GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: הסכמתי מכיוון שהמשמעות של העניין היא שממילא אגף התקציבים יכניס את זה לתוך תקציב המדינה באופן כזה שיעשה חשבון שמשרד החינוך או מערכת החינוך במדינת ישראל מקבלת מהקרן כך וכך כסף.
משה גפני: לכן ירדנו מהעניין הזה.
משה גפני: קובעים רק את העקרונות.
משה גפני: הכסף שעובר לשימושים הוא הכסף שקבענו קודם, מקצועית, על פי ועדת ההשקעות או על פי מועצת הקרן והוועדה צריכה להיות ועדה מיוחדת שתיקבע בתחילת כל קדנציה.
אראל מרגלית: למה יושב ראש ועדת הכספים הוא זה שאחראי?
משה גפני: את זה הממשלה מבקשת.
משה גפני: אתם מסכימים למה שאמרתי או אתם חולקים על זה?
<יוגב גרדוס: חולקים.
אראל מרגלית: תהיה תת ועדה מיוחדת.
משה גפני: מה שיהיה בסוף, זה מה שהחוק יקבע.
אראל מרגלית: מה שאתה מציע.
משה גפני: אני מציע שתהיה ועדה מיוחדת והוועדה הזאת תיקבע בתחילת הקדנציה על ידי ועדת הכנסת, יהיה יושב ראש כפי שייקבע והוועדה הזאת תדון.
משה גפני: היא בעצם מתכנסת אחת לשנה אלא אם כן מדובר בשעת חירום, אז היא צריכה להתכנס כי הממשלה רוצה לקחת כסף או ללוות כסף מזה.
משה גפני: הממשלה מתנגדת להצעה הזאת ואני לא מבין למה, אבל תסבירו.
<יוגב גרדוס: אנחנו נסביר את עמדתנו.
<יוגב גרדוס: אנחנו רואים את הקרן כגוף נפרד.
<יוגב גרדוס: הכספים של הקרן מיועדים אך ורק לשימוש במקרה חירום וכשאין מקרה חירום, זה רק התשואה.
<יוגב גרדוס: הפירות, כמו שאמרנו בדיונים קודמים, מוקצים כל שנה בהתאם למדיניות הכלכלית-החברתית של הממשלה.
<יוגב גרדוס: הדרך בה הממשלה מיישמת את המדיניות הכלכלית-חברתית שלה היא דרך תקציב המדינה.
<יוגב גרדוס: החוק מונע אפשרות להשתמש בכסף למטרות שהן לא מטרות כלכליות-חברתיות ואני חושב שחידדנו כאן בדיונים שלמשל מטרות ביטחוניות, לא ניתן להגדירן כמטרות כלכליות-חברתיות, כיסוי הגירעון או דברים אחרים שעלו כאן.
<יוגב גרדוס: התהליך בו היום מאושר תקציב המדינה הוא תהליך שבו כל התקציב מגיע לוועדת הכספים, ועדת הכספים מאשרת ואז הוא עולה למליאה לקריאה שנייה ושלישית.
<יוגב גרדוס: זה גם התהליך שאנחנו חושבים שנכון לנושא של הקצאת פירות הקרן.
<יוגב גרדוס: הסכמנו להתפשר על שני דברים.
<יוגב גרדוס: הסכמנו להקים ועדה מיוחדת לפיקוח על הקרן ולא הסכמנו שהיא תקבע את השימושים שהכסף יוקצה להם.
<יוגב גרדוס: מה אנחנו ראינו בעיני רוחנו בהתחלה הוא שוועדת הפיקוח תדון בדוחות הכספיים, תדון בגמול, תדון במידה ויש משבר ורוצים ללוות כסף.
קארין אלהרר: מי יקבע לאן זה הולך?
<יוגב גרדוס: מי שיקבע לאן זה הולך זה מי שקובע לאן הולכים - חוץ מהמיליארד שקלים שיבואו לכאן בעזרת השם, יש עוד 300 או 400 מיליארד שקלים - 300 ו-400 מיליארד השקלים וזאת ועדת הכספים של הכנסת.
<יוגב גרדוס: הדבר השני שהסכמנו להתפשר עליו היה על - והבנו שאתם רוצים דיון יותר מפורט והצעה יותר מפורטת בנוגע לשימושים – ועדה מיוחדת.
<יוגב גרדוס: כרגע עמדתנו היא שזאת ועדה משותפת בראשה עומדת ועדת הכספים וניתן לקבוע עוד מספר ועדות בהן יתקיים הדיון.
<יוגב גרדוס: כל התהליך הזה יהיה במסגרת אישור תקציב המדינה.
<יוגב גרדוס: יש חשיבות עליונה לכך שכל הוצאות המדינה יבואו לידי ביטוי בתקציב, שכל התהליך הזה הוא תהליך אחד שלא מתפזר על פני מספר מועדים וכמו שאמרנו גם הממשלה לפי החוק הזה לא רשאית להוציא את הכסף מחוץ לתחום הפעולה הצבוע הספציפי הזה שכתוב.
קארין אלהרר: נניח בפירות של הקרן החלטנו על שימושים חברתיים-כלכליים, כמו שכתוב כאן.
קארין אלהרר: לפי מה שאתה אומר זה הופך להיות חלק מהתקציב.
קארין אלהרר: מי אמר שמראש התקציב לא יחולק בצורה כזאת שהכספים שמועברים למשרד הממשלתי יגלמו מלכתחילה את ההעברות של הקרן?
אראל מרגלית: זה בדיוק מה שיקרה.
<יוגב גרדוס: מאחר וההקצאה היא שנתית, לא תהיה דרך למנוע מהממשלה או גם מהכנסת לראות את כל הסל הזה של השימושים ולהשתמש בו איך שהיא רוצה.
<יוגב גרדוס: בסוף גם אם נאשר את זה חצי שנה אחרי אישור התקציב, יש חודשיים אחרי כן תקציב חדש.
<יוגב גרדוס: לכן אין באמת הפרדה.
קארין אלהרר: איך אתה יכול להבטיח לי שזאת תהיה תוספת ולא מה שהתכוונתם לתת מלכתחילה?
אראל מרגלית: זה לא רק זה אלא זה גם עניין ניהולי ועניין של תשומת לב.
אראל מרגלית: מה שחברת הכנסת קארי אלהרר אומרת זה נכון אבל הרבה מאוד פעמים גם בגוף אחד שמנהל כספים של גורם אחד, כמו שאתה אומר שיש כאן, זה בסך הכול כסף של המדינה, כדי שיהיו רזולוציות ניהול אחרות לחלק מהכסף, כי כאן בתקציב המדינה אתה מנהל דברים בצורה שוטפת וכאן יש לך כלי בו יש לך אפשרות לעשות השקעות לטווח ארוך יותר.
<יוגב גרדוס: גם בתקציב המדינה חלק גדול מאוד.
אראל מרגלית: אבל בעניין הזה חייב להיות איזשהו מנדט של ועדה אחרת שמסתכלת על הדברים ויכולה לראות אותם לטווח ארוך יותר, שגם הממשלה בבואה להתדיין אתה, היא מתדיינת אתה דיון אחר מאשר דיון שוטף של תקציב מדינה.
קארין אלהרר: היום כאשר אתם מנהלים את התקציב של משרד הרווחה, אתם אומרים שבשנת הכספים 2014 אתם נותנים לו תוספת תקציבית של ארבעים מיליון שקלים או 400 מיליון או מה שתחליטו.
קארין אלהרר: הייתם נותנים את זה בכל מקרה כי אתם רואים גידול ואתם רואים צורך.
קארין אלהרר: איך אני מוודאת שהכספים שאתם מעבירים מהעתודות האלה של הגז, מדובר בתוספת ולא מה שהתכוונתם לתת מלכתחילה?
<יוגב גרדוס: זאת שאלה פילוסופית.
אראל מרגלית: זאת לא שאלה פילוסופית.
<יוגב גרדוס: לעולם לא יהיה ניתן – ואני אומר כאן ביושר – גם אם תפרידו את התהליך וגם אם היו קובעים בחוק אמירה שתקציב השנה הקודמת לא יפחת מהתקציב.
<יוגב גרדוס: תקציב הרווחה למשל לא מתוקצב אך ורק במשרד הרווחה אלא יש תקציבי רווחה על פני הרבה סעיפים.
קארין אלהרר: אני לא בטוחה שאני אהיה כאן בעוד עשרים שנים.
אראל מרגלית: גם בגופים פרטיים עושים את זה.
אראל מרגלית: גוף פרטי מסדר לעצמו והוא יכול לסדר לעצמו רזולוציה אחרת של ניהול.
אראל מרגלית: חובת הנאמנות של מי שמנהל את הקרן הזאת היא שונה מזו של מי שמנהל את תקציב המדינה.
אראל מרגלית: נגיד שאותה ועדה מחליטה שהנושא של פערים בחינוך הוא נר לרגליה או הנושא של הקמת מכוני מחקר ואי אפשר יהיה באותה רזולוציה של ניהול של תקציב מדינה שוטף לתת לזה מענה.
<יוגב גרדוס: אנחנו מוכנים להתפשר.
<יוגב גרדוס: זה לא להתפשר אלא אנחנו גם רוצים את זה.
<יוגב גרדוס: אנחנו מוכנים שתוקם ועדה לעניין הזה ואנחנו מוכנים שהצעת הממשלה בנושא הזה תהיה מפורטת בהרבה מחוק התקציב.
<יוגב גרדוס: יהיו דיונים ייחודיים.
<יוגב גרדוס: גם נקבע כאן בחוק מספר דיונים שהממשלה צריכה לדווח מה היא עשתה עם הכסף ואם היא רוצה לעשות שינוי, היא צריכה לבוא לוועדה המיוחדת הזאת.
<יוגב גרדוס: מה שאנחנו לא רוצים זה לנתק את זה לגמרי מתהליך התקציב.
קארין אלהרר: תכתבו שהתוספות מעתודות הגז יהיו מבלי כל קשר לתקציב השנתי שנקבע מדי שנה.
<יוגב גרדוס: אני לא יודע מה המשמעות של המשפט הזה.
<שגית אפיק: יוגב מנסה לומר שבסוף הוא חייב שזה ייכלל בחוק התקציב שמובא בפני מליאת הכנסת.
קארין אלהרר: אין לי בעיה שזה ייכלל, אבל שתהיה אמירה ברורה שזאת תוספת ולא במקום.
דב חנין: אדוני היושב ראש, אני רוצה לומר לכם עמיתיי חברי הכנסת שאני חושב שיוגב אמר לנו ביושר את המצב האמיתי.
דב חנין: זאת אומרת, יכול להיות שהוא מצב לא נוח אבל כל עוד המבנה של החוק הוא כזה, גם אם ייאמר שזה בתוספת, זה ייכלל בחשבון הכללי הריאלי של תמונת המשאבים שניתנים למטרות השונות.
דב חנין: לכן אני חושב שהתשובה שלך היא נכונה ברמה העובדתית.
דב חנין: כיוון שאני שואף להגיע למטרה אחרת, כמו חברת הכנסת אלהרר, אני מציע שאנחנו נשנה את המנגנון והמנגנון יהיה אחרי מזה שקיים כאן.
דב חנין: אני מציע שאותה ועדה לפיקוח על הקרן, שאכן תיבחר על ידי כל כנסת חדשה כוועדה עצמאית, תקבע מדיניות רב שנתית לתשלומים.
אראל מרגלית: מה גם שיש בה נציגים לאוצר.
דב חנין: אני חושב שהוויכוח הזה, טוב שהוא על השולחן והוא צריך להיות על השולחן.
דב חנין: יש כאן שתי תפיסות שונות וזה מאוד לגיטימי שאתם מציגים את הגישה שלכם ואני מנסה להציע גישה אחרת.
דב חנין: הגישה שאני מציע היא שהוועדה הזאת תהיה ועדה נפרדת לא רק ברמה המוסדית אלא התהליך כולו יהיה תהליך שונה וזה לא יהיה אותו תהליך חד שנתי או דו שנתי של תקציב המדינה, אלא זה יהיה תהליך רב שנתי שנקבע על ידי אותה ועדה שיכולה מפעם לפעם לשנות את ההחלטות שלה אבל במסגרת אותו ניהול רב שנתי.
דב חנין: אני מדבר על כל פרק ו' לצורך העניין.
דב חנין: אני מציע שזה יהיה המנגנון, המנגנון של ההקצאה הרב שנתית.
דב חנין: לחלוטין יוגדר שזה לא חלק מהתקציב.
דב חנין: זאת אומרת, כל סעיף 44 ו-45 יבוטלו או ישונו בהתאמה.
דב חנין: יש כאן גם הבדל מהותי מאוד גדול.
דב חנין: זאת אומרת, תקציב, כפי שכולנו יודעים, כפוף להחלטות ממשלה כמו קיצוצים רוחביים, כל מיני מנגנונים אחרים.
דב חנין: אם אנחנו מכניסים גם את הקרן לתוך העיסה הזאת, אנחנו בעצם מנטרלים את הקרן כמכשיר חברתי-כלכלי עצמאי שזאת בעצם הייתה המטרה של כל החוק הזה.
דב חנין: אני מציע לבטל לחלוטין כל קשר וזיקה בין התשלומים מתוך הקרן לבין תקציב המדינה, גם ברמה התהליכית שזה רב שנתי ולא חד שנתי, גם ברמה המוסדית שזאת ועדה נפרדת, גם ברמה החוקית של השמטת הסעיפים 44 ו-45 בהתאמה.
דב חנין: מבחינת המטרות של הקרן, רק כדי להשלים את כל הטיעון הרעיוני שלי, אני מציע לא לדבר על השקעה באנרגיה שזה משהו כללי שמאפשר לנו גם להשקיע באנרגיה מזהמת אלא לדבר במפורש על אנרגיות מתחדשות, על התייעלות וחסכון באנרגיה.
דב חנין: אלה הדברים שאנחנו רוצים לעודד אותם באמצעות הקרן ולא לעודד אנרגיה בכלל.
דב חנין: לעודד מחקר, בהחלט.
דב חנין: אני מבין שיש ויכוח אם כי בסעיף שנמצא בפנינו זה מופיע, תחום המחקר הימי.
דב חנין: אני שומע שיש ויכוח.
דב חנין: חשוב שיישאר תחום המחקר הימי.
דב חנין: אנחנו הרי עוסקים במשאבי גז שנלקחים מתוך הים.
משה גפני: אתה יודע שיש כלל שכמה שתיכנס יותר לפרטים, אין בכלל אלא מה שבפרט, אז מחקרים אחרים לא יהיו.
משה גפני: מחקר ימי נמצא בפנים ולמה צריך לכתוב אותו?
משה גפני: כדי להוציא את המחקר היבשתי?
משה גפני: אתה מגיש את זה כהסתייגות.
דב חנין: אני מגיש את זה כהצעה.
דב חנין: אני מקווה שכל ההצעות שלי נרשמות.
דב חנין: אם הן נרשמות, מצוין.
משה גפני: לגבי אנרגיה ואנרגיה מתחדשת.
בועז טופורובסקי: אנחנו קצת מתבלבלים.
בועז טופורובסקי: אנחנו בסעיף 41 לגבי הוועדה שתקבע.
דב חנין: אני אומר את הדברים כדי לא לחזור עליהם פעם נוספת.
דב חנין: אדוני היושב ראש, הסעיף בו נכנס המחקר הימי כתוב "וכן להשקעה ולפיתוח במחקר" ואחר כך כתוב "לרבות".
דב חנין: ה"לרבות" משום מה מדבר רק על מחקר ופיתוח בתחום האנרגיה.
משה גפני: אני לא מסכים כי אחרת יש לי עוד כמה דברים להציע.
משה גפני: למה דווקא את המחקר הימי?
משה גפני: בחינוך יש הרבה דברים מאוד חשובים.
משה גפני: אנחנו לא שם עדיין.
משה גפני: לגבי האנרגיה, אני מקבל את הערתך.
משה גפני: זה גם היה בהתחלה אלא זה שונה.
משה גפני: האנרגיה, אלה אנרגיות מתחדשות.
אראל מרגלית: גם אנחנו מצטרפים לזה.
משה גפני: יהיה אנרגיות מתחדשות.
<יוגב גרדוס: מה זה אנרגיות מתחדשות?
בועז טופורובסקי: אנחנו עוד לא שם.
בועז טופורובסקי: אנחנו בסעיף 41.
ניצן הורוביץ: צריך לראות כאן את התמונה הכללית של מטרת הקרן.
ניצן הורוביץ: הרי המטרה היא שלא יהיה עוד איזה סעיף בתקציב.
ניצן הורוביץ: אני מצטרף לדברי חברתי קארין אלהרר שזה הרי אמור להיות מכשיר שהוא מעבר לתקציב.
ניצן הורוביץ: נגיד יש לך את העניין כמו העיזבונות, האפוטרופוס, וזה לא נכנס בתקציב אלא זה מנגנון שמאפשר מעבר לתקציב לחלק על פי כל מיני קריטריונים.
ניצן הורוביץ: כך צריך גם להיות הראש כאן.
ניצן הורוביץ: אתם לא יכולים אחר כך לומר שזה הולך לחינוך ולכן נוציא מהחינוך ונעביר לביטחון בתקציב הרגיל כי אחרת מה המטרה של כל העסק הזה?
ניצן הורוביץ: זה צריך להיות משהו שהוא חיצוני לתקציב ואז אנחנו יכולים לייעד לו מטרות חברתיות, מטרות רווחה, חינוך וכולי.
<יוגב גרדוס: אני חושב שזאת לא דוגמה טובה.
<יוגב גרדוס: זה בדיוק מה שנעשה עכשיו בתקציב האחרון.
<יוגב גרדוס: לקחנו 750 מיליון שקלים מכספי האפוטרופוס כדי לממן נושאי חינוך ומעונות יום.
משה גפני: ניצן, אתה צודק, אבל האמת היא שאתם צריכים לקבל פרס ישראל על כך שלקחתם מהאפוטרופוס ונתתם לנושאים חינוכיים.
משה גפני: אני רוצה לשים את הוויכוחים על השולחן.
משה גפני: יש שני ויכוחים.
משה גפני: קודם שמעתי את הנאום שלך.
משה גפני: יש שני ויכוחים ואני אומר לחברי הוועדה, שני ויכוחים שנשארו במחלוקת.
משה גפני: האחד הוא הנושא של הוועדה.
משה גפני: אני דורש שזאת תהיה ועדה מיוחדת שמתכנסת אחת לשנה אלא אם כן מדובר על מצבי חרום וכולי והיא מגישה ומפרטת את הדברים.
משה גפני: זה ויכוח אחד.
משה גפני: אתם טוענים שזאת צריכה להיות ועדה משותפת.
משה גפני: את ירדתם מראשות ועדת הכספים.
משה גפני: עכשיו אנחנו מדברים פתוח.
משה גפני: ירדתם מהעניין הזה.
משה גפני: הדבר השני הוא ההצבעה בקריאה השנייה והשלישית על התקציב של השימושים של הקרן.
משה גפני: לפי ההצעה שנמצאת כאן עמדתי היא שזה מוצבע בקריאה הראשונה יחד עם תקציב המדינה, כסעיף אחד גדול כמו בתקציב הביטחון, הוא יורד בניגוד לסעיפים האחרים לוועדת הפיקוח על הקרן, דנים בשימושים ויושב ראש הוועדה מביא את זה בנפרד להצבעה לקריאה שנייה ושלישית.
משה גפני: אתם דורשים שהוועדה לפיקוח על הקרן תדון, תגיע להצבעות בנושא של השימושים וכולי וזה בקריאה השלישית יוצבע יחד עם תקציב המדינה.
משה גפני: הגדתי נכון את הוויכוחים?
<יוגב גרדוס: בערך כן.
משה גפני: אני מציע לכם לומר מה מבין שני הוויכוחים אצלכם הוא בבחינת ייהרג ובל יעבור.
<יוגב גרדוס: יש עקרונות שכל החוק הזה מתבסס עליהם.
משה גפני: אני כבר מזמן לא בעקרונות.
משה גפני: עכשיו אני מדבר באופן מעשי.
משה גפני: מה יותר חשוב לכם, שזה יוצבע בקריאה השלישית או שזאת תהיה ועדה מיוחדת?
<יוגב גרדוס: שניהם חשובים לנו.
משה גפני: חבר הכנסת פייגלין, אתה ביקשת להתייחס.
קארין אלהרר: יוגב, רצית להסביר למה אתם מתנגדים.
<יוגב גרדוס: הסברתי.
קארין אלהרר: אני חייבת להודות שלא השתכנעתי.
משה זלמן פייגלין: רק שאלה.
משה זלמן פייגלין: כמו שאתה אומר, אני לא למדתי לימודי ליבה, אז אני לא יודע.
משה גפני: גם אתה לא למדת?
משה גפני: אתה משכיל מאוד.
משה זלמן פייגלין: אני למדתי לימודי ליבה אבל משהו אני לא מצליח להבין ואולי תעזור לי.
משה זלמן פייגלין: אני קורא שחובות המדינה הם בסכום של 84 מיליארד שקלים.
משה זלמן פייגלין: רק על החזרי הריבית על החובות, המדינה משלמת כל שנה 34 מיליארד שקלים.
משה זלמן פייגלין: מה זה המדינה?
משה זלמן פייגלין: זה אנחנו, האזרחים.
משה זלמן פייגלין: אני שומע כאן סכומים די דומים בקרן הזאת.
משה זלמן פייגלין: עם כל הכבוד לכל השימושים שכאן מדובר, לא יהיה יותר חכם פשוט להחזיר את החובות ולהפסיק לשלם את הריבית הזאת?
משה גפני: אתה יכול להגיש הסתייגות.
משה זלמן פייגלין: זה השימוש שאני מציע לכסף.
משה גפני: מדינת ישראל נמצאת בפער עצום אצל האזרחים שלה.
משה גפני: פער שאין כדוגמתו בכל העולם.
משה גפני: יש אנשים שרעבים ללחם.
משה גפני: יגיע דוח העוני של השנה הבאה ואתה תראה שיש כאן אנשים רעבים ללחם.
משה גפני: מסכים, אז אתה לא יכול להציע את ההצעה שלך כי אתה לא יכול להגיד תרתי דסתרי.
משה גפני: מדינה עשירה, מה היא עושה?
משה גפני: כשהכול בסדר, לאזרחים יש חינוך כמו שצריך, רווחה כמו שצריך, בריאות כמו שצריך והכול בסדר.
אראל מרגלית: שוודים כאלה.
משה גפני: מדינה כזאת משלמת את החובות שלה כמו איש עשיר.
משה גפני: מה עושה איש עשיר שיש לו גירעון במשק הבית שלו?
משה גפני: הוא מיד משלם את זה.
משה גפני: מוציא כסף, יש לו כסף והוא משלם.
משה גפני: מה עושה אדם עני?
משה גפני: הוא לוקח עוד הלוואה כדי לשלם את החוב הזה והולך לעוד הלוואה כי יש דברים יותר חיוניים.
משה גפני: אנחנו לא חברה לייצור פחיות בירה שאנחנו עושים בסופה של שנה את המאזן האם יש גירעון או אין גירעון, האם יש רווח או הפסד.
משה גפני: אנחנו חברה ובחברה הזאת יש נזקקים, יש נכים, יש מוגבלים שלא מטפלים בהם כמו שצריך.
משה זלמן פייגלין: 33 מיליארד שקלים אתה משלם על חוב, ריבית על ריבית של חוב.
משה זלמן פייגלין: תפסיק עם החוב ויהיה לך 33 מיליארד שקלים לשלם לעניים.
משה גפני: רק לא יהיו לך עניים כי הם כבר לא יחיו.
משה גפני: למה אתה שואל את זה כאן?
משה גפני: תשאל את זה בתקציב המדינה.
משה זלמן פייגלין: אתה צודק.
משה גפני: תשאל את זה בתקציב המדינה ולא כאן.
משה גפני: אגב, כאן יש גם את המחלה ההולנדית ומתווסף עוד דבר.
משה זלמן פייגלין: אני חושב שהמחלה ההולנדית זה קשקוש, וסליחה על הביטוי.
משה זלמן פייגלין: הקרן הזאת תלך לאיבוד.
אראל מרגלית: אני רוצה לחזור ולהעיר את תשומת לבכם לדבר הבא.
אראל מרגלית: הממשלה מעורבת בקרן הזאת.
אראל מרגלית: זה לא שאתם לא מעורבים.
אראל מרגלית: אנחנו רק אומרים שאנחנו רוצים יחד אתכם לבנות כאן מכשיר עם רזולוציה אחרת מרזולוציה של שנה אחרי שנה.
אראל מרגלית: כלומר, אם למשל לגבי הקרן הזאת אומרים שחלק מפירות הקרן הולכים על צמצום הפערים בחינוך או מחקר ופיתוח במשהו מסוים, אנחנו צריכים ביחד, גם הממשלה, אם אנחנו מחליטים שזאת קרן עם רזולוציה אחרת לטווח ארוך, שניים, שלושה, ארבעה נושאים.
אראל מרגלית: אנחנו צריכים לבנות לעצמנו מנגנון שיאפשר לנו שיח אחר מהשיח של התקציב השנתי.
אראל מרגלית: זה מבחינתנו ואפילו אם זה כסף שלנו אבל אתם מנהלים אותו.
אראל מרגלית: אתם בעצמכם, אפילו אם אנחנו לא היינו מבקשים זאת, אתם צריכים לבקש את זה.
אראל מרגלית: כי כמו שאתם לא רוצים שהפוליטיקאים יתערבו לכם בכל מיני שיקולים ולכן אתם לא רוצים שזה יסתובב בארץ, אתם גם צריכים למנוע מעצמכם לקחת דמי כיס לכל מיני דברים שאתם צריכים ברמה השוטפת.
אראל מרגלית: אז יש לזה סיכוי שאם אתם בונים תכנית חמש-שנתית, שבע-שנתית, מה שנחליט, שהוועדה הזאת תחליט, שהיא תכבד את עצמה ולא תעשה את זה כחלק מתקציב המדינה שפתאום חסר כאן כסף.
אראל מרגלית: זה עניין שלכם.
משה גפני: אני רוצה להוסיף.
משה גפני: עיני כל ישראל נשואות לחוק הזה.
משה גפני: אתם יכולים להוציא את שר האוצר לא טוב ואת הממשלה לא טוב ואתם יכולים להוציא אותם טובים.
משה גפני: יבואו ויאמרו שעוד פעם אנשי האוצר עבדו על הפוליטיקאים, הכניסו את זה לתוך ועדה, אותן ועדות שמסתובבות כל הזמן, אנחנו תלינו תקוות שהולך להיות כאן דבר גדול, באמת הקרן הולכת לעשות כאן שינויים חברתיים במדינת ישראל ואתם הלכתם עם זה.
משה גפני: אתם הולכים לבעוט עכשיו בדלי עם המים ולשפוך את הכול.
משה גפני: אם זאת תהיה ועדה מיוחדת, לאנשים תהיה תקווה.
משה גפני: אני לא בטוח שאנחנו מחזיקים את זה עם מוטות של ברזל אבל לציבור תהיה תקווה.
בועז טופורובסקי: אדוני היושב ראש, אני מסכים באופן עקרוני לדבריך.
בועז טופורובסקי: אם זאת תהיה ועדה מיוחדת, מצד אחד נכון, אבל הדבר השני שמטריד אותי שזה יהיה עוד איזשהו אתנן פוליטי שייתנו למישהו שלאו דווקא יראה את טובת הדורות הבאים.
בועז טופורובסקי: לעומת זאת, אם תהיה ועדה רצינית בכנסת וזה יהיה תפקיד קבוע, לא של בן אדם קבוע אלא מישהו שממלא תפקיד קבוע, יכול להיות שזה יהיה חלק מאיזושהי ממלכתיות חשובה מאוד.
בועז טופורובסקי: יכול להיות שאני מסכים אתך שלא צריכה להיות ועדת הכספים בגלל ההסתכלות השונה.
דב חנין: אתה אומר ועדה רצינית.
דב חנין: זאת לא יכולה להיות ועדת כספים.
בועז טופורובסקי: אני חבר ועדת כספים ואני לא רוצה להגיד.
בועז טופורובסקי: היושב ראש כאן היה יושב ראש ועדת הכספים ולכן היא יכולה להיות ועדה רצינית.
בועז טופורובסקי: בכל אופן, אפשר לחשוב על ועדה אחרת שאולי תהיה לא פחות רצינית וגם תיתן הסתכלות שונה.
משה גפני: הם אמרו לי את הטענה הזאת ואני רוצה להגיד לך שהיום, כאשר אנחנו מדברים על קרן והקרן הזאת בסופו של דבר תגלגל עד 500 מיליארד שקלים, היא תעשה שימושים בשני מיליארד שקלים, אחרי כן ביותר וזה יכול להיות בסדרי גודל גדולים.
משה גפני: הקואליציה שתיתן אתנן פוליטי – הרי זה הטיעון שלהם – בתחילת הקדנציה, אז היא חזקה, יש קואליציה חדשה, והיא תיתן לאדם שאין לו אחריות על 500 מיליארד שקלים, ייתנו אתנן פוליטי לאיזו מפלגה קואליציונית קטנה או למישהו מהספסלים האחוריים של מפלגת השלטון או ממפלגתו של שר האוצר, אז היא באמת ראויה לזה.
משה גפני: אז גם יושב ראש ועדת הכספים יהיה אחד כזה שלא שווה כלום.
משה גפני: זאת המצאה שאין לה ערך.
משה גפני: ליושב ראש הקרן יהיה תפקיד מאוד משמעותי ברגע שהקרן הזאת תתחיל לעבוד.
משה גפני: יכולים לשים את יושב ראש ועדת הכנסת אבל לא בתור יושב ראש ועדת הכנסת אלא את אותה אישיות, את אותו אדם שהוא איש רציני שהם מציעים שיושב ראש ועדת הכנסת יהיה יושב ראש הוועדה הזאת, שישימו אותו בראשות הוועדה הזאת.
משה גפני: אני מתעקש על כך מכיוון שהמשמעות של העניין היא שאתה מעמיד כאן גוף עצמאי, אתה מנתק אותו מתוך הממסד הזה.
משה גפני: שישימו מישהו רציני.
בועז טופורובסקי: אתה לא מנתק.
משה גפני: אתה מאשר היום 400 מיליארד שקלים.
מרדכי יוגב: אם אתה רוצה שזה יהיה מיוחד, מצדי שים את יושב ראש הכנסת.
משה גפני: אני לא מסכים ואני אגיד לך למה.
משה גפני: יושב ראש הכנסת, יש לו תפקיד מוגדר.
משה גפני: הוא יושב ראש הכנסת.
משה גפני: מה שקרה זה שיושב ראש הכנסת הפך להיות חלק מהמשחק כאן בגלל ביזיון שהקואליציה לא ידעה את מי לשים כיושב ראש ועדת חוץ וביטחון.
משה גפני: אני לא שותף לביזיון הזה.
משה גפני: אני רוצה לעשות משהו אמיתי ומשהו אמיתי זאת ועדה מיוחדת שמתכנסת פעם בשנה, יושב שם יושב ראש ועדה שהקואליציה תשים והוא איש רציני והם ידונו בזה.
משה גפני: אני מנהל אתכם משא ומתן שכולם ישמעו והשאלה היא האם אתם מסכימים לזה.
מרדכי יוגב: יש לי עוד רעיון.
מרדכי יוגב: אמרת יושב ראש ועדת כנסת ויחד עם יושבי ראש כל הוועדות של הכנסת.
אראל מרגלית: הבעיה היא שצריכים לעבוד.
מרדכי יוגב: פעם בשנה הם צריכים לעבוד.
מרדכי יוגב: ממילא נמצא שם יושב ראש ועדת החינוך, יושב ראש ועדת הרווחה, יושב ראש ועדת זכויות הילד, יושב ראש ועדת הכספים שאפשר לתת לו מעמד מיוחד, וזה בראשות יושב ראש ועדת הכנסת.
מרדכי יוגב: דהיינו, יושבי ראש ועדת הכנסת.
משה גפני: הוא לא יכול להיות בעל תפקיד נוסף.
משה גפני: זה תפקיד שהוא תפקיד עצמאי.
משה גפני: אם אתם מסכימים למה שאני הולך לומר עכשיו, טוב.
משה גפני: אם אתם לא מסכימים, לא הצעתי שום דבר ואני חוזר לעמדה הראשונית שלי.
<יוגב גרדוס: גם אנחנו חוזרים לעמדה הראשונית?
משה גפני: אתם יכולים.
<יוגב גרדוס: אז אין יועץ משפטי.
משה גפני: אז אין יועץ משפטי, אז אין קרן.
משה גפני: אני מציע שהשימושים יהיו מפורטים ברזולוציה יותר גדולה מאשר בתקציב המדינה הרגיל.
משה גפני: התקציב הזה יאושר בתוך תקציב המדינה בקריאה השלישית אבל הוא יהיה ברזולוציה יותר גבוהה כאשר יורדים לפרטים יותר נמוכים.
משה גפני: הוועדה תהיה ועדה מיוחדת שתיקבע בתחילת הקדנציה.
משה גפני: במידה ויושב ראש הוועדה לא יביא את זה לקריאה השנייה והשלישית בזמן, ועדת הכספים מאשרת את זה.
<יוגב גרדוס: אנחנו צריכים לראות נוסח.
<יוגב גרדוס: זה נשמע כמו רעיון מעניין.
משה גפני: גברתי המנכ"לית, בבקשה.
<בינה בר-און: אני רוצה שנשים לב.
<בינה בר-און: אם אנחנו מחברים את הדיון בתקציב הקרן לתהליך התקציבי הרגיל השנתי, זה לא רק מאיפה יבוא הכסף אלא בתהליך התקציבי הרגיל, אני מזכירה לכולם, בסוף השנה הכסף חוזר לאוצר ואם יש פלט, יש פלט.
<בינה בר-און: אנחנו צריכים לנהל כל השנה מגעים ומתנים עם האוצר כדי להעביר מסעיף כזה לסעיף כזה.
<בינה בר-און: זה הולך עם כל מיני בקשות שונות ומשונות לוועדת הכספים.
<בינה בר-און: זה תהליך אחר של הוצאת הכסף.
<בינה בר-און: אנחנו צריכים כאן לשחרר את הכסף הזה שהוא יהיה רב שנתי, שיהיה אפשר להוציא אותו בתהליכים אחרים, בפיקוח, נכון, אבל אחרת אנחנו עושים More of the same .
<יוגב גרדוס: הכסף של הקרן, כמו שנקבע כאן בהצעת החוק, הוא תחום בתחום פעולה נפרד ולא יחולו עליו קיצוצים רוחביים מכיוון שהוא מתוקצב כהוצאה מותנית בהכנסה.
אראל מרגלית: כתוב באיזה מקום שלא יחולו עליו קיצוצים רוחביים?
<יוגב גרדוס: זאת הוצאה מותנית בהכנסה.
<יוגב גרדוס: במידה וירצו להוציא ממנו כסף למשרד החינוך לדוגמה או למשרד המדע, זה באישור הוועדה לפיקוח על הקרן.
<יוגב גרדוס: כל הנושא של קיצוצים רוחביים לא רלוונטי לגמרי לכסף הזה כי זאת הוצאה מותנית בהכנסה וקיצוצים לא חלים על הוצאה מותנית בהכנסה.
<יוגב גרדוס: לעניין עודפים, עודפי תקציב, חוק יסודות התקציב קובע שעודפים ייכנסו אך ורק למקום בהם הם נוצרו ולכן זה ייכנס בחזרה לקרן.
<יוגב גרדוס: אם הוועדה תרצה להשתמש בעודפים לשימושים אחרים, היא תאשר לממשלה בתהליך אישור רגיל להעביר את זה למשרדים אחרים.
<יוגב גרדוס: לכן כל מה שאמרת, אני חושב שהמנגנון שאנחנו מציעים כאן פותר את זה.
משה גפני: אני מציע שנאשר את מה שאמרתי.
משה גפני: נקריא את מה שאמרתי.
משה גפני: אני אצביע על זה ואני אגיש רביזיה.
משה גפני: אם אתם תסכימו, אני מבטל את הרביזיה.
משה גפני: אם לא תסכימו, אני לא מאשר את זה.
<יוגב גרדוס: אנחנו מעדיפים לראות נוסח.
משה גפני: תקריאי את הנוסח בבקשה.
משה גפני: כבר הכנו אותו.
<שגית אפיק: לגבי הוועדה, זה בעצם אותו סעיף שקיים כאן, בעמוד 13, ממנו אני מקריאה.
<שגית אפיק: 41.
<שגית אפיק: הוועדה לפיקוח על הקרן (א) בתחילת כל כנסת תוקם ועדה של הכנסת לפיקוח על הקרן ועל יישום הוראות חוק זה (להלן – הוועדה לפיקוח על הקרן).
<שגית אפיק: (ב) מספר חברי הוועדה לפיקוח על הקרן לא יעלה על תשעה חברים, וחלקם יהיו חברים בסיעות האופוזיציה כהגדרתן בסעיף 11(ג) לחוק הכנסת, התשנ"ד-1994.
<שגית אפיק: (ג) חברי הוועדה לפיקוח על הקרן ויושב ראשה ייבחרו על ידי ועדת הכנסת.
<שגית אפיק: 42.
<שגית אפיק: דיון בדוחות הקרן אחת לשנה תקיים הוועדה לפיקוח על הקרן דיון בדוחות הכספיים שהוגשו לה על ידי הקרן ותעביר את מסקנותיה לכנסת.
<שגית אפיק: 43.
<שגית אפיק: קביעת סכום ההקצאה השנתי וחלוקתו (א) סכום ההקצאה השנתי ישמש מדי שנה למטרות חברתיות, כלכליות וחינוכיות בהתאם להוראות סימן זה.
<שגית אפיק: כאן המטרה הכללית יותר ועכשיו הפרוצדורה.
<שגית אפיק: (ב) את חלוקת סכום ההקצאה השנתי לשימושים כאמור בסעיף קטן (א) לשנת תקציב מסוימת תקבע הוועדה לפיקוח על הקרן, לפי הצעת הממשלה כאמור בסעיף קטן (ג), ותביא אותה לאישור הכנסת במסגרת חוק התקציב לאותה שנה ובמועד אישורו על ידי מליאת הכנסת.
<שגית אפיק: זאת אומרת, זה יהיה חלק מהתקציב.
<ספי זינגר: ועדה לא יכולה לקבוע אלא מי שקובע זה החוק.
<ספי זינגר: הוועדה מכינה והיא תכין לקריאה שנייה ושלישית.
משה גפני: הסתייגותו התקבלה.
משה גפני: אם משהו בסוף לא יסתדר בינינו, לא נביא את זה למליאה אלא נחזיר את זה ברביזיה.
משה גפני: אנחנו נדבר אתכם על הנוסח.
<קריאה: תגידי את הסוף לגבי המועד.
<שגית אפיק: במועד אישורו על ידי מליאת הכנסת.
משה גפני: זה מה שדרשתם.
<מוריס דופרמן: לא שבוע לפני?
<מוריס דופרמן: אתם הצעתם שזה יהיה שבוע לפני.
<מוריס דופרמן: אני חושב שיושב ראש הוועדה אמר זאת.
<יוגב גרדוס: אמרנו שאם היא לא תסיים את העבודה עד שבוע לפני.
משה גפני: אני לא אמרתי עד שבוע לפני.
<שגית אפיק: הוא לא אמר עד שבוע לפני וגם לא צריך עד שבוע לפני.
<שגית אפיק: במועד של האישור של התקציב.
<שגית אפיק: זה לוקח לפחות שלושה ימים במליאה ואם היא לא אישרה, זה עובר לוועדת כספים.
<זמר בלונדהיים: אבל המנגנון שהצעתם יוצר כאן בעיה.
<זמר בלונדהיים: ועדת הכספים אחר כך תדון בדבר הזה בכמה שעות?
<זמר בלונדהיים: במיליארד שקלים?
<זמר בלונדהיים: לא נתתם לה זמן.
קארין אלהרר: בוועדת הכספים מעבירים מיליארדי שקלים בחצי שעה.
בועז טופורובסקי: זה לא אומר שזה טוב.
בועז טופורובסקי: מה הבעיה שיהיו כמה ימים?
משה גפני: אני סבור שלא יהיה יושב ראש ועדה בכנסת שלא יסיים את העבודה כי הרי המשמעות של העניין היא שהוא פוגע באופן ממשי באזרחי המדינה.
משה גפני: הם חוששים מכך שהוא לא יאשר.
בועז טופורובסקי: אז מה אכפת לנו כמה ימים לפני כן?
משה גפני: כי שבוע לפני כן יכול להיות שהוא לא מסיים.
משה גפני: אז יחייבו אותו?
משה גפני: שלושה ימים לפני.
<שגית אפיק: לא ידוע מראש מתי ועדת הכספים מניחה את הצעת החוק למליאה לקריאה שנייה ושלישית.
<שגית אפיק: כן ידוע שאישור התקציב במליאה לוקח שלושה ימים.
<שגית אפיק: אין בעיה לכתוב במועד האישור מכיוון שיהיו שלושה ימים שהם בדיוק אותם שלושה ימים.
משה גפני: שלושה ימים.
<שגית אפיק: שלושה ימים ממועד האישור במליאה.
<שגית אפיק: זה לא מועד ידוע מתי ועדת הכספים מניחה.
<שגית אפיק: היא יכולה להניח אחרי עשרים ימים שהגשתם.
<ספי זינגר: מה שאנחנו צריכים זה עוד כמה ימים בוועדת כספים כדי שבמקרה שהוועדה הזאת לא מסיימת את ההכנה, זה לא יתקע את כל התקציב.
<ספי זינגר: אנחנו צריכים לכן עוד שלושה ימים.
אראל מרגלית: שישה ימים.
<ספי זינגר: אני צריך שישה ימים.