GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אלי אבן: אני אדבר בקצרה אבל אני רוצה לדבר על הממשק אקדמיה-תעשייה.
<אלי אבן: למעשה קיימות תכניות גם בישראל שיכולות להתאים לשילוב של אקדמיה-תעשייה ולאיחוד האירופי ובארץ הן לא מיושמות.
<אלי אבן: למשל, תכנית החממות, אפשר לשלב אותה יחד עם אקדמיה ולהגדיל למעשה את התקציבים מהאיחוד.
<אלי אבן: אנחנו צריכים להבין דבר אחד פשוט לגבי התקציבים של האיחוד.
<אלי אבן: לא חשוב כמה השקענו, הקופה שעומדת שם בסדר גודל של 77 מיליארד, ככל שנבנה יותר תכניות שיכולות להתאים למערכת הזאת, נוכל לגייס יותר תקציבים.
<אלי אבן: פער אחד גדול שקיים וכולנו מכירים אותו והאיחוד היום מוכן לממן חלקים גדולים ממנו הוא למשל הפער בין מדע בסיסי למדע יישומי.
<אלי אבן: הוא אומר תקימו אצלכם בתוך האקדמיה מרכזי יזמות, אנחנו מוכנים לממן חלק גדול מהפעילות הזאת.
<אלי אבן: אגב, בדיוק קולע לאותם גופים בי-קורפורייטס בינלאומיים שמוכנים לבוא ולהשקיע במרכזי יזמות כאלה יחד עם האיחוד.
אראל מרגלית: מרכזים אקדמיים ישראלים, גם כאלה שמוציאים הרבה מאוד פעמים מחקר מצוין, לא רואים שיש להם אסטרטגיה להשאיר חלק גדול מהחברות או מהרעיונות שיוצאים מהם לידם.
אראל מרגלית: אם הדבר הזה יכול להיות דבר שמקבל ביטוי ודחיפה, אנחנו צריכים להתייחס לזה.
<מרסל שטאון: אנחנו דיברנו על הבעיות באירופה ועשינו משא ומתן קשה וכולי.
<מרסל שטאון: הייתי רוצה רק לצטט את הנציבה שהייתה אחראית על המשא ומתן ואחראית על מחקר ופיתוח בקהילה האירופאית.
<מרסל שטאון: היא אירלנדית ואנחנו יודעים שהיא לא מכוחותינו, לא הסכימה לקבל שר לביקור אצלה, ואנחנו מכירים את הבעיה כי יש לנו קשר טוב עם המנכ"ל שלה ואנחנו יודעים למה היא מוכנה.
<מרסל שטאון: בכל זאת, ביקשנו ממנה מסר שיופיע בחוברת שחילקנו כאן.
<מרסל שטאון: היא אומרת: "I look forward to the Association of Israel in "Horizon 2020", as a means of farther strengthening in our cooperation.
<מרסל שטאון: This will bring tangible as well as intangible benefits.
<מרסל שטאון: " (להלן התרגום לעברית) "אני רואה בביקור הקבוצה מישראל ב- "הורייזון 2020", כהמשך חיזוק שיתוף הפעולה בינינו.
<מרסל שטאון: זה יכול להביא ליתרונות מוחשיים כמו גם בלתי מוחשיים".
<מרסל שטאון: היא תעזוב בעוד שישה חודשים כי היא מסיימת את המשילות שלה, אבל זה אומר שבאירופה רוצים לעבוד אתנו.
<מרסל שטאון: כמו שנאמר בסיפור של הרב, אנחנו צריכים גם לקנות את הכרטיס של מפעל הפיס.
<מרסל שטאון: זאת אומרת, יש הרבה עבודה לעשות בארץ, כולל התעשייה, כולל האוניברסיטאות וכולל זה שלא דיברנו על ההתארגנות שלנו.
<מרסל שטאון: בדרך כלל מנצלים דיונים כאלה כדי לקבל קצת יותר תקציבים אבל זה יהיה בין השיטין.
אראל מרגלית: אנחנו מסכמים את הדיון.
אראל מרגלית: רוב הדיון בהורייזן 2020 היה דיון פוליטי.
אראל מרגלית: אנחנו כרגע רוצים ברמה המקצועית לראות איך ישראל, גם ברמה האקדמית, גם ברמה העסקית וגם ברמה של שיתוף הפעולה בין האקדמיה לעולם הטכנולוגי העסקי, איך אנחנו מגבירים את השיווק הפנימי שלנו של התכנית, מה אנחנו צריכים לעשות יותר כדי להציב שניים, שלושה, ארבעה דגלים של נושאים שישראל רוצה לקדם בצורה דרמטית יותר ואיך אתם צריכים את העזרה שלנו בכנסת.
אראל מרגלית: פרופסור בן ישראל, אתה שאלת למה הדיון הזה.
אראל מרגלית: הדיון הזה הוא כי שהכנסת – ויש את הוועדה שאתה עומד בראשה בנושא של המחקר והפיתוח - צריכה לתת את הגיבוי לתהליכים האלה ולראות שהיא נותנת מספיק גיבוי למדענים, לשיתוף הפעולה הבין לאומי, ואם אנחנו צריכים לעשות משהו יותר, אתם צריכים להסביר לנו מה אנחנו יכולים לעשות יותר.
מנואל טרכטנברג: שמענו קצה קצהו של התועלות שנובעות מהשתתפותנו בתכנית הזאת ואלה שיבואו בעתיד, שמענו ביטויים מגוונים מהתעשייה ומהאקדמיה, אבל כאמור זה רק קצה קצהו.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה לומר כאן משהו אחר.
מנואל טרכטנברג: כיום, לאחר מעשה, צריך לומר את האמת.
מנואל טרכטנברג: היינו מאוד קרובים לכך שישראל לא תצטרף לתכנית הזאת.
מנואל טרכטנברג: אני לא זוכר שהתקיים דיון בכנסת בנושא הזה עת הייתה סכנה ממשית.
אראל מרגלית: קיימנו אותו כאן.
מנואל טרכטנברג: שאלת מה הכנסת יכולה לעשות.
אראל מרגלית: חבר הכנסת מאיר שטרית ואנכי מגישים עכשיו בקשה לדיון במליאה.
מנואל טרכטנברג: הכנסת צריכה לעמוד על המשמר כי לצערי הנושא הפוליטי לא יעזוב אותנו כך או כך, כמה שאנחנו רוצים בקהילה האקדמית והטכנולוגית להימנע מכך, אין מה לעשות, היד הארוכה של הנושא הפוליטי מגיעה גם אלינו ואתם בכנסת צריכים להגן עלינו.
מנואל טרכטנברג: אני אומר לכם שהיינו מאוד קרובים לכך שהישיבה הזאת לא הייתה ישיבה כדי לברך על המוגמר אלא ישיבת הספד.
מנואל טרכטנברג: ממש כך, ישיבת הספד על ההישגים המדעיים של מדינת ישראל, אם חלילה לא היינו מצטרפים.
מנואל טרכטנברג: לכן אני רוצה לחזור ולברך את הממשלה על כך שכן השכילה לעשות את המעשה ולהצטרף.
מנואל טרכטנברג: שאלת מה יש בהסכם הסופי, אבל הדברים ידועים ואפשר להראות אותם.
מנואל טרכטנברג: הייתה הצלחה מאוד גדולה בהרחבת הגייד ליינס מהחתימה.
<אלישע האס: יש לך את זה?
<אלישע האס: אפשר לראות?
מנואל טרכטנברג: צריך לברך את אלה שעשו במלאכה במשא ומתן הקשה הזה.
מנואל טרכטנברג: שוב, הסכנות אורבות בכל פינה וכולנו צריכים להירתם.
מנואל טרכטנברג: אני אומר כולנו וזה ממש כך.
מנואל טרכטנברג: כל אחד והממלכה הקטנה שלו.
מנואל טרכטנברג: שום דבר לא בכיס, שום דבר לא מובטח.
מנואל טרכטנברג: אני מבקש מכולנו שנהיה ערניים, שנשתף פעולה, שתמיד נסתכל על האינטרס הממלכתי ולא על האינטרס הצר של כל אחד מאתנו וכך נצליח להמשיך ולקדם את המדע ואת הטכנולוגיה בישראל.
אראל מרגלית: אבי חסון, המדען הראשי.
<אבי חסון: אם דיברנו על תובנות ועל שיתוף בידע, שני דברים שאני חושב שלא עלו כאן לגבי התכנית הזאת.
<אבי חסון: מעניין לראות שבזמן שבו תקציב הנציבות האירופית קטן, ההשקעה של האירופאים במחקר ופיתוח גדלה בשלושים אחוזים וזה לא ממיליון למיליון ו-300 אלא זה מגיע לשמונים מיליארד יורו.
<אבי חסון: זה בא מתובנה עמוקה של המנהיגים הכלכליים, הפוליטיים, בוודאי המדעיים שההשקעה הזאת במחקר ופיתוח מניבה תועלות כלכליות וחברתיות ברורות וזה משהו שאולי כדאי שנשכיל ללמוד ממנו.
<אבי חסון: התובנה השנייה היא חשיבות שיתוף הפעולה ושיתוף הידע.
<אבי חסון: זאת כבר לא שאלה בעיני.
<אבי חסון: מת העולם של החוקר הבודד, מת העולם של החברה שיושבת ומפתחת לבד.
<אבי חסון: שיתופי פעולה הם אולי המילה החשובה ביותר בעתיד שלנו כתעשייה.
<אבי חסון: אני יכול לספר לוועדה שאנחנו בלשכת המדען מפעילים עשרות תכניות שיתופי פעולה עם חמישים מדינות בכל רחבי העולם, דרכם מדי שנה ממומנים מאות פרויקטים של חברות ישראליות.
<אבי חסון: אנחנו נגביר ונעשה זאת כי בסופו של דבר החיבורים הכלכליים והמדעיים שלנו לרשתות המובילות בעולם הם אבן מפתח והם אבן יסוד לעתיד הכלכלי שלנו.
<רות ארנון: לפני 35 שנים, עת האיחוד האירופי הכיר בחשיבות של הקמת תכניות המסגרת, זה היה מפני שהם הבינו שזאת הדרך היחידה של אירופה להתחרות בארצות הברית, שאם הם ישקיעו את אותם הכספים אבל לחוד בכל מדינה, הם לא יגיעו למצב תחרותי.
<רות ארנון: אני חושבת שיש לנו מזל גדול שאנחנו התקבלנו לתכנית המסגרת הזאת וצריך לשמור על כך מכל משמר.
אראל מרגלית: אני מודה לכם על הדיון הזה.
אראל מרגלית: אני חושב שזה היה מאוד במקום.
אראל מרגלית: כמה משפטים לסיכום.
אראל מרגלית: דרך אגב, יושב ראש הוועדה, חבר הכנסת גפני, פנה כדי לקיים דיון בכנסת ונתבקשנו לחכות עם זה עד שהמשא ומתן העדין יסתיים.
אראל מרגלית: עתה, משהמשא ומתן העדין הזה התקיים, אני מציע לשים את הדברים האלה על השולחן וכן לקיים דיון ובהחלט נקיים אותו.
אראל מרגלית: מה שפרופסור טרכטנברג אמר לנו זה שנוציא את השיקולים הקטנים הפוליטיים מתוך הדיון האסטרטגי שישראל זקוקה לו כדי להמשיך את שיתוף הפעולה המדעי והטכנולוגי עם אירופה.
אראל מרגלית: נקודה.
אראל מרגלית: אנחנו צריכים לעשות הכול כדי שהדבר הזה ימשיך.
אראל מרגלית: לאחרונה הייתי במשרדי חוץ במקומות שונים באירופה ובמידה וישראל תגיע להסדר – ואני יודע שכרגע כל הנושא הזה נמצא בתהליך – אירופה מוכנה לפתוח את השערים בצורה דרמטית נוספת ואת זה אנחנו צריכים לדעת.
אראל מרגלית: עד אז אנחנו צריכים להתנהל בצורה כזאת שהמחקר, המדע והטכנולוגיה יוכלו לעבוד בשיתוף פעולה גדול עם אירופה הדבר הנוסף שאומר המדען הראשי אבי חסון הוא שמדינה שממתגת את עצמה ושהתל"ג שלה בעשרים השנים האחרונות בעיקר התפתח סביב הנושא הטכנולוגי, לא יכולה שלא להשקיע במחקר ובפיתוח דרך הערוצים המרכזיים שלה.
אראל מרגלית: לא יתכן שמצד אחד אנחנו מתגאים בכך שזה הבסיס לתעשייה שלנו, שזה הבסיס לחיבור בין האקדמיה לתעשייה שלנו, ומצד שני תקציבי המדען הראשי וההשתתפות הממשלתית של כל המשרדים, וגם של משרד הכלכלה, ההשקעה הממשלתית במחקר ופיתוח ביחס לשוק הפרטי ירדה פלאים ב-15-20 השנים האחרונות.
אראל מרגלית: אם בשנות ה-90 התכניות הממשלתיות היו פריצת הדרך של ההשקעה הפרטית, היום אנחנו חייבים לחפש את פריצות הדרך החדשות.
אראל מרגלית: ההיי-טק הישראלי והטכנולוגיה הישראלית ממוקדים בהרבה מאוד מקומות במרכז הארץ ודווקא המחקר באוניברסיטאות פרוס על פני המדינה.
אראל מרגלית: הגיע הזמן שאותו מחקר בסיסי ייפגש עם המחקר הטכנולוגי העסקי ושמרכזי מצוינות נוספים דרמטיים יוקמו ברחבי מדינת ישראל.
אראל מרגלית: פרופסור בן-ישראל, אתה שותף לכל ההקמה של מרכז הסייבר בבאר שבע.
אראל מרגלית: הגיע הזמן שאנחנו נסביר שהנושא הזה הוא לא רק נושא טכנולוגי אלא הוא נושא חברתי.
אראל מרגלית: 5,000 מקומות עבודה חדשים בנושא טכנולוגי מובהק בבאר שבע בחמש שנים הקרובות בעזרת המדען הראשי ובעזרת החברות הרב לאומיות והמחקר של אוניברסיטת באר שבע ייצרו בערך עוד 15 אלף מקומות עבודה מסביב.
אראל מרגלית: אבל לא רק זה אלא הם יגרמו לעם ישראל להתחיל לדבר על הדרום ועל באר שבע לא כעל בעיה בדרום אלא כעל ההזדמנות הכלכלית הבאה של ישראל בעשר השנים הבאות.
אראל מרגלית: היום עומדות לפתחנו הזדמנויות כאלה גם ב-מיגל, בקריית שמונה, בתל חי ובכל האזור הזה של הצפון סביב הנושא של חיבור ביו-טכנולוגיה, חקלאות ומזון.
אראל מרגלית: גם בנושא המגזר הערבי ולא מזמן הייתם שם וראיתם שהוא משווע להשתלב בחלק מהמחקר בתוך התעשייה הישראלית, התעשייה החדשנית.
אראל מרגלית: גם בנושא של הדרום הרחוק – ואנחנו בדיוק נוסעים לשם עכשיו – בנושא של חקלאות מדבר, בנושא של אנרגיות מתחלפות, בנושא של מים.
אראל מרגלית: חלק מהפיתוחים הגדולים האלה של ישראל אלה דברים שאפשר לחגוג ברמה הבינלאומית.
אראל מרגלית: אנחנו מצפים מכם שתגידו לנו ככנסת איפה אתם רוצים את התמרוצים.
מאיר שטרית: כסף.
אראל מרגלית: אבל איפה.
אראל מרגלית: כסף לא נותנים סתם אלא כסף נותנים עבור דגלים.
אראל מרגלית: צריך להרים את הדגל, צריך להרים את הנושאים ואנחנו נהיה שם.
אראל מרגלית: מי שירצה להכניס לתוך התהליך הזה את הפוליטיזציה ברמה המפלגתית הבסיסית ביותר, יקבל מהרבה מאתנו כתף קרה.
אראל מרגלית: אנחנו רוצים לתת כתף חמה למדע, לטכנולוגיה ולשיתוף פעולה של ישראלים.
אראל מרגלית: ישראל היא לא מבצר אלא ישראל היא מקום עם שערים.
אראל מרגלית: בלי שערים, היא תישאר מבודדת וזסה לא הכוח הגדול שלנו.
אראל מרגלית: הכוח הגדול שלנו הוא שאנחנו מחברים.
משה גפני: על סדר היום הצעת חוק מידע גנטי (תיקון – התאמה להתפתחויות טכנולוגיות), התשע"ג-2013, הצעתו של חבר הכנסת מאיר שטרית, הכנה לקריאה ראשונה.
משה גפני: האמת היא שלא למדתי את החוק לפרטיו ואני כבר רואה שהוא חוק לא פשוט.
משה גפני: זה חוק שאתה, חבר הכנסת שטרית, הצעת והעברת אותו בשנת 2000 נדמה לי.
מאיר שטרית: לפני עשור.
משה גפני: 14 שנים.
משה גפני: לאחר מכן היה גם תיקון לחוק הזה.
מאיר שטרית: בניגוד לדעתי.
מאיר שטרית: אני היחידי שהצביע נגד התיקון הזה.
מאיר שטרית: אתם הצבעתם בעד.
מאיר שטרית: החרדים.
משה גפני: החרדים לא עשויים מקשה אחת.
מאיר שטרית: יצחק לוי ואיתן כבל שכנע אתכם לתמוך בתיקון.
מאיר שטרית: אני התנגדתי לזה בכל תוקף.
מאיר שטרית: נעשה תיקון לגבי אבהות, לו אני התנגדתי.
מאיר שטרית: החוק שלי מאוד נוקב ואתם שיניתם אותו.
משה גפני: עכשיו אתה מצליח לבלבל אותי.
משה גפני: לא חשוב, בהמשך הדיון נראה.
מאיר שטרית: החוק שלי היה מאוד נוקב.
משה גפני: חשבתי שזה היה על דעתך.
מאיר שטרית: אני היחידי שהתנגד לחוק, אבל זה היה על דעתך.
משה גפני: לא היה על דעתי.
משה גפני: מאיר, למה אתה אומר את זה?
משה גפני: אני באתי לדיונים, לא הייתי חבר בוועדת המדע אבל באתי לדיונים כדי למנוע בעיות כתוצאה מהתיקון הזה.
מאיר שטרית: לא הייתי חבר ועדת המדע עת עשו את התיקון.
מאיר שטרית: אבל הייתי חבר כנסת.
מאיר שטרית: יש מליאה.
משה גפני: גם אני הייתי חבר כנסת.
משה גפני: אנחנו אותו הדבר.
מאיר שטרית: אני התנגדתי לזה.
משה גפני: על כל פנים, אנחנו עכשיו באים עם תוספת.
מאיר שטרית: אני כמעט חרדי בעניין הזה.
מאיר שטרית: חרדי, לא חרד.
משה גפני: אם אתה כמעט חרדי, אני אדבר אתך על כמה דברים.
משה גפני: יש לנו כמה בעיות היום.
משה גפני: אומרת עכשיו מישהי בקול ישראל, לכן יצאתי, שצריך לתת לחקלאים כסף, אז כמו שנותנים 400 שקלים לכל חרדי, ניתן גם מאתיים שקלים לכל חקלאי, וזה עובר.
משה גפני: נותנים 400 שקלים לכל חרדי.
משה גפני: בסדר, לא חשוב, לא כדאי לך להיות חרדי, אתה צריך שיהיה לך לב חזק.
משה גפני: חבר הכנסת שטרית, אתה תציג עכשיו את החוק.
משה גפני: אם אני מבין, המצב הוא כפי שאמר שלמה המלך, שני דברים שהם קצת סותרים.
משה גפני: במקום אחד הוא אומר "יוסיף דעת יוסיף מכאוב", ובמקום אחר הוא אומר "אמרתי אחכמה והיא רחוקה ממני".
משה גפני: זאת אומרת, בעניין הזה של המידע הגנטי יש דבר מאוד חשוב כי אפשר להציל אנשים.
משה גפני: בעצם העובדה שיודעים על מחלות גנטיות ומצד שני יש את המידע שיכול להגיע בכמויות מאוד רציניות ולא תמיד זה משפיע או ברוב המקרים זה גם לא משפיע על המשך החיים ואנשים יכולים גם להיכנס לחרדות גדולות בעניין.
משה גפני: לכן צריך לנהוג בעניין הזה בזהירות אבל אני אומר את זה לא מקצועית.
משה גפני: אני מקווה להיכנס לעניין במהלך הדיונים.
משה גפני: חבר הכנסת שטרית, הבמה לרשותך.
מאיר שטרית: ראשית, אני רוצה לבקש ממך בקשה אישית והיא להקדיש יותר זמן של הוועדה כדי לקדם את החוק, לסיים אותו ולהביא אותו לקריאה ראשונה עוד במושב הזה.
מאיר שטרית: אני רוצה להזכיר לך שהחוק עבר בקריאה טרומית בכנסת ב-10 ליולי 2013.
מאיר שטרית: זאת אומרת, מאז עברו שמונה חודשים וטרם התחיל דיון בחוק.
מאיר שטרית: זה לא מקובל, בעיקר בוועדה בה אין כמעט חקיקה ואני התעקשתי שהדיון יהיה כאן, בוועדת המדע בהכירי את ועדת המדע כיושב הראש שלה בעבר.
מאיר שטרית: חשבתי שזה נכון להביא לוועדה הזאת יותר חוקים, יותר חקיקה, כי אין שום סיבה בעולם שתהיה ועדה בכנסת שלא דנה בחוקים.
מאיר שטרית: החלוקה ההיסטורית והאנכרוניסטית בעיני פסולה.
מאיר שטרית: נלחמתי בה בקדנציה שעברה ואני אמשיך להילחם בה גם כיום.
מאיר שטרית: אגב, לא שיניתי את דעתי בגלל שאני לא יושב ראש הוועדה אלא אני חושב שזאת ועדה, היא צריכה לעבוד בפול ווליום והיא יכולה לתרום הרבה לענייני בריאות.
מאיר שטרית: חבל שלא עושים את זה.
מאיר שטרית: החוק המקורי, הבעיה שהעלית לגבי האם הבדיקות מוסיפות חכמה, מוסיפות מכאוב, כאן דנו בחוק המקורי.
מאיר שטרית: אני רוצה לומר לך שהחוק הזה לא בא לתקן שום דבר בבסיס של החוק.
מאיר שטרית: אני רוצה הקדמה קצרה לאלה שאולי לא היו לפני 14 שנים.
מאיר שטרית: לא ידעתי שעדיין אני אהיה כאן אבל בדיונים על חוק הזה בזמנו ענת וגלי היו בהם.
מאיר שטרית: גלי בן אור הייתה היועצת המשפטית שליוותה אותי במהלך הדיונים בוועדה ההיא.
משה גפני: היא הייתה אז ממשרד המשפטים ועכשיו היא באה מהצד שלנו.
מאיר שטרית: אני שמח על שנסגר מעגל והאנשים שטיפלו אז בחוק נמצאים כאן גם היום.
מאיר שטרית: הם יכולים להעיד על כך שבחוק הזה לא מיהרנו לשום מקום עת הכנו אותו.
מאיר שטרית: דנו בו במשך שתי כנסות.
מאיר שטרית: אני לא הייתי אז יושב ראש ועדת המדע אבל בגלל העובדה שאני מתמצא בתחום הזה כי בזמנו למדתי מיקרו-ביולוגיה וביו-כימיה באוניברסיטה ואני מכיר את הנושאים הרפואיים, ניהלתי את הדיונים של הוועדות לאורך כל הדרך על דעתם של יושבי ראש הוועדה.
מאיר שטרית: החלפתי את יושבי ראש הוועדה בדיונים וקיימנו עשרות דיונים במשך הרבה מאוד שעות, דנו בכל פרט ובכל סוגיה בסבלנות רבה והגענו לדבר יוצא מהכלל שהיה אחד החוקים בעולם שמסדיר את הנושא של בדיקות גנטיות.
מאיר שטרית: לצערי עד החוק שלי בעצם לא הייתה שום הסדרה.
מאיר שטרית: אנשים היו הולכים לבית חולים, הרופא היה שולח אותם לבדיקה גנטית ואם האיש הולך לחברת ביטוח ומבקש לקבל ביטוח, כל אדם כזה צריך לוותר על סודיות רפואית והחברה הייתה רשאית להסתכל על התיק הרפואי של החולה, כולל על הבדיקות הגנטיות שלו.
מאיר שטרית: אם הבדיקה הגנטית הראתה שהוא עלול לחלות בסרטן, לא היו מבטחים אותו או שהיו מעלים לו את הפרמיה.
מאיר שטרית: אותו דבר במקומות עבודה.
מאיר שטרית: גם מקום עבודה, כאשר אדם רוצה להתקבל לעבודה, הוא מוותר על סודיות רפואית כי המעביד רוצה לראות שהאיש בריא.
מאיר שטרית: אם הוא עובר על התיק הרפואי של אותו אדם ורואה בדיקות גנטיות שלא מעידות שהאיש חולה אבל הוא עלול לחלות, נושא גן מסוים של סרטן, מחלה כזאת ואחרת, הוא לא יקבל אותו לעבודה או להקשות עליו ולעשות לו צרות כדי שלא יתקבל לעבודה.
מאיר שטרית: אז הנושא היה בחיתוליו אבל הוא התחיל להתפתח מאוד.
מאיר שטרית: אני לא שולח אותך לקרוא את הפרוטוקולים של דיוני הוועדה חלילה, אלה בטח ספרים, אבל תקרא את הנאומים שלי במליאה.
מאיר שטרית: אני צפיתי אז שהבדיקות הגנטיות יתפתחו בעולם בקצב מדהים ונגיע למצב שאפשר לקחת טיפת דם אחת מבן אדם ולראות בבדיקה אחת את כל האפשרויות וכל הסיכונים שיש לו במפה הגנטית שלו.
מאיר שטרית: היום לכאורה בבדיקה גנטית אפשר לגלות כמעט 5,000 סמנים למחלות שונות.
מאיר שטרית: לא כל אדם עושה את כל הבדיקות אלא חלק מהאנשים עושה אותן.
מאיר שטרית: ברור שעלתה השאלה שכאשר אדם עושה בדיקה גנטית, מעבר לזה שהוא לא רוצה שחברת הביטוח תראה, מעבר לזה שהוא לא רוצה שמקום העבודה יראה, הרי השאלה האם אותו בן אדם רשאי להסתכל על הבדיקות שלו לבד ומה המשמעות.
מאיר שטרית: האם לא צריך להיות מישהו מוסמך שימסור לו את תוצאות הבדיקות ויסביר לו את המשמעות?
מאיר שטרית: אתן דוגמה שהפכה להיות יותר פופולרית.
מאיר שטרית: אישה עושה בדיקה ומגלה שיש לה סיכוי, היא נושאת גן, לסרטן השד.
מאיר שטרית: ראינו את אנג'לינה ג'ולי שהלכה וכרתה את השדיים שלה מחשש שמא יהיה לה סרטן שד וכדי שלא תסתכן כי לאימא שלה היה והיא הייתה נושאת גן.
מאיר שטרית: היא החליטה, נוכח הבדיקה הגנטית, שהיא מורידה את השדיים כדי שלא תסתכל.
מאיר שטרית: השאלה היא האם זה נכון.
מאיר שטרית: האם זה נכון שאישה תראה את התוצאות של הבדיקות שלה ותחליט מחר שהיא עושה א' או עושה ב' או היא הולכת למות ולכן היא לא תעשה לא א' ולא ב'.
מאיר שטרית: לכן, אפילו במתן תוצאות הבדיקה, החוק המקורי קבע שצריך להיות יועץ גנטי שייתן את התוצאות לאיש ויסביר לו את המשמעות שלהן.
מאיר שטרית: גם הסדרנו את העניין ל למי מותר לעשות בדיקה גנטית.
מאיר שטרית: בזמנו למשל הייתה הבחורה שאמרו שהיא חטופה מילדי תימן ועשו לה בדיקה גנטית ואז מכון אחד אמר שהיא אחותה, מכון שני אמר שהיא לא אחותה אבל הסתבר שהיא לא אחותה והיא לא נחטפה מילדי תימן.
מאיר שטרית: זאת אומרת, היה בלגן וכל אחד פרסם מה שהוא רוצה ועשה בדיקות היכן שהוא רוצה בלי פיקוח ובלי שום דבר.
מאיר שטרית: בנוסף לזה עשו מזה גם מסחרה כי חוקרים ישראלים היו גם מוכרים לחוץ לארץ.
מאיר שטרית: העם היהודי, בהשוואה למקומות אחרים, הוא עם הרבה מאוד מבניו הם מאותו מקור ויש חשיבות גדולה מבחינת בדיקות גנטיות או מבחינת הרפואה הגנטית לעובדה שאנשים באים מאותו מקום הרבה שנים יחד.
מאיר שטרית: לכן היו מוכרים דגימות גנטיות שנאספו מבדיקות שונות בישראל לחוץ לארץ בהרבה מאוד כסף כי זה יכול היה לתת אפשרות לחוקרים שם לגלות דברים בתחום הגנטי.
מאיר שטרית: החוק הגנטי סידר את כל העניינים הללו.
מאיר שטרית: הוא קבע למי מותר לעשות בדיקה, איך שומרים את הדגימות, איך מפרידים בין הדגימות לבין התוצאות, למי מותר להחזיק מאגר גנטי כזה, מה התנאים שמתקיימים במאגר כזה, למי מותר לעשות בדיקות, מה מסבירים לאיש לפני שעושים בדיקה, מה הוא צריך לדעת, על מה הוא צריך לחתום.
מאיר שטרית: בקיצור, בעיות אתיות מאוד חריפות.
מאיר שטרית: האם מותר לעשות בדיקה לילוד, האם מותר לעשות בדיקה לקטין, למי מותר להחליט על בדיקה לקטין.
מאיר שטרית: החוק קבע למשל שקטין יכול להיבדק רק באישור בית משפט בהנחה שהבדיקה הזאת אמורה להציל מישהו מקרובי משפחתו, למשל זיהוי דם של תורם, כי אחרת אסור לעשות בדיקה לקטין.
מאיר שטרית: עלתה שאלה אם מותר לעשות בדיקה לעובר ועוד ועוד שאלות, המון שאלות שנבדקו ונדונו.
מאיר שטרית: היו עשרות גנטיקאים בדיונים, אנשי אתיקה והדברים נבדקו לאט לאט מכל הזוויות האפשריות ועשינו חוק שלשמחתי הפך להיות אחד החוקים המובילים בעולם כאשר בעקבותינו הלכו הרבה מדינות אחר כך ועשו חוק דומה.
משה גפני: מה החלטתם לגבי קטין, ילוד או עובר?
מאיר שטרית: לגבי עובר לא דנו.
מאיר שטרית: החוק לא דן בעובר.
משה גפני: גם לא בחוק הזה?
מאיר שטרית: החוק הזה לא בא לתקן את הבסיס של החוק.
מאיר שטרית: אם אתה רוצה, זה תיקון אחר.
משה גפני: מה לגבי קטין?
מאיר שטרית: לגבי קטין, כתוב.
מאיר שטרית: החוק המקורי קובע שאסור לעשות בדיקה לקטין אלא לצורך הצלת חייו של בן משפחתו וגם זה באישור בית משפט.
<גלי בן אור: ברשותך, אני אדייק.
<גלי בן אור: לגבי בדיקה גנטית לקשרי משפחה בקטין, זה באישור בית משפט.
<גלי בן אור: לגבי בדיקה בקטין שנדרשת לצרכים שלו, צריך הסכמה של האחראי על הקטין.
מאיר שטרית: של האפוטרופוס.
מאיר שטרית: של ההורה שלו.
<גלי בן אור: כן.
<קריאה: גם לגבי עובר יש התייחסות בחוק.
<קריאה: בדיקת אבהות.
מאיר שטרית: החוק המקורי שלי קבע לגבי בדיקת אבהות שאי אפשר לעשות בדיקת אבהות אלא באישור בית משפט וגם אז אסור להעביר את התוצאות להורה.
מאיר שטרית: אני הייתי מאוד קיצוני בעניין.
מאיר שטרית: לצערי שינו את זה, בעקבות החוק של איתן כבל ואני התנגדתי לזה.
מאיר שטרית: אם אני לא טועה, אז אתה גם דיברת אתי על זה.
משה גפני: כן, אבל אז תיקנו את זה.
משה גפני: עוד נגיע לפרטים.
משה גפני: אני שאלתי כללית.
מאיר שטרית: זה לא עומד היום בחוק הזה.
מאיר שטרית: החוק הזה בא לעשות דבר אחד.
מאיר שטרית: מאחר ועברו יותר מעשר שנים, מאחר שהטכנולוגיה השתנתה והמון דברים השתנו, אנחנו נאלצים וחייבים לשנות ולהתאים את החוק הקיים היום.
מאיר שטרית: רוב החוק עוסק בהגדרות רבות וההצעה באה לתקן את המושגים שקבענו אז לפני שהטכנולוגיה הייתה ידועה ומפותחת, להתאים את החוק למציאות של היום.
מאיר שטרית: זאת אומרת, לעדכן את החוק, ברובו הגדול בעיקר בהגדרות.
מאיר שטרית: זאת אומרת, דגימה ביולוגית פעם הוגדרה ככזאת והיום הגדרת דגימה ביולוגית השתנתה, האם במצב כזה צריך לעשות ומתי מותר לעשות כך ומתי מותר לעשות אחרת.
מאיר שטרית: התנאים השתנו ולכן השתנו ההגדרות של למשל מהו גנטיקאי מולקולרי קליני, ציטו גנטיקאי קליני, גנטיקאי ביו-כימי קליני.
מאיר שטרית: התפתחו המון מקצועות שלא היו קודם לכן.
מאיר שטרית: במשך השנים העובדה שיש התפתחות גדולה מאוד בתחום הזה, יצרה גם מקצועות חדשים ושמות חדשים שחייבים לשלב אותם בתוך החוק.
משה גפני: אני לא מביע עמדה, אבל יש כאן דברים גם בחוק עצמו.
משה גפני: זאת אומרת, זה לא רק שמשנים את אופן הדגימה או הבדיקה או ההתפתחות הטכנולוגית אלא יש כאן שאלות משפטיות ממש, בחוק הזה.
מאיר שטרית: בהחלט, כי צריך לתקן המון דברים.
משה גפני: אם היה מדובר על מה שאתה אומר, הייתה מספיקה ישיבה אחת.
מאיר שטרית: אמרתי הרוב.
מאיר שטרית: אמרתי שהרוב הן הגדרות.
מאיר שטרית: נצטרך יותר מישיבה אחת.
מאיר שטרית: הרוב הן הגדרות אבל כמובן שיש דברים קונקרטיים שהם בעקבות ההתפתחויות שקרו מאז בענף הזה.
<צבי בורוכוביץ.: הכנסנו את עניין סקר הילדים.
<צבי בורוכוביץ.: זה דבר חדש.
מאיר שטרית: לכן בוודאי שצריך לעבור על החוק, לקרוא את כל הסעיפים ולדון בכולם.
מאיר שטרית: אני גם רוצה לומר שהחוק נעשה בשיתוף פעולה ובתיאום.
מאיר שטרית: כאשר הכנתי את החוק, לא לקחתי מהמותן ויריתי אלא ישבתי עם אנשי משרד הבריאות.
מאיר שטרית: יושבת כאן הגברת טליה שהיא היועצת המשפטית של משרד הבריאות והיא עבדה אתי על החוק, כך גם פרופסור בולק ומי שהחליף את פרופסור בולק, ראש ועדת הלסינקי, פרופסור בורוכוביץ שיושב כאן אתנו וכך גם אנשי ההסתדרות הרפואית.
מאיר שטרית: זאת אומרת, עבדנו על החוק די הרבה זמן, גם כדי להכין אותו, ועשינו זאת יחד אתם.
מאיר שטרית: בכנסת שעברה החוק לצערי לא הגיע לכל דיון ולאישור בגלל איזושהי סחבת של משרד הבריאות אבל בכנסת הזאת הממשלה תמכה בחוק, כולל אנשי משרד הבריאות וכל האנשים הרלוונטיים.
מאיר שטרית: ברשותך, אני מבקש ממך שהוועדה אכן תקדיש יותר זמן כדי שנוכל לעבור על החוק בניחותא ונעבור על הסעיפים השונים.
משה גפני: כבר שש פעמים אמרת לי את זה.
מאיר שטרית: כדי שלא תשכח.
מאיר שטרית: אני רוצה לבקש ממך לעשות כל מאמץ כדי שלפחות נוכל להביא את החוק לקריאה ראשונה במושב הזה כך שלא יהיה פיזור כנסת ונחכה עוד עשר שנים עד שיבוא מישהו אחר לעשות זאת.
משה גפני: אתה יודע משהו לגבי פיזור הכנסת שאני לא יודע?
מאיר שטרית: הכול יכול לקרות.
מאיר שטרית: אתה יודע כמוני שכאן אין שום דבר בטוח.
מאיר שטרית: אם לפחות נעביר את החוק בקריאה ראשונה, זה מציב יתד שגם אם הכנסת תתפזר, אפשר להחיל עליו רציפות ולהמשיך אותו בעתיד.
מאיר שטרית: זה היתרון של קריאה ראשונה.
מאיר שטרית: אם זה יכול לקרות, כן, זה יכול לקרות.
מאיר שטרית: אני לא יודע אם זה לשמחתך או לצערך, אבל זה יכול לקרות.
משה גפני: עורכת הדין גלי בן אור.
משה גפני: עורכת הדין גלי בן אור הייתה עד לפני כמה שנים במשרד המשפטים ועסקה בחוק הזה ועכשיו היא יועצת משפטית בכנסת.
משה גפני: אנחנו מקדמים אותה בברכת ברוכה הבאה.
משה גפני: היא תייעץ לוועדה בחוק הזה.
<גלי בן אור: תודה.
<גלי בן אור: כמו שאמר חבר הכנסת מאיר שטרית, המקור של חוק מידע גנטי בו אנחנו עוסקים היום, בהצעת חוק פרטית שהוא הגיש במרץ 1997.
<גלי בן אור: גם בסיבוב הקודם ועדת המדע קיימה דיונים ארוכים והחוק התקבל בכנסת רק בדצמבר 2000.
<גלי בן אור: הנוסח הראשוני של ההצעה היה מבוסס על הצעה שהוכנה על ידי צוות בשם הלסי, במסגרת פרויקט חקר הגנום האנושי בארצות הברית.
<גלי בן אור: עת היה הפרויקט הזה בזמנו, לא היה ידוע עדיין מה טמון בגן ומה ניתן יהיה לעשות עם כל המידע שניתן יהיה ללמוד ממנו.
<גלי בן אור: היה ברור שצריך לדאוג לכל ההשלכות, גם המשפטיות וגם החברתיות.
<גלי בן אור: גובשה טיוטה של הצעת חוק והצעת החוק הזאת מבוססת על הרעיון שם.
<גלי בן אור: אני מזכירה שבזמנו הממשלה התנגדה להצעת החוק.
<גלי בן אור: היא סברה שדי בחקיקה שהייתה קיימת אז כדי להסדיר את כל הנושאים שקשורים לניהול מאגרי מידע, למסור מידע למטופל, צורך בהסכמה מדעת וכדומה.
<גלי בן אור: יש שורה ארוכה של חוקים כמו חוק זכויות החולה, חוק הגנת הפרטיות, תקנות בריאות העם שעוסקות בניסויים רפואיים בבני אדם בסופו של יום החוק נחקק ויש חשיבות רבה מאוד בכך שהחוקים שמתקבלים בכנסת באמת יהיו הרמוניים ויעבדו טוב האחד עם השני.
<גלי בן אור: מאז ועד היום נעשו לחוק שני תיקונים משמעותיים.
<גלי בן אור: התיקון הראשון היה אגב החקיקה של חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה, חיפוש בגוף החשוד) שהקיף את המאגר הגנטי המשטרתי והחליף חלק מההוראות שהיו מנויות בחוק מידע גנטי בפרק ז'.
<גלי בן אור: התיקון השני הוא התיקון שהזכרתם בנוגע לעריכת בדיקה גנטית לקשרי משפחה.
<גלי בן אור: במקור באמת החוק קבע שעריכת בדיקה גנטית לקשרי משפחה תיעשה אך ורק בצו של בית משפט לענייני משפחה.
<גלי בן אור: המטרה של התיקון הייתה לקבוע בדיוק את גדר הסמכות ואופן הפעלת שיקול הדעת של בית המשפט לענייני משפחה ונקבעו הוראות מיוחדות ומפורטות.
<גלי בן אור: המטרה החשובה הייתה למנוע את הפגיעה בכשרות לנישואין עקב חשש לממזרות ונעשתה על זה עבודה רבה מאוד גם בשיתוף בתי הדין הרבנים וגם בתי דין אחרים כך שיש הסדר מפורט בחוק.
<גלי בן אור: אני אסקור בקצרה את העניינים שמוסדרים בחוק.
<גלי בן אור: מה שבעיקר החוק מנסה להסדיר זה את הנושא של עריכת בדיקות גנטיות ומתן ייעוץ גנטי, להגן על זכות הנבדק לפרטיות לגבי מידע גנטי מזוהה והכול בלי לפגוע באיכות הטיפול הרפואי, במחקר הרפואי והגנטי, קידום הרפואה והגנה על שלום הציבור.