמשרד האוצר מימן את משרד הכלכלה.
<מאיר רובינשטיין: הקציבו 500 מיליון שקל להקמת מרכזי הכוון.
<מאיר רובינשטיין: הקימו בבני ברק ובירושלים.
<מאיר רובינשטיין: אתה אמרת, לא אני, שבבני ברק זה מצליח, בירושלים פחות.
<מאיר רובינשטיין: אין לי מושג.
משה גפני: מפני שבבני ברק זה נפתח ומצליח, בירושלים זה לא נפתח.
<אליהו שמואל וינד: בירושלים זה גם נפתח בראשון למרץ.