GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אמיתי דן: אני מדבר על כך שגם הטלפון שלך הוא סיסמה וזה משהו שתפיסתית אי אפשר להבין אותו.
משה גפני: גם הטלפון הזה שאני נותן לך?
<אמיתי דן: אתה מוכן לתת לי את מספר הטלפון שלך?
משה גפני: כן, אני מוכן.
משה גפני: גם בטלפון כזה?
<אמיתי דן: אני לא צריך את המכשיר.
<אמיתי דן: אני צריך את המספר.
<אמיתי דן: אז אני אתקשר בשמך למישהו כאן באולם.
<אמיתי דן: האם אתם מוכנים לבצע כאן הדגמה כזאת?
<אמיתי דן: מספר הטלפון לא יהיה בפרוטוקול.
<קריאה: אני חושב שאתה עושה עבירה פלילית ואני לא בטוח שכדאי לך לעשות את זה.
משה גפני: למה המשטרה לא מתעסקת בזה?
<אמיתי דן: המשטרה בתגובה שלה, כחלק מהכתבה שנכתבת היום ותצא בסוף השבוע במדיה בישראל, אמרה שאסור להתחזות ואסור לבצע הונאה.
<אמיתי דן: אם מישהו כיום מאשר לי כאן לקחת את מספר הטלפון שלו ומישהו כאן מאשר לקבל את זה, אני לא מתחזה כי אתה אישרת לי ואני גם לא עושה כאן הונאה כי בעצם כולם יודעים את זה.
<אמיתי דן: לפי מה שהמשטרה אומרת, אני יכול לעשות את זה והשאלה אם אתם מרשים לי ואם מישהו כאן ממשרד המשפטים או מהפרקליטות או מחברות התקשורת מוכן שזה יתבצע על התשתית שלו, אני אשמח.
משה גפני: עורך דין ניר גרסון מהרשות למשפט וטכנולוגיה.
משה גפני: אתם מתכוונים לפנות לפרקליטות לעצור אותו?
< ניר גרסון: פעם ראשונה שאני שומע על הדבר הזה.
< ניר גרסון: אני לא בטוח שזה עניין של פרטיות.
< ניר גרסון: זה עניין של הונאה, אולי עבירה על חוק המחשבים, עבירות על חוק התקשורת.
< ניר גרסון: זה באמת מטריד אבל אין לי ידע ואני לא יכול להגיב על הסיפור הזה.
משה גפני: אני מבקש מכם לבדוק את זה, אם אתם יכולים.
<ניר גרסון: אנחנו נבדוק.
משה גפני: אם תוכלו לעדכן אותנו כי זה מתחיל להיות מעניין.
<ניר גרסון: זה בהחלט מעניין.
<אמיתי דן: אני יכול לענות לו?
משה גפני: אנחנו הולכים לבדוק את זה.
<אמיתי דן: בנושא הפרטיות.
<אמיתי דן: הוא אמר שזאת לא פרטיות.
<ניר גרסון: לא אמרתי שזאת לא פרטיות.
<ניר גרסון: אמרתי שצריך לבדוק.
משה גפני: משרד המשפטים, אני מבקש, כמה זמן אתה צריך בשביל זה?
<אמיתי דן: אתם הגבתם לפני שנתיים.
<ניר גרסון: מי זה אנחנו?
<אמיתי דן: הדוברות.
משה גפני: עכשיו זאת פגיעה גם בוועדה.
משה גפני: אתה אומר שפנית לפני שנתיים.
<ניר גרסון: לא אלינו לפי מה שאני מבין, אבל אני אשמח לתת לך את הפרטים.
משה גפני: זה שהם ענו לפני שנתיים, לא רלוונטי מבחינתנו.
משה גפני: אנחנו לא אוויר.
משה גפני: אנחנו ועדה של הכנסת שעוסקת במדע וטכנולוגיה ועכשיו היא דנה בנושא של הגנת הפרטיות והעלית את הדברים.
משה גפני: אתה לא התכוונת להעלות את זה כדי להיות איש נחמד ובזה ללכת הביתה אלא רצית שנטפל בזה.
משה גפני: עכשיו אנחנו מטפלים בזה.
משה גפני: אני מבקש שתעביר לו את הפרטים.
משה גפני: אני לא בטוח שזה יהיה אצלו במחלקה אבל זה במשרד המשפטים ואני מבקש לקבל תשובה האם זאת עבירה, האם זה דבר שצריך לטפל בו, האם זה דבר שבכלל טיפלו בו, שחשבו לטפל בו.
<ניר גרסון: בהחלט.
<ניר גרסון: אני עובד ברשות למשפט לטכנולוגיה ומידע שהיא יחידה במשרד המשפטים שהוקמה בשנת 2006.
<ניר גרסון: יש לנו כמה תחומי אחריות כשהמרכזי בהם הוא פיקוח על הגנת מידע במאגרי מידע ממוחשבים ויש עוד תפקידים שנוגעים לפיקוח על סוכנויות נתוני אשראי ועוד נושא שבטיפולנו הוא פיקוח על גורמים שמספקים תעודות אלקטרוניות לחתימה אלקטרונית.
<ניר גרסון: חוט השני בכל הנושאים האלה הוא הגנה על פרטיות וטכנולוגיה.
<ניר גרסון: אני רק מבקש להוסיף ולהדגיש דברים שנפלו מבין השורות של הדוברים הקודמים שבאמת אמרו דברים חשובים ומעניינים.
<ניר גרסון: לגבי הצורך בחקיקה חדשה או בשיפור.
<ניר גרסון: כיום נמצאת על שולחן הכנסת הצעת חוק תיקון לחוק הגנת הפרטיות בעניין סמכויות אכיפה שהיא בהחלט הצעה שנדרשת וחיונית לשיפור יכולתנו.
<ניר גרסון: אנחנו כרגולטור שמפקח על הגנה על הפרטיות ומאגרי מידע, נדרש לסמכויות.
<ניר גרסון: יש לנו סמכויות מינהליות, חצי מינהליות וחצי פליליות היום.
<ניר גרסון: אנחנו עושים כל מה שביכולתנו להשתמש בסמכויות היום אבל זה לא תמיד מספיק.
<ניר גרסון: הצעת חוק כזאת אחרי עבודת מטה ארוכה נמצאת על שולחן ועדת החוקה ואנחנו מקווים שהיא תתקדם ככל הא]שר ובהקדם האפשרי.
<ניר גרסון: המלצה נוספת שעלתה הוזכרה קודם על ידי ועדת שופמן.
<ניר גרסון: היום יש חובה לרשום מאגרי מידע, יש הצעה שמדברת על צמצום חובת הרישום של מאגרי מידע ובמקרים רבים להחליף אותה באמצעים אחרים שיבטיחו לצמצם את סיכוני הפגיעה בפרטיות.
משה גפני: מה זה אמצעים אחרים
<ניר גרסון: הרעיון הוא ליצור משטר של מה שנקרא ניהול תקין או ממשל תאגידי.
<ניר גרסון: היום בהרבה מאוד מקרים לצערנו, כשיש חובת רישום, מבין כל מי שמנהל מאגרי מידע, מעטים באים לרשום אותם אבל מבין אלה שבאים לרשום, מגישים בקשה לרישום, מה שאנחנו מצליחים לבדוק – ומדובר בעשרות רבות ובאלפי מגרים – בודקים ומה שלא, בעל המאגר לעתים רבות לא בודק ולא עושה הליכים שיבטיחו מינימליזציה של פגיעה בפרטיות.
<ניר גרסון: הרעיון הוא להטיל במידה רבה על הארגון עצמו לעשות תהליכים פנימיים של בדיקה מדגמית, של סקר מדגמי של תזכיר השפעה על פרטיות, של חלוקת אחריות בנושא הגנה על פרטיות.
משה גפני: יש חובה לעשות את התזכיר הזה?
<ניר גרסון: לא התכוננתי לשאלה.
<יהונתן קלינגר: מכוח הנחיות שאתם הוצאתם.
<ניר גרסון: אולי בחוק המאגר הביומטרי.
<ניר גרסון: אני לא זוכר.
<ניר גרסון: יש בהנחיות שלנו יש טיוטת תקנות, אבטחת מידע מפורטות שעוד לא פורסמו, שעליהם אנחנו עובדים כיום יחד עם מחלקת ייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים, ושם אנחנו מפרטים את סוגי בעלי המאגרים והארגונים שיחויבו לעשות את זה.
<ניר גרסון: יש הנחיות אחרות שאנחנו ממליצים.
משה גפני: אתם רוצים שאנחנו נגיש את הצעת החוק הזאת?
משה גפני: אין הצעת חוק כזאת.
משה גפני: יש חוק שצריך תזכיר שאתה מעביר חקיקה, כמה זה עולה.
משה גפני: זה בחוק.
<ניר גרסון: אין הצעת חוק אבל יש תזכיר שכבר פורסם והוא בשלבים של הכנה לקראת הצעת חוק והוא באמת מבטא את הרעיון של צמצום חובת הרישום והעלאת חובת הניהול התקין.
<ניר גרסון: בהצעת החוק הזאת ובתקנות מכוחה וגם אלה שיותקנו בעתיד, יהיה ביטוי לרעיון הזה וגם בטיוטת תקנות אבטחת המידע שאנחנו מקווים שיפורסמו בקרוב.
משה גפני: שאלתי שאלה אחרת.
משה גפני: האם אתם רוצים שאנחנו נגיש הצעת חוק שתהיה חובת - במקרים כאלה שאכן יש חשש לפגיעה בפרטיות – תזכיר, כמו שיש חובה על פגיעה בילדים, כמו שיש בנושא התקציבי, כמו שיש בנושא איכות הסביבה.
משה גפני: האם אתם רוצים שאנחנו נגיש הצעת חוק – לממשלה זה ייקח זמן – שתהיה חובת תזכיר על השפעה על הפרטיות
<ניר גרסון: זה דבר שצריך לתת עליו את הדעת.
משה גפני: בשביל זה הקדוש ברוך הוא נתן לכם דעת.
<אבנר פינצ'וק: אני רוצה לחלץ אותו.
<אבנר פינצ'וק: הוא נציג משרד המשפטים.
<ניר גרסון: לא.
<ניר גרסון: אני לא נציג משרד המשפטים.
<אבנר פינצ'וק: הוא עובד מדינה.
<ניר גרסון: יש חלוקת עבודה במדינה.
<ניר גרסון: יש את משרד המשפטים והמחלקה של היועץ המשפטי לממשלה או מחלקת ייעוץ וחקיקה.
משה גפני: הם יכולים להביא לנו את זה בלילה.
משה גפני: תבדקו את עצמכם.
משה גפני: זה לא ללכת נגד הממשלה.
משה גפני: יש דברים שלממשלה ייקח זמן ותזכיר זה הרבה משרדים.
משה גפני: אני אוכל לעשות את החוק הזה לבד אבל אני רוצה את שיתוף הפעולה.
משה גפני: אני אמנם אופוזיציה אבל בתפקיד שלי אני משתדל להיות חלק מהעניין.
משה גפני: אני מבקש מכם, אם אני לא אקבל שיתוף פעולה, אנחנו נכין לבד הצעת חוק ואז נגיד שהממשלה היא נגד הפרטיות.
<ניר גרסון: היוזמה מבורכת במובן זה שפעמים רבים באמת תזכיר נדרש.
משה גפני: תבדקו כי אנחנו רוצים להיות שותפים לעניין הזה.
משה גפני: אנחנו יודעים לעשות את זה יותר מהר.
משה גפני: אני הגשתי הצעת חוק שלא נוגעת לעניין הזה אלא בנושא של חישוב מס נפרד במקום חישוב המס המאוחד.
משה גפני: הגשתי הצעת חוק פרטית והחתמתי שבעים חברי כנסת וכתוצאה מכך משרד האוצר שינה את עמדתו והביא מהר הצעת חוק שלו.
משה גפני: החוק עבר כבר בקריאה ראשונה והוא עכשיו בדיונים ועומד בפני קריאה שנייה ושלישית.
משה גפני: אנחנו יכולים לעזור.
משה גפני: יש חברי כנסת שהם רק מזיקים ויש חברי כנסת שגם עוזרים ומתחלפים.
<ניר גרסון: עוד שתי מלים בהתייחס לדברים שנאמרו קודם.
<ניר גרסון: אכן מנוהל אצלנו פנקס מאגרי המידע.
<ניר גרסון: הוא עדיין לא באינטרנט אבל בהחלט יש עבודה להנגיש אותו לאינטרנט כי זה נכון.
<יהונתן קלינגר: או לקבל אותו שזה גם יהיה בסדר.
<קריאה: זה רק בשביל האתרים הרגישים ביותר.
<יהונתן קלינגר: אני יודע.
<ניר גרסון: חובת הרישום לא תבוטל לגמרי אלא היא תצומצם מאוד.
<ניר גרסון: אני רוצה להתייחס במילה לגבי שאלתו של פרופסור ז'רסקי לגבי הדיסוננס בו ההמון מסכים פעמים רבות לשימושים במידע שפוגעים בפרטיות שלו.
<ניר גרסון: אני לא בטוח שזה דיסוננס כי אופן מתן ההסכמה והשאלה האם ההמון מבין את ההסכמה, זה לחם חוקנו.
<ניר גרסון: זאת העבודה היום יומית שלנו.
<ניר גרסון: אנחנו מקבלים תלונות, אנחנו בודקים חוזים אחידים והרושם שלנו והמסקנות שלנו שגם מתיישבות עם מסקנות מהעולם שפעמים רבות ההמון שהם הלקוחות, האנשים, האזרחים כמוני וכמוך, או יותר מתוחכמים ממני וממך, בכלל לא מבינים, לא קוראים את מה שנמצא, לא מבינים ולא יודעים איזה שימוש נעשה במידע שלהם.
<ניר גרסון: לכן אנחנו מנסים ככל האפשר, ובמסגרת הסמכות שלנו, להשפיע על כך שאופן מתן ההסכמה לשימוש במידע תהיה בהירה למשתמש ותשקף באמת את הבנתו ואת הסכמתו.
<ניר גרסון: אדוני, נמצאת כאן נציגה של מחלקת ייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים.
<ניר גרסון: אנחנו הרגולטור והיא הנציגה הממונה על החקיקה והייעוץ.
משה גפני: צילי נאה, בבקשה.
<צילי נאה: תודה.
<צילי נאה: אני רוצה להוסיף רק הערה לעניין המועצה.
<צילי נאה: אנחנו בהחלט מודעים לבעיה הזאת.
<צילי נאה: היה איזשהו צירוף נסיבות של סיום כהונה יחד עם בחירות, מה שהוביל למצב הקיים ובהחלט בימים אלה אנחנו עושים מאמץ לשנות ולקדם מינוי של יושב ראש וחברי למועצה.
<צילי נאה: זה חשוב לנו לומר.
<צילי נאה: ניר כבר השלים הערה שרציתי להעיר בהמשך להערה שנאמרה כאן שהביטוי של פרטיות בחקיקה כיום הוא בעיקר באיזונים פרטניים ולא בחקיקה שהיא פרו פרטיות.
<צילי נאה: קודם כל, אנחנו בהחלט רואים חשיבות גם באיזונים הפרטניים, כמו שעורך דין פינצ'וק אמר.
<צילי נאה: בהחלט הפרטיות לא חיה לבד אלא יש אינטרסים ציבוריים חשובים אחרים והאיזון הפרטני הוא חשוב לנו, אבל מעבר לזה ניר דיבר על חקיקת פרו פרטיות והיישום של המלצות דוח שופמן.
משה גפני: מנהלת הוועדה תפנה לשרת המשפטים.
משה גפני: אני שמח על מה שאמרת אבל שנה שלמה, זה לא קרה בדברים אחרים.
משה גפני: גם אין לי טענות.
משה גפני: אנחנו נפנה באופן פורמלי ואת יכולה להעביר את המידע הזה.
<קריאה: אם אפשר שהיועץ המשפטי ישיב לשאלת הוועדה כיצד מתכוון לאכוף את העמדות שלו ואת ההנחיות שלו שלא מבוצעות על ידי משרדים ממשלתיים שפוגעים בפרטיות.
משה גפני: אני מבקש מכם נייר.
<טליה אגמון: הממונה על נושא אבטחת המידע שלנו כנראה התעכב בשער והוא גם צריך היה להגיע למקום אחר.
<טליה אגמון: הוא היה יכול לפרט קצת יותר בדברים הטכניים.
<טליה אגמון: ודאי שמשרד הבריאות הוא משרד שרואה את הגנת הפרטיות בדרגת חשיבות מאוד גבוהה.
<טליה אגמון: עושים היום מהלכים בכל בתי החולים בארץ למבדקי איזו בנושא של אבטחת מידע והגנת הפרטיות.
<טליה אגמון: משרד הבריאות עבר לאחרונה את המבדק הזה בעצמו.
<טליה אגמון: נעשות פעולות כל הזמן להגביר את המודעות ולהגביר את ההנחיות ואת הנהלים.
<טליה אגמון: התקנות שמשרד המשפטים עובד עליהן בנושא של אבטחת מידע לפי חוק הגנת הפרטיות, אנחנו גם ישבנו אתם ועוסקים בזה.
<טליה אגמון: אולי הנושא שבין הראשונים שדיברו על הגנת הפרטיות בעולם כולו זה הנושא של הסודיות הרפואית ובוודאי שמשרד הבריאות וכל מי שעובד בו מודע לכך ולוקח את זה בחשבון כחלק מהשיקולים.
משה גפני: יש לכם את תכנית אופק על הרשומה הרפואית.
<טליה אגמון: אני מבינה שיהיה דיון על הנושא הזה יחד עם מנכ"ל משרד הבריאות שיבוא לכאן.
משה גפני: השתנה מועד של שתי ישיבות מכיוון שהוא לא יכול היה לבוא.
משה גפני: אני מאוד מקווה שלא תהיה תכנית שהתכנית הזאת תתבצע מבלי שיתקיים כאן דיון מקדים.
משה גפני: אני ביקשתי ממנהלת הוועדה להקדים את המועד שנקבע כך שלא נהיה כאלה שנתחיל לדון מה התכנית שכבר עשיתם.
<אבנר פינצ'וק: אדוני, אני חושש לאכזבה את אדוני.
<אבנר פינצ'וק: התקווה היא מאוחרת.
<אבנר פינצ'וק: לפני שנתיים כבר התפטר פרופסור אבינועם רכס שמונה לפני שבע שנים כדי לעמוד בראש ועדת אתיקה ואמר שהוא הפך להיות דחליל ושהמשרד פועל באופן חד צדדי, כך הוא כתב למנכ"ל משרד הבריאות, ומכניס עתה את הרשומה הרפואית הלאומית בדלת האחורית.
משה גפני: אני נמצא הרבה שנים בבניין הזה והמילה אכזבה כנראה כבר לא נמצאת אצלי בלכסיקון.
משה גפני: אנחנו מקיימים את הדיון הזה בעזרת השם ולא מעניין אותי מי דחליל ומי לא דחליל.
משה גפני: יכול להיות שעוד כמה שנים יגידו גם עלי דחליל, אבל אני רוצה לעשות את עבודתי.
משה גפני: יכול להיות שאנחנו נספיק.
<אבנר פינצ'וק: סליחה, לא רציתי להרגיז את אדוני.
משה גפני: לא בגלל שאמרת אלא בגלל שאני לא כזה.
משה גפני: אני מבקש לקיים את הדיון הזה עם המנכ"ל.
משה גפני: צריך שהדיון יהיה לפני שעושים את הדברים.
משה גפני: נדמה לי שגם בחוק של הסודיות הרפואית הייתי שותף לו לפני הרבה שנים.
משה גפני: אני מבקש לקיים את הדיון הזה כמה שיותר מהר על מנת שלא נהיה כאלה שמדברים על דבר שכבר נקבע.
משה גפני: משרד החינוך עוסק בחינוך, בלימודים אבל בעיקר בילדים ובמורים.
משה גפני: מה ההגנה על הפרטיות שלהם?
<רוני דיין: אני מנהל אגף טכנולוגיות מידע במשרד החינוך.
<רוני דיין: אני אחראי על כל מה שנקרא הטמעת תכנית התקשוב בבתי הספר.
<רוני דיין: אנחנו עוסקים בהרבה דברים אבל בהקשר של הדיון שלנו אנחנו מחנכים לשמירה על זכויות והגנה על הפרטיות ואני מיד אפרט.
<רוני דיין: אני רק רוצה לומר משהו שהוא מקדים בשיח החשוב הזה שהיה כאן.
<רוני דיין: הנושא הוא מאוד דינאמי ואנחנו חייבים להיות קשובים כל הזמן לרחשי השדה מצד אחד ולשמוע כל הזמן את המומחים.
<רוני דיין: הדוגמה שהוצגה כאן על ידי החבר עם הטלפון הדליקה אצלי מיידית נורה אדומה שכבר SMS אחד עבר לצוותים שלנו במערכת איך להתמודד עם הסוגיה הזאת כי היא ממש יכולה לשקף סכנה של ממש לילדים היום בסיטואציות שאני לא רוצה לפרט אותן כדי לא לומר ממה אני חושש.
<רוני דיין: הדוגמה היא ממש דוגמה קלאסית לאירוע ששמענו מהשדה שיכול להתרחש בשדה.
<רוני דיין: אצלנו מיד נדלקות הנורות האדומות וכבר במהלך היום יועברו הנחיות לצוותים שמטפלים בנושא הזה כדי לדעת איך להעביר חינוך נוסף גם בנושא הזה, בהקשר של הדברים שנאמרו.
<רוני דיין: בעיקרון אנחנו פועלים בשני מישורים באופן תדיר, גם בנושא הטכנולוגי וגם בנושא החינוכי.
<רוני דיין: בנושא הטכנולוגי יש מינהל תקשוב שהוא מוציא גם את כל ההנחיות, הוא קשוב למחוקק, קשור לרשות למשפט וטכנולוגיה, להנחיות שאנחנו מקבלים מהם ובהתאם לכך אנחנו מוציאים הנחיות לצוותים שמטפלים בתשתיות שאמורות בעצם להגן על הפרטיות ועל המידע של התלמידים ועל המערכות בכלל בהן אנחנו עושים.
<רוני דיין: מצד שני יש את ההיבטים החינוכיים בהם אנחנו מתמקדים.
<רוני דיין: כמובן שאני לא אפרט כאן את כל הנושא של מה הפעולות שאנחנו עושים בהיבטים הטכנולוגיים אלא ארחיב יותר בהיבטים החינוכיים.
<רוני דיין: בהיבטים החינוכיים אנחנו מפעילים צוותים שבעצם פועלים באופן קבוע בתוך בתי הספר מתוך כוונה לעורר כמה שיותר את המודעות של הילדים וגם של ההורים שלהם, כולל המורים בבתי הספר, לכל מה שנקרא גלישה בטוחה ברשת על כל ההיבטים שקשורים בה ובנושא הזה אפילו כבודו ב-18 לחודש יוכל לצפות בשידור גדול, בווידאו צ'ט שאנחנו עושים להורים בשבוע הבא וכרגע רשומים כ-3,000 הורים.
<רוני דיין: זאת תולדה של איזשהו אירוע קודם שהיה בישיבה קודמת שהייתה שנאמר כאן שההורים לא בדיוק נרתמים לשמוע וללמוד כמו התלמידים איך להתגונן ברשת ואנחנו לקחנו את הנושא הזה לתשומת לבנו ולראיה יש סדרה של שידורים שאנחנו יוצאים עכשיו לציבור, כל פעם בקבוצה גדולה של כמה מאות ואלפי הורים שיכולים לצפות, לקבל הדרכה מאתנו ומעמותות שונות שעוסקות בנושא כדי להרחיב את הנושא אנחנו הקמנו צוות גדול שקיים ופרוס במחוזות ואמור להנחיל את כל הנושא של גלישה בטוחה ברשת והוצאנו חוזר מנכ"ל מיוחד להקמת צוות שנקרא צוות חיים ברשת שזאת פעולה שאנחנו עושים יחד עם אגף שפ"י במשרד החינוך.
<רוני דיין: הצוות הזה מורכב ממספר גורמים חינוכיים בבית הספר – היועץ, רכז התקשוב ומספר מחנכים – והם אמורים באופן קבוע בכל שנה להעביר ארבע פעילויות חינוכיות במהלך השנה, אחת בתחילת השנה, שתיים במהלך השנה ואחת ממש לקראת יציאת התלמידים לחופש, וזאת כדי להכין את התלמידים לקראת כל מה שצפוי להם ברשת כי אנחנו רואים את הרשת כדבר חיובי שהתלמידים צריכים להימצא בה, יכולים להימצא בה וללמוד ממנה הרבה אבל יחד עם זאת גם להכיר את הסכנות ואת הדרכים שהם צריכים להתמודד אתן.
<רוני דיין: יושבת אתי כאן יסמין שהיא מרכזת התהליך הזה מול כל הרכזים בתוך בתי הספר ובמחוזות השונים ואני מבקש שהיא תאמר כמה דברים.
משה גפני: אגב, מצלמות בבתי הספר, מה עם זה?
<רוני דיין: היכן שהדברים האלה הובאו לידיעתנו, טיפלנו בנושא.
<אבנר פינצ'וק: למה הרשות למבחני מיצ"ב שואבת מידע מתלמידים למרות הצעת חוק שהייתה אמורה לעגן את הסמכות שלה לעשות את זה תקועה מזה שלוש שנים?
<רוני דיין: אני ארשום את ההערה הזאת.
<אבנר פינצ'וק: מבחני המיצ"ב.
<רוני דיין: רשמתי את ההערה ואני אבדוק אותה.
משה גפני: לגבי המצלמות.
משה גפני: מה פירוש לטפל?
משה גפני: מתקינים בעוד מקומות?
<רוני דיין: לא, אין התקנה.
<רוני דיין: בעיקרון לא צריכה להיות התקנה כי זאת לא הנחיה של המשרד.
<רוני דיין: אם אנחנו שומעים או מקבלים מידע בנושא כזה, אנחנו מיד מטפלים.
<רוני דיין: יוצא צוות ומבהיר את הנושא ואם צריך להסיר אותן, אנחנו מסירים אותן.
משה גפני: יש מקומות שלא צריך להסיר אותן?
<רוני דיין: בעיקרון לא צריכות להיות מצלמות בכלל.
משה גפני: כנראה אתה איש עדין.
משה גפני: כשאתה אומר מטפל, הכוונה מסירים?
<רוני דיין: המקום היחידי בו אנחנו מתירים התקנה של מצלמה זה ברגע מסוים ובמקום מסוים שרוצים לקיים שידור מהכיתה לתלמידים לדוגמה חולים.
משה גפני: האם יש בתי ספר במדינת ישראל בהם מותקנות מצלמות?
משה גפני: התחלתם לעבוד במשרד החינוך?
<רוני דיין: יש מצלמות של אבטחת מידע שמראות את השערים ומקומות נוספים.
משה גפני: מצלמות בכיתות.
אברהם מיכאלי: שערים זה בשביל הפורמליה.
אברהם מיכאלי: מצלמים את הילדים גם בשירותים.
<רוני דיין: אין לי פה מפה שאומרת היכן זה קיים והיכן לא.
<רוני דיין: אני מוכן לבדוק את הסוגיה הזאת.
<רוני דיין: קיימות מצלמות בבתי ספר, לפחות בשערים.
<ניר גרסון: יכול להיות שזה אגף אחר במשרד החינוך.
<ניר גרסון: אני יודע שמשרד החינוך הוציא טיוטה של חוזר מנכ"ל שמסדירה את הנושא, שהיא מבוססת גם על ההנחיה של רשות למשפט וטכנולוגיה בנושא מצלמות מעקב.
<רוני דיין: כבוד היושב ראש, בראשית דבריי אמרתי שאנחנו קשובים להנחיות של המחוקק מצד אחד ומצד שני אנחנו מתואמים מול הרשות למשפט וטכנולוגיה, מקבלים מהם את ההנחיות וגם פועלים בהתאם.
משה גפני: לא חשוב איזה הנחיות יצאו ואיזה לא.
משה גפני: אני מבקש שתבדוק את העניין.
משה גפני: אי רוצה לדעת האם בבתי ספר במדינת ישראל, בית ספר אחד, עשרה בתי ספר, מאה בתי ספר, אלף בתי ספר, האם יש מצלמות שהן מעבר למצלמות של השער או מצלמות שהן מצלמות בטיחותיות באיזשהו מקום.
משה גפני: האם יש במסדרונות בהם ילדים משחקים או עוברים?
משה גפני: האם יש בכיתות בהן לומדים ילדים?
משה גפני: או בחצר שם ילדים משחקים?
משה גפני: אני רוצה לדעת האם יש בתי ספר בהם מותקנות מצלמות.
משה גפני: אני חושב שהתשובה תהיה חיובית אם היא תהיה תשובה אמיתית.
משה גפני: אני מעריך שיש בתי ספר שיש בהם מצלמות ואני רוצה שיסירו אותן מכיוון שזאת פגיעה בילדים.
משה גפני: לא כך מחנכים ילדים.
משה גפני: יכול להיות שמשרד החינוך או מנהל בית ספר או מנהלת בית ספר עושים לעצמם חיים קלים דרך זה.
משה גפני: חיים קלים, כבר למדנו, והגנה על הפרטיות, זה הופך להיות חיים מאוד קשים.
משה גפני: לא צריך שיהיו חיים קלים.
משה גפני: אני אקבל תשובה בתוך כמה ימים.
<רוני דיין: אנחנו נבדוק ונעביר תשובה.
<יסמין ליסמן: אנחנו כמשרד חינוך מאמינים בחינוך, בהעלאת המודעות של הילדים, של ההורים ושל המורים לשמור על הפרטיות ולהבין מה המשמעות של שמירת הפרטיות.
<יסמין ליסמן: אכן במסגרת הצוותים בבתי הספר שעובדים במסגרת כישורי חיים, הם מקנים את אותן מיומנויות שמעלים את המודעות בעניין הזה.
<יסמין ליסמן: לצורך העניין הוקם אתר לגלישה בטוחה במינהל למדע וטכנולוגיה שמספק חומרים, מידע, פעילויות, הנחיות לבתי הספר, לצוותים בתוך בתי הספר, כדי באמת לקדם את המהלך החינוכי שאנחנו מאוד מאוד מאמינים בו.
<צילי נאה: לגבי טיוטת החוזר, אני רוצה לומר שגם אנחנו מכירים משהו כזה, טיוטה של חוזר מנכ"ל בעניין הזה.
משה גפני: אבל אנחנו לא מכירים שום דבר.
משה גפני: זה דיון ראשון שאנחנו מקיימים בעניין הזה ואנחנו נבקש את התגובות של המשרדים.
<אבנר פינצ'וק: אי אפשר לחנך לפרטיות תלמיד שנמצא תחת מעקב והוא גם לא יכול לפתח חוש של אחריות.
משה גפני: אין דיון האם יש בזה חשיבות כזאת או אחרת.
<אבנר פינצ'וק: זאת לא פרטיות.
<אבנר פינצ'וק: זה חינוך.
משה גפני: אתה רוצה הרצאה בעניין הזה?
משה גפני: אין לנו את הזמן.
משה גפני: אני יכול להסביר עוד אלף סיבות.
<גלי קרן: כן.
<גלי קרן: אין לי התייחסות מיוחדת בשלב הזה.
משה גפני: את שמעת את מה שסיפר הבחור?
<גלי קרן: שמעתי.
<גלי קרן: אני לא מכירה את המקרה ואת תגובת המשטרה.
<גלי קרן: ככל שהפנייה תועבר גם אלינו, נשמח לבדוק.
<אמיתי דן: אפשר לענות לה?
משה גפני: היא לא שאלה כלום.
משה גפני: אני מצטער, כבר גלשנו מעבר לזמן.
משה גפני: אני מבקש ממך, עשיתי שידוך בינך לבינו ועכשיו אני עושה שידוך בינך לבינה.
<רוני דיין: צריך גם בינינו כדי שנלמד בדיוק את הסוג הזה של הסכנה.
משה גפני: לגבי משרד החינוך, אני רק צריך פרטים.
משה גפני: אני לא צריך הסברים.
משה גפני: יש או אין מצלמות.
משה גפני: הנושא שלו לא נוגע למשרד החינוך אלא למשרד המשפטים ונוגע למשרד לביטחון פנים.
משה גפני: את תקבלי ממנו את הסיפור הזה ואני מבקש את ההתייחסות שלכם.
משה גפני: חבר הכנסת מיכאלי רוצה לשאול אותך שאלה.
אברהם מיכאלי: לגבי עיר ללא אלימות.
אברהם מיכאלי: אני יודע שאתם מפעילים מעקבים גם על בתי הספר.
<גלי קרן: תכנית עיר ללא אלימות לא מפעילה מעקבים.
<גלי קרן: היא מתקצבת במסגרת התחומים בהם היא מטפלת.
<גלי קרן: זאת תכנית רב מערכתית בתחומי אכיפה, חינוך, פנאי.
אברהם מיכאלי: את המשפטים היפים אני מכיר.
אברהם מיכאלי: אנחנו מדברים כרגע על חדירה לפרטיות.
<גלי קרן: במסגרת תחום האכיפה אכן המשרד מתקצב גם נושא של הצבת מצלמות ברשויות המקומיות.
<גלי קרן: המצלמות מתופעלות על ידי הרשויות המקומיות והמצלמות של עיר ללא אלימות שהמשרד מתקצב מוקמות במקומות שתחנת המשטרה בעיר או ברשות החליטה עליהם.
<גלי קרן: אלה מקומות מסוימים מאוד שנבדק והוחלט לגביהם כי או שהיו שם אירועים או שבגלל המאפיינים שלהם, אירועי אלימות וונדליזם, המצלמות האלה נועדו למנוע את זה וזה באיזונים אל מול הגנת הפרטיות.
אברהם מיכאלי: מתי המשרד יצא לפקח היכן שמו מצלמות?
<גלי קרן: המשרד יודע בדיוק לגבי מצלמות שהוא מתקצב בדיוק היכן מוצבת כל מצלמה ומפקד תחנת המשטרה בעיר מאשר את זה.
<גלי קרן: המצלמות שהמשרד מתקצב, הוא יודע בדיוק היכן הן מוצבות.
<גלי קרן: אכן יש מצלמות רבות אחרות ברשויות המקומיות שהן לא במסגרת תכנית עיר ללא אלימות ולא משרדנו אחראי ומפקח על הצבתן.
משה גפני: אני לא איש אלים ולא גנב, אבל אם אני חס וחלילה כזה, אני יודע היכן שיש מצלמות ואני הולך למקום אחר.
<גלי קרן: בסדר גמור.
<גלי קרן: מבחינת המשרד לביטחון הפנים אנחנו דווקא מחייבים את הרשויות ליידע על קיומן של המצלמות האלה.
משה גפני: אני שואל מה מרוויחים במצלמות.
משה גפני: הרי אני הולך למקום אחר.
<גלי קרן: אני אזכיר.
<גלי קרן: תכליתן מבחינתנו היא מניעת אלימות ואכן גם הגברת תחושת הביטחון.
<גלי קרן: יכול להיות שיש אנשים שמודעים ואנחנו מחייבים ביידוע הציבור על המצלמות הספציפיות האלה.
<גלי קרן: שיעשו עבירות במקומות אחרים, אין לנו שליטה על זה.
<יהונתן קלינגר: יש לך מספרים על ירידה או השפעה של זה?
משה גפני: אין ירידה.
<גלי קרן: יש מדידה והערכה.
<גלי קרן: אין לי את המספרים כאן.
משה גפני: אני לא התנגדתי בשעתו לעיר ללא אלימות עם שרים קודמים במשרד לביטחון פנים, לא התנגדתי לעניין הזה אבל אני לא בטוח עכשיו שזה משיג את היעד שלו אלא להיפך, תחושת הביטחון היא לא ביטחון אלא זאת תחושת ביטחון.
<גלי קרן: מידיעה כללית אני מכירה נתונים חיוביים אבל אין אותם בידי.
<גלי קרן: יש כל הזמן מדידה והערכה.
<גלי קרן: אם הוועדה תרצה, היא מוזמנת לפנות למשרד ולבקש.
<גילי קניגסבוך: מנהלת אגף פיקוח פיננסי בתחבורה הציבורית.
<גילי קניגסבוך: אני רוצה להתייחס לדבריו של עורך דין פינצ'וק שהם מטעים לחלוטין.
<אבנר פינצ'וק: הם מדויקים לחלוטין.
אברהם מיכאלי: לגבי מה?
<אבנר פינצ'וק: הם מגובים בפרוטוקולים.
<גילי קניגסבוך: לא הפרעת לך בדבריך.
משה גפני: אין בשער פולומבו, בו התעכבת זמן רב, שלט האומר מדבר שקר תרחק בבניין הזה.
משה גפני: אני לא אומר שמישהו אומר לא נכון, אבל אין חובה כאן להגיד אמת.
משה גפני: כאן מבררים את כל הדברים ויכול להיות שהאמת תהיה אי שם באמצע.
משה גפני: הגברת ממשרד התחבורה, מותר לה להגיד את כל מה שהיא רוצה ואם תרצה להתייחס אחרי כן, אם זה יהיה נוגע אליך, אני אאפשר לך.
משה גפני: תאמרי את הכול ובעיקר חשוב לי לדעת מה קורה עם הפרטיות ברב קו.
<גילי קניגסבוך: אני אתייחס לכל.
<גילי קניגסבוך: דבר ראשון, הזכות לפרטיות יקרה למשרד התחבורה ואין לנו עניין לפגוע בה מעבר למינימום ההכרחי.
<גילי קניגסבוך: מטרתו של הכרטיס החכם הייתה שיפור השירות לנוסע.
<גילי קניגסבוך: אני חייבת לציין שהשימוש בכרטיס חכם הביא לחסכון משמעותי בסובסידיות הייעודיות וסובסידיות שנועדו לאוכלוסיות מסוימות.
<גילי קניגסבוך: מעבר לזה, לא חל קיטון במספר הנושאים אלא חל גידול.
<גילי קניגסבוך: כלומר, נוצר לנו חסכון אמיתי בכסף שכולו הועבר בסופו של דבר לשיפור השירות לנוסע לגידול בשירות בתחבורה הציבורית.
משה גפני: כאן עוברים עכשיו להגנת הפרטיות.
משה גפני: אחרי הפרסומת לכרטיסים החכמים.
<גילי קניגסבוך: הכרטיס האנונימי נמצא בשימוש רחב בתחבורה ציבורית.
<גילי קניגסבוך: הוא נמכר בכל חברות התחבורה הציבורית.
<אבנר פינצ'וק: תעלי לאוטובוס ותראי.
משה גפני: אני מאפשר לה לומר את הדברים.
<קריאה: הוא גם יותר יקר, לא?
<גילי קניגסבוך: מעבר לזה, משרד התחבורה מקדם בשיתוף מלא עם משרד המשפטים ועם רמו"ת חוק לכרטוס החכם בו אנחנו רוצים למקדם את הגנת הפרטיות.
<גילי קניגסבוך: בחוק מוסדר כרטיס אנונימי למחצה וכרטיס אנונימי לילדים שנועדו למזער את הפגיעה בפרטיות ובכוונתנו ליישם את סוגי הכרטיסים האלה בהקדם בלי להמתין להיכנסו של החוק לתוקף.
<גילי קניגסבוך: מעבר לזה, מפעילי התחבורה הציבורית נדרשים לבצע הפרדת מאגרי מידע אצלם וגם את זה אנחנו נכניס לתוקף לפני היכנסו של החוק לתוקף.
<גילי קניגסבוך: דבר נוסף.
<גילי קניגסבוך: המידע שנאסף בכרטיס חכם זה מועד ומקום העלייה של בן אדם לקו מסוים.
<גילי קניגסבוך: אי אפשר לדעת היכן הבן אדם יורד, אי אפשר לדעת על מעברים בין חברות תחבורה ציבורית שונה ואין דרך לעשות איזשהו מעקב רצוף על הנושא.
<אבנר פינצ'וק: זה מעקב.
<אבנר פינצ'וק: למה אי אפשר לעשות מעקב?
<גילי קניגסבוך: מעבר לזה אנחנו בעיצומה של הקמת מסלקה בתחבורה הציבורית שזה מרכז שיאגד את כל הנתונים לכל מפעילי התחבורה הציבורית.
<גילי קניגסבוך: המדינה מקימה את זה והמרכז הזה מוקם כבר מראש עם הפרדת מאגרי מידע כך שלא ניתן יהיה לבצע את כל הדברים הללו.
<רועי גולדשמידט: אני רוצה לומר שהרשות למשפט טכנולוגיה ומידע הוציאה הנחיה בנושא הרב קו והיא ציינה בצורה מפורשת שהמידע שנאסף הוא מידע רגיש.
<רועי גולדשמידט: העובדה שהתהליך כפי שעורך דין פינצ'וק הזכיר הוא במובן מסוים הפוך מהסדר הטבעי של הדברים כי החקיקה נעשית אחרי שהתהליך כבר הושלם.
משה גפני: עורך דין גרסון, אתה יכול להתייחס לעניין הזה?
משה גפני: התהליך הושלם.
משה גפני: אני לא מתווכח לגבי היעילות של הדבר הזה, הרי זה בדיוק נושא הדיון שלנו.
משה גפני: מצד אחד באים וקונים את הכרטיס בהנחה תמורת ויתור על הסודיות והפרטיות.
<ניר גרסון: אדוני, אני לא חושב שיש כאן מחלוקת.
<ניר גרסון: הדרך הנכונה היא סוף מעשה במחשבה תחילה.
<ניר גרסון: ברור שהיה צריך כאן תחילה וזה גם בדיונים בתוך הממשלה.