GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שמעון אוחיון: היא באמת צריכה להישאר בתחום הזה, להישאר במגדל השן שלה, לשקול שיקולים מדעיים ולשלול לחלוטין כל אפשרות שמישהו יעלה שיקול כזה בקביעת החלטה אם פרופ' אומן יקבל ד"ר כבוד או לא יקבל ד"ר כבוד.
שמעון אוחיון: נזעקנו כאנשי ציבור כיוון שיש פה אווירה קשה מאוד לשיח הזה.
שמעון אוחיון: יש הטעייה.
שמעון אוחיון: אני חושב שזאת הונאה גדולה מאוד.
שמעון אוחיון: אנחנו צריכים להילחם.
שמעון אוחיון: יש פה איזו שהיא הונאה בתקשורת.
שמעון אוחיון: לצערי, אני מוכרח לומר, שמאלנית.
שמעון אוחיון: כשתלמידה בת 17 מגינה על הלגיטימציה של צה"ל נזעקים כולם ואומרים: גוועלד, מי המורה?
שמעון אוחיון: מה יש, מורה לא יכול להביע את דעתו?
שמעון אוחיון: נכון להביע את דעתו אם הוא היה חכם.
שמעון אוחיון: אם הוא היה מחנך חכם הוא היה מוצא את הדרך כדי להציג את מגוון הדעות.
שמעון אוחיון: הוא גיחך לאותה תלמידה שלא הסכימה איתו על הדה-לגיטימציה לצה"ל.
שמעון אוחיון: זאת תגובה של מחנך והאווירה שאנחנו צריכים להתמודד איתה כאישי ציבור של הונאה, הטעייה, שיח לא ראוי ולא הוגן.
שמעון אוחיון: מי לא רוצה פה בחופש אקדמי?
שמעון אוחיון: מי איננו בעד חופש ביטוי?
שמעון אוחיון: יש כאן מעשה הונאה גדול.
נחמן שי: זה לא אותו דבר המקרים האלה.
נחמן שי: חבל שאתה משווה.
נחמן שי: הם לא דומים.
שמעון אוחיון: הייתה לי שיחה כמה דקות קודם עם נשיא האוניברסיטה.
שמעון אוחיון: אני באמת רואה את הכאב שלו בנקודה הזאת.
שמעון אוחיון: אנחנו לא רוצים לפגוע באוניברסיטת חיפה, אבל אוניברסיטת חיפה הייתה צריכה לגלות רגישות לעניין הזה, להוציא את עצמה מן הוויכוח ולשקול לתת לפרופ' אומן תואר ד"ר כבוד על פי תרומתו המדעית הבינלאומית, לא על פי דעותיו הפוליטיות.
מרדכי יוגב: אני יודע, קודם כל, להודות.
מרדכי יוגב: אני בוגר תואר שני בהצטיינות במדעי המדינה מטעם אוניברסיטת חיפה.
מרדכי יוגב: אני יודע להודות לפרופסורים.
מרדכי יוגב: אני אזכיר שם שניים שבאמת נחרתו בי.
מרדכי יוגב: אני מדבר על פרופ' אמנון סופר ועל פרופ' יעל ישי.
מרדכי יוגב: היו עוד.
מרדכי יוגב: אני כרגע לא זוכר.
<עמוס שפירא: במכללה לביטחון לאומי.
מרדכי יוגב: בהחלט זכיתי ללמוד מהם.
מרדכי יוגב: יחד עם זאת, גם בשנות לימודיי שהיו מפוזרות היה משהו באוניברסיטת חיפה שאני בהחלט מכיר, מוקיר – אני בן חיפה – אבל עם גוון מאוד חד צדדי מצד מרב המרצים.
מרדכי יוגב: היו כאלה שגם לא יכולת להביע דעה אחרת.
מרדכי יוגב: גם אם כתבת תזה, נדרשת לתקן אותה אם רצית להעלות ציון.
נחמן שי: זה בחיפה?
נחמן שי: אתה מדבר על אוניברסיטת חיפה?
מרדכי יוגב: אני מדבר על אוניברסיטת חיפה.
<עמוס שפירא: גם אצל פרופ' אמנון סופר?
מרדכי יוגב: פרופ' אמנון סופר העיר לי הערה קטנה.
מרדכי יוגב: אני מאוד מעריך אותו, אמרתי לך.
מרדכי יוגב: למרות שדעותינו היו שונות, הערכה הייתה הדדית.
מרדכי יוגב: החוויה של רוח הדברים הייתה לא פשוטה.
מרדכי יוגב: כאשר מקבלים תופעה שלגבי פרופ', בעל הערכה בינלאומית, דירקטוריון האוניברסיטה מחליט באופן חריג וחד צדדי - -.
מרדכי יוגב: כאשר אתה רואה את פרופיל מקבלי תואר ד"ר לשם כבוד, אתה רואה שהם רובם ככולם מהאגף השמאלי של המפה.
מרדכי יוגב: שמענו פרופ' ברשת ב' בעל דעות מסוימות מאוד מאוניברסיטה אחרת.
מרדכי יוגב: הדבר עושה הרגשה שאיננה טובה.
מרדכי יוגב: אני אומר את הדברים בצורה עדינה.
מרדכי יוגב: אני ממליץ לאוניברסיטת חיפה.
מרדכי יוגב: אין לי כלים אחרים, חוץ אם נחליט על כלים יותר חמורים.
מרדכי יוגב: אני מעריך את המוסד הזה, לכן אני מנסה לאזן את דבריי.
מרדכי יוגב: צריך לחפש את הדרך איך היא תמצא לחזור בה, כי התוצאות מראות על חוסר איזון.
מרדכי יוגב: אני חושב שאוניברסיטת חיפה צריכה להיות מרכז אקדמי, לא מרכז פוליטי.
מרדכי יוגב: אני ממליץ לכם לשקול ולהתייחס לנושא הזה בצורה מידתית, בהתאם לערכו של פרופ' אומן ביחס למדע, לא ביחס לדעותיו, מה גם שדעותיו הן דעות לגיטימיות בתוך השיח הישראלי.
מרדכי יוגב: הוא לא ביטא דברים מסיתים או דברים אחרים, אלא דעות שיש בהן גוון ימני כזה ואחר.
מרדכי יוגב: אני ממליץ לכם לשקול את הדברים, למצוא את הדרך להוקיר את פרופ' אומן, לשים את אוניברסיטת חיפה במרכז הקונצנזוס הישראלי, לא באגף מסוים.
משה גפני: לפני שהעליתי את ההצעה לסדר שנדרשתי לעלות בוועדה שוחחתי עם מר שפירא.
משה גפני: אנחנו בידידות עוד קודם ובוויכוחים עוד קודם.
משה גפני: אני מאוד מעריך אותו.
משה גפני: אני לא יודע אם הוא אותי, אבל אני מעריך אותו.
משה גפני: נשיא אוניברסיטת חיפה הסביר לי את הדברים.
משה גפני: אני מעריך שהוא הגיע.
משה גפני: עשינו את הדיון כך שהוא יוכל לבוא.
משה גפני: אני חושב שמן הראוי, בגלל שהנושא הזה עלה, ללבן אותו ושאוניברסיטת חיפה תאמר את דעתה בעניין.
משה גפני: אני חולק על הדברים שנאמרו, על כך שהכל פרווה, שדנים רק בנושא האקדמי ולא דנים בנושאים פוליטיים.
משה גפני: לא בדקנו מה קורה באוניברסיטת חיפה, גם לא בדקנו מה קורה באוניברסיטת בר-אילן.
משה גפני: לא בדקנו את הדברים.
משה גפני: אפשר להגיע למסקנות.
יעקב מרגי: מחמוד דרוויש לא יקבל בבר-אילן.
שמעון אוחיון: א.ב.
שמעון אוחיון: יהושע, אלי עמיר והרב דרוקמן, שהם שניים מהשמאל ואחד מהימין, קיבלו באוניברסיטת בר-אילן.
שמעון אוחיון: זאת אותה פרופורציה.
משה גפני: לא בדקתי את העניין הזה.
משה גפני: אני מופיע שם הרבה.
משה גפני: אנחנו מבקשים לדעת לגופו של עניין מה עמדת האוניברסיטה בעניין פרופ' אומן.
<עמוס שפירא: תראו, הגעתי לאוניברסיטת חיפה לפני שנה וחצי.
<עמוס שפירא: אני רוצה לומר לכם שאני מאוד גאה לעמוד בראש המוסד האקדמי הזה.
<עמוס שפירא: אני אגיד גם למה.
<עמוס שפירא: לא באתי לעסוק במוסד הזה בפוליטיקה בשום צורה.
<עמוס שפירא: מי שמכיר אותי, ורובכם מכירים אותי, יודע שאי אפשר להדביק לי תג פוליטי כזה או אחר.
<עמוס שפירא: אגב, אימא שלי חגגה יום הולדת 90 לפני שבועיים.
<עמוס שפירא: היא אוסרת עלי להיות פוליטיקאי.
<עמוס שפירא: אני לא שם.
נחמן שי: גם אבא שלי, אבל בגיל 90 - -
יעקב מרגי: אתה עדיין עם סמכות הורית, שזה כבר טוב.
<עמוס שפירא: והיא, אגב, מורה פעילה עד היום, שתהיה בריאה.
<עמוס שפירא: באתי לאוניברסיטה הזאת כדי לקדם משהו, כדי לתרום משהו מהיכולות שלי למדע ולחינוך במדינת ישראל.
<עמוס שפירא: כאן בוועדת המדע אני רוצה לדבר קצת על המדע שאנחנו עושים באוניברסיטת חיפה.
<עמוס שפירא: האם אפשר לקרוא לזה הכוונה פוליטית כזאת או אחרת?
<עמוס שפירא: אני אתן למשל את זה שזכינו על ידי מדינת ישראל להיות המובילים בנושא אסטרטגי של מדינת ישראל – חקר הים, שזו אסטרטגיה ימית, ביולוגיה ימית וארכיאולוגיה ימית.
<עמוס שפירא: המכון לחקר השואה שאנחנו עושים, האם הוא שמאלני?
<עמוס שפירא: האם המכון לחקר הציונות באוניברסיטת חיפה?
<עמוס שפירא: מה לגבי פעילות הסטודנטים שלנו, החיילים בסייבר שפעילים ברשת כדי להזים את השמועות ואת הלשון הרע שמפרסמים נגד מדינת ישראל?
<עמוס שפירא: האם זאת פעילות שמאלנית?
<עמוס שפירא: האם זה שאנחנו מעניקים השכלה אקדמית לרוב הקצונה הבכירה של צה"ל זאת פעילות שמאלנית?
<עמוס שפירא: האם זה שחיילי המודיעין, הקצינים הצעירים של המודיעין לומדים באוניברסיטת חיפה, האם זו פעילות שמאלנית?
<עמוס שפירא: אותו דבר של חיל הים.
<עמוס שפירא: אני יכול לתת את מדעי המוח, את החינוך בסביבה הטכנולוגית, שגם שם זכינו למכרז.
<עמוס שפירא: 99% מהזמן שלי אני לא עוסק בנושאים האלה.
<עמוס שפירא: לצערי הרב, לפעמים גורמים פוליטיים כאלה או אחרים כן.
<עמוס שפירא: זה בגלל האופי המיוחד של הרכב הסטודנטים שלנו, שאני אגב גאה מאוד בו.
<עמוס שפירא: באתי לאוניברסיטה כדי לתרום משהו לעתיד 7 הנכדים שלי במדינת ישראל.
<עמוס שפירא: כל העיסוק הזה בתפל – אני תיכף אתייחס גם לעיסוק הזה – הוא עיסוק שלדעתי הוא לא בעיקר של מה שאני עושה.
<עמוס שפירא: אני מצפה שוועדת המדע תזמין אותי לראות איך אנחנו ממתמודדים עם האתגר של להחזיר חוקרים מצטיינים שמדינת ישראל מאבדת, להחזיר אותם לאזור הצפון.
<עמוס שפירא: אני מאמין שאנחנו בחיפה, בגלל המיקום של אזור הצפון, תורמים - -
שמעון אוחיון: הוא לא הוזמן?
שמעון אוחיון: הוזמנת.
משה גפני: קיימנו דיון על זה לפני 3 שבועות.
משה גפני: אנחנו אמורים לקיים דיון על חקר הים.
<עמוס שפירא: אני אשמח לבוא לפה על הנושאים האלה.
<עמוס שפירא: אני מאמין שאוניברסיטת חיפה, בגלל המיקום שלה באזור הצפון שהולך ונחלש, תורמת בזה שהיא עושה אקדמיה מצטיינת באזור הצפון, תורמת לחיזוקה של מדינת ישראל.
<עמוס שפירא: זאת הסיבה למה באתי דווקא לאוניברסיטת חיפה.
יעקב מרגי: לכן החרדה שלנו עם מה שקרה בעניין הזה.
<עמוס שפירא: מי שמכיר אותי יודע שלא הייתי בא לאוניברסיטת חיפה אילו לאוניברסיטת חיפה כאורגן הייתה הכוונה פוליטית כזאת או אחרת.
<עמוס שפירא: זה לא אומר שלפרטים בתוך האוניברסיטה אין דעות פוליטיות.
<עמוס שפירא: מה היינו מצפים?
<עמוס שפירא: שלפרופסורים באוניברסיטה לא תהיה דעה פוליטית?
<עמוס שפירא: בוודאי שיש להם.
<עמוס שפירא: מי שמכיר את נשמתה של האקדמיה במדינת ישראל יודע שלא יכולה להיות הכוונה פוליטית כזאת או אחרת.
<עמוס שפירא: מי שבסופו של דבר קובע למי מעניקים ד"ר לשם כבוד - -
נחמן שי: מי קובע, עמוס?
<עמוס שפירא: דבר דבור על אופניו.
<עמוס שפירא: יש תהליך בו עולים שמות מתוך הארגון.
<עמוס שפירא: מי שמחליט בסופו של דבר זה הסנאט של האוניברסיטה.
<עמוס שפירא: יש הצבעה ובוחרים.
<עמוס שפירא: יש כאלה שנבחרים, יש כאלה שלא.
<עמוס שפירא: אין פסילה של מועמד.
<עמוס שפירא: עוד פעם אני מזכיר, לא מדובר בסתימת פיות ולא בשום דבר שהוא דומה.
<עמוס שפירא: פרופ' אומן - מיותר שאני אגיד - לא זקוק לזה שאני אתן גושפנקא לכבודו ולתרומתו למדע בישראל ובעולם.
<עמוס שפירא: יש הרבה מאוד מועמדים.
<עמוס שפירא: יש הצבעה.
<עמוס שפירא: יש כאלה שנבחרים וכאלה שלא נבחרים.
<עמוס שפירא: יש כאלה שמקבלים הצבעה יותר גבוהה מאשר אחרים.
<עמוס שפירא: כל הטענה שכביכול הוא נפסל בגלל דעותיו הפוליטיות היא מופרכת.
<עמוס שפירא: שמישהו יראה לי בתקשורת דבר אחד שאוניברסיטת חיפה אמרה.
<עמוס שפירא: אני רק רוצה לומר לשם דיוק, שעד היום אוניברסיטת חיפה לא פרסמה מי היה מועמד.
<עמוס שפירא: אנחנו, אגב, אף פעם לא מפרסמים מי מועמד, מי לא מועמד.
<עמוס שפירא: אנחנו בסוף מפרסמים מי עומד לקבל.
<עמוס שפירא: חבר הכנסת יוגב, קבעת שרוב המועמדים שלנו הם מהצד השמאלי של המפה.
<עמוס שפירא: יש לך בדיקה על הדבר הזה?
<עמוס שפירא: רק לפני שנה נתנו ד"ר כבוד לשר בממשלת קנדה, ג'ייסון קני.
<עמוס שפירא: הותקפנו על ידי הצד השמאלי של המפה על כך שהחלטנו לתת לג'ייסון קני ד"ר כבוד.
<עמוס שפירא: האם איש העסקים יונס נזריאן, שהוא אחד התורמים הגדולים לוועד למען החייל, הוא איש שמאל?
<עמוס שפירא: האם התעשיין ד"ר סמי סגול הוא איש שמאל?
<עמוס שפירא: ד"ר ראובן הכט, ז"ל, הוא איש שמאל?
<עמוס שפירא: האם מנכ"ל אור ירוק אבי נאור?
<עמוס שפירא: האם הרב אלימלך פירר?
<עמוס שפירא: עד לאן התדרדרנו שעלתה הטענה שלא נתנו - -?
משה גפני: מה לגבי הרב אלימלך פירר?
<עמוס שפירא: הוא קיבל ד"ר כבוד.
נחמן שי: הוא אמר את זה כבדרך אגב.
נחמן שי: הוא הלך לפי הא' ב'.
יעקב מרגי: רצינו להתעכב על זה יותר.
<עמוס שפירא: עלתה הטענה שזה בגלל שהוא יהודי דתי עם זקן.
<עמוס שפירא: סבא שלי, הרב משה מנדל שפירא, היה יהודי דתי חרדי עם זקן.
<עמוס שפירא: אז מה?
<עמוס שפירא: אני צריך לספר את זה כדי להוכיח?
<עמוס שפירא: אני באתי לאוניברסיטה הזאת כי אני חושב שהיא אוניברסיטה חשובה מאוד לעתיד מדינת ישראל.
<עמוס שפירא: אנחנו עוסקים בחיזוק מדינת ישראל.
<עמוס שפירא: זאת אמונתי.
<עמוס שפירא: כל היתר זה עיסוק בזוטי זוטות.
יעקב מרגי: לאור הדברים שאתה אומר והתקיפות שאתה מציג אותם אני לא מתחרט לרגע שהנושא עלה לסדר.
יעקב מרגי: אני חושב שהייתה האשמה חמורה.
יעקב מרגי: אנחנו חרדים לשיח הציבורי.
יעקב מרגי: אני חולק עליך, חבר הכנסת נחמן שי.
יעקב מרגי: אני אומר לך שאנחנו לא יודעים להיות רגישים, לקבל ולשמוע את הדברים הכי קשים שאנחנו לא מסכימים איתם.
יעקב מרגי: חלקת על ד"ר שמעון אוחיון.
נחמן שי: התבלבלת.
נחמן שי: דיברתי נגד המעשה שעשתה אוניברסיטת חיפה.
יעקב מרגי: אתה צריך להיות שמח שיושב-ראש הוועדה החליט לקיים דיון בנושא הזה.
יעקב מרגי: ניתנה לך במה לומר את הדברים.
יעקב מרגי: אנחנו מקבלים את הדברים, אנחנו לא מערערים.
יעקב מרגי: אנחנו מקבלים את הכנות של הדברים.
יעקב מרגי: אני מקווה שזה מה שיהיה בסיכום.
יעקב מרגי: חשוב שייאמרו הדברים האלה לטובת המוסד.
<אריאל כהן: אני מייצג פה את ציבור המהנדסים בארץ.
<אריאל כהן: אני רוצה להזכיר לחברי הוועדה שלפני 20 שנה היה דיון ציבורי רחב ומאוד דומה באוניברסיטה העברית.
<אריאל כהן: סנאט האוניברסיטה העברית דן בהענקת תואר ד"ר לשם כבוד לראש ממשלת ישראל ביבי נתניהו.
<אריאל כהן: הדבר הזה יצא החוצה לעיתונות.
<אריאל כהן: היה דיון ציבורי גדול מאוד.
<אריאל כהן: רבים מאוד בין חברי הסנאט התנגדו להעניק תואר ד"ר כבוד לראש ממשלת ישראל, למרות שהיה נהוג באוניברסיטה העברית להעניק תואר ד"ר לשם כבוד לכל ראשי ממשלות ישראל בעבר.
<אריאל כהן: הדיון יצא החוצה.
<אריאל כהן: הדעות בעד ונגד של חברי הסנאט התפרסמו.
<אריאל כהן: לא ניסו להסתיר זאת.
משה גפני: מה אתה אומר על עכשיו?
יעקב מרגי: הוא רוצה לומר שאם זה היה היום אז היה את אותו דיון ציבורי אם לתת או לא.
<אריאל כהן: התעלו חברי הסנאט והעניקו לראש ממשלת ישראל על אף הסלידה הפוליטית שהייתה.
<אריאל כהן: חשוב מאוד שוועדת המדע והטכנולוגיה תצא עם מסר שאסור לערב נימוקים כאלה.
<עמוס שפירא: אבל יש הסכמה.
<עמוס שפירא: אין בכלל חילוקי דעות בעניין הזה.
מרדכי יוגב: כן, אבל בכל זאת, מר שפירא, נתת רשימה של אנשים.
מרדכי יוגב: אני מציע שתבדוק את עצמה אוניברסיטת חיפה.
מרדכי יוגב: אנשים מהאגף הימני לא מצאנו שם.
מרדכי יוגב: מצאנו חוסר איזון במתן פרסים לד"ר לשם כבוד באוניברסיטת חיפה.
מרדכי יוגב: אני אומר את זה בקביעה - -
נחמן שי: אתה רוצה שהוא יכניס שיקולים פוליטיים פנימה?
מרדכי יוגב: אני לא רוצה שהוא יכניס, אבל את פרופ' אומן עיתון "הארץ" כתב שפסלו בגלל דעות פוליטיות.
נחמן שי: אתה רוצה להכניס שיקול פוליטי.
מרדכי יוגב: זה אומר שהרכב הסנאט באוניברסיטת חיפה לא מאוזן.
<אלון שוורצר: אני חושב שהאוניברסיטה צריכה להתעסק במחקר.
<אלון שוורצר: אני רוצה להסב את תשומת לב יו"ר הוועדה – אני גם נציג הסטודנטים בחיפה – שהאירוע הנקודתי של פרופסור אומן הוא רק קמצוץ מהאירועים שהתרחשו בשנים האחרונות.
<אלון שוורצר: אני אפילו לא הולך הלאה מ-3 השנים האחרונות.
<אלון שוורצר: אני מצביע על הרוח הרעה שנושבת בקמפוס.
<אלון שוורצר: עם זאת אני רוצה לציין שאני חושב שנשיא האוניברסיטה, מר שפירא, צריך ויכול להשיב את האוניברסיטה למחקר, להתעסק במחקר האקדמי וברוח הציונית.
<אלון שוורצר: בשתי מילים על האירועים שקרו ב-3 השנים האחרונות באוניברסיטה.
<אלון שוורצר: היה ביטול שירת "התקווה" בטקס של סוף תואר בפקולטה למשפטים; קליניקות משפטיות שמגינות על מחבלים רוצחים; הצדעה לרב מרצחים אחמד ג'עברי בתחילת עמוד ענן, שזה משהו שקרה באוניברסיטת חיפה על ידי סטודנטים.
<אלון שוורצר: הייתה הרצה – זאת כתבה שהראינו בעיתון – של השוואה בין השואה לנכבה.
<אלון שוורצר: היו הפגנות עם דגלי אש"ף וקריאת הסתה נגד מדינת ישראל ונגד שר הביטחון.
<אלון שוורצר: היה כמובן ביזוי זוכה פרס נובל.
<אלון שוורצר: אני רוצה להבהיר שלא מדובר באירוע נקודתי.
<אלון שוורצר: כן, לפרופ' אומן יש כבוד רב.
<אלון שוורצר: צריך לטפל במגמה.
<אלון שוורצר: אני חושב שנשיא האוניברסיטה יכול להוליך את האוניברסיטה לרוח ציונית, להחזיר אותה למסלול המחקרי.
משה גפני: הדיון כאן הוא לא דיון על אוניברסיטת חיפה.
<קריאה: זה רקע.
משה גפני: על הרקע יש עוד הרבה מה לומר, לא רלוונטי לעניינינו.
משה גפני: הדיון הוא בעקבות מה שהועבר אלי.
משה גפני: לא הייתי מקיים את הדיון הזה.
משה גפני: יש הצעה לסדר.
משה גפני: ההצעה לסדר מדברת על פרופסור אומן.
משה גפני: הטענה הייתה שאוניברסיטת חיפה לא העניקה לו תואר לשם כבוד בגלל הסיבות הפוליטיות או בגלל דעותיו.
משה גפני: נמצא פה נשיא אוניברסיטת חיפה, שמכחיש את זה מכל וכל בתקיפות הכי גדולה האפשרית.
משה גפני: את הדיון הזה מיצינו.
משה גפני: חברי הכנסת העלו את הנושא.
משה גפני: כולם התבטאו ברוח הדברים שהתפרסמו.
משה גפני: אתה מכחיש את זה.
משה גפני: הוועדה בדברי הסיכום שלה תביא את ההכחשה שלך כמי שמייצג את אוניברסיטת חיפה.
משה גפני: אנחנו נקרא למוסדות האקדמיים בישראל לערב רק שיקולים מחקריים, אקדמיים, לא שיקולים פוליטיים בכל הנושאים שקשורים לעניין.
משה גפני: בזה מיצינו את הדיון.
משה גפני: אני מאפשר לך להגיב לבחור מ"אם תרצו".
משה גפני: מה זה "אם תרצו"?
<אלון שוורצר: תנועת סטודנטים שמקדמת שיח ציוני בחברה הישראלית.
נחמן שי: איזו מכה.
נחמן שי: אתם עובדים כל כך קשה שהוא אפילו לא יודע מי אתם.
נחמן שי: "אם תרצו" זאת תנועה מאוד פעילה.
נחמן שי: אני לא מסכים איתם, אבל הם עושים עבודה כבר כמה שנים טובות.
נחמן שי: הם פעילים מאוד.
נחמן שי: אני לא מסכים איתם.
<עמוס שפירא: אני חייב להגיב על הדברים, למרות שזה לא ממין העניין.
<עמוס שפירא: מי שגורר את אוניברסיטת חיפה לאלמנטים פוליטיים - הזכרתי שיש ארגונים פוליטיים שעושים סיבוב על אוניברסיטת חיפה - זה ארגון כמו "אם תרצו".
<עמוס שפירא: זו דוגמה לכך.
<עמוס שפירא: ב-99% מהזמן הקמפוס שלנו שקט, ערבים וקציני צבא יהודים מכל קצוות הקשת, כולל דתיים, כולל חרדים, לומדים ביחד בשלווה ובשקט.
<עמוס שפירא: זו דוגמה לשיתוף פעולה בין כל מגזרי האוכלוסייה הישראלית.
<עמוס שפירא: אני הרבה פעמים אומר שאנחנו האוניברסיטה הכי ישראלית שיש, כי אנחנו בהרכב שלנו מייצגים יותר - אני מוכן להעמיד את זה למבחן – מאשר כל אוניברסיטה אחרת את ההרכב של האוכלוסייה הישראלית.
משה גפני: למה לא שרתם "התקווה"?
<עמוס שפירא: הארגון באופן שיטתי מוציא מציאות מעוותת, חלקה גם שקרים.
<עמוס שפירא: אני אתן דוגמה.
<עמוס שפירא: רק בשבוע שעבר היה פה דיון בכנסת.
<עמוס שפירא: מישהו הוציא – אני לא יודע מי – כאילו נציגינו לא היו בדיון.
<עמוס שפירא: אני מתאר לעצמי מי זה היה.
<אלון שוורצר: שר החינוך אמר את זה.
<אלון שוורצר: תסתכל על פרוטוקול של - -
<קריאה: אם צריך לאחד את העיר חיפה והקריות.
<עמוס שפירא: אני רוצה להגיד שיהודים מכל קצוות הקשת לומדים בשלווה וחוקרים ביחד.
<עמוס שפירא: אפשר לראות באוניברסיטה שלנו יוצאי צבא שיושבים ליד לא יהודים.
נחמן שי: אני מתחרט על זה שבאתי בטענות לאוניברסיטת חיפה.
נחמן שי: מה שעשה מוטי, לצערי, זה בדיוק את הדבר ההפוך.
נחמן שי: אנחנו רוצים להפריד בין פוליטיקה.
נחמן שי: נשיא האוניברסיטה אמר - -
משה גפני: שמענו בוועדת המדע את חברי הכנסת, את חבר הכנסת המציע ואת חברי הכנסת האחרים שהשתתפו בדיון.
משה גפני: הם הסתמכו על מה שהתפרסם בקשר לפרופ' אומן על כך שהוא לא קיבל תואר ד"ר לשם כבוד עכב עמדותיו הפוליטיות או הציבוריות.
משה גפני: נשיא אוניברסיטת חיפה מכחיש את זה מכל וכל.
משה גפני: השיקולים הם שיקולים שהיו בעניין הזה, כפי שהוא הציג בפני ועדת המדע, שיקולים עניינים.
משה גפני: אין שיקול אחר שהוא חלק מהעניין, כך לדבריו של נשיא אוניברסיטת חיפה.
משה גפני: בנוגע לדיון על אוניברסיטת חיפה ומה שאמרת, מר שפירא, לגבי החקר הימי וכל הדברים האלה.
משה גפני: לגבי בריחת המוחות קיימנו דיון לפני כמה שבועות.
משה גפני: השתתפו בדיון 3 חתני פרס נובל.
משה גפני: גם אתה הוזמנת.
משה גפני: אני חושב שלא היית בארץ.
משה גפני: אנחנו נקיים דיון על החקר הימי, כיוון שאנחנו הולכים להעביר חוק של רווחי הגז שבין היתר יופנה לחקר הימי.
משה גפני: אם אתה הולך לאסוף כסף בשביל האוניברסיטה, תיקח בחשבון שניתן לך בעוד 25 שנה.
משה גפני: אתה לא חייב כבר עכשיו לנסוע.
משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ועדת המדע והטכנולוגיה.
משה גפני: על סדר היום הצטרפות ישראל לתכנית הורייזן 2020.
משה גפני: אני מקדם בברכה את יושב ראש ה-ות"ת פרופסור טרכטנברג שתמיד אני שמח להיות אתו ביחד, לפעמים אני גם שמח לחלוק עליו אבל היום אני כנראה אתו ביחד.
משה גפני: בסך הכול אנחנו ידידים טובים ואני שמח שאתה כאן.
משה גפני: אני מקדם בברכה את כל מי שנמצא כאן ואני מניח שבהמשך יצטרפו אלינו עוד אורחים.
משה גפני: הנושא של תכנית הורייזן 2020 מעמידה בצומת הדרכים את הוויכוח עם האיחוד האירופי לגבי הנושא של החרם בעניין הזה של התכניות של המחקר והפיתוח לגבי תכניות שהן מעבר לקו הירוק.
משה גפני: אני לא מביע עמדה, ואני מבקש שלא ישתמע שמאחר ואני לא יודע להתבטא מספיק טוב ועם המנגינה הנכונה, כאילו אני מביע עמדה כי אני לא מביע עמדה פוליטית.
משה גפני: הוויכוח הזה מעמיד את מדינת ישראל בשאלה מאוד משמעותית או בצומת דרכים כאשר יש התנגשות בין התכנית המדינית של ממשלת ישראל לבין הפיתוח של המדע והטכנולוגיה בעולם, בעיקר באירופה ולפעמים גם בארצות הברית וצריך לקבל החלטות מה עדיף על פני מה, האם עדיף הנושא המדיני של יהודה ושומרון או שעדיף נושא של ההצטרפות לכלכלה הגלובלית, למדע, למחקר והפיתוח שנמצא בכל העולם.
משה גפני: לא תמיד זאת סתירה אבל במקרה הזה הייתה בעיה שהציבו לפתחנו ואני שמח שבסופו של דבר העניין באיזושהי צורה נפתר.
משה גפני: התכנית מועילה למדענים בישראל והיא מזרימה מענקים בגובה גבוה מאוד.
משה גפני: יש גם את הנושא של הגדלת התחרות בתעשייה, חיבור מדינת ישראל למדינות באירופה וכל הדברים שנלווים לעניין הזה וכאן הנושא הזה הוא נושא מרכזי מאוד חשוב עבורנו ובזה נדון היום.
משה גפני: אני מצטער ששרת המשפטים לא כאן למרות שהמועד תואם אתה כבר כמה חודשים מראש.
משה גפני: פרופסור טרכטנברג, אם אתה לא יודע, אני באופוזיציה היום.
משה גפני: לא יכולה להתנהל כך שרת משפטים.
משה גפני: יכול להיות שאם הייתי בקואליציה הייתי אומר את זה בפחות חריפות.
מנואל טרכטנברג: גם כשהיית בקואליציה, נראה היה שאתה באופוזיציה.
מנואל טרכטנברג: לא השתנה שום דבר.
משה גפני: אני מקווה שכשאני באופוזיציה, שאני לא אראה כקואליציה.
משה גפני: הנהלת הוועדה ראתה בזה חשיבות וגם היא עצמה אמרה לי שהיא רואה חשיבות גדולה בדיון הזה אבל בסוף התברר שהזמן לא היה מדויק, אבל לא משנה, אני סומך על מנהלת הוועדה שלנו שהתיאום היה מדויק.
משה גפני: אנחנו נקיים את הדיון גם בלעדיה.
משה גפני: באמצע הדיון אני אבקש שחבר הכנסת אראל מרגלית יחליף אותי כי אני נושא בכמה משרות ואני מתחיל דיונים, כפי שכולם יודעים, בוועדת שקד ואני אצטרך ללכת לשם.
משה גפני: אני בעצם מקבל משכורת מהכנסת כדי להיות בבית.
משה גפני: בכל הוועדות אני רק מתנדב.
משה גפני: פרופסור טרכטנברג, בבקשה.
משה גפני: היות וה-ות"ת נותנת הכי הרבה כסף לתכנית הזאת היום, בניגוד למה שהיה בעבר, אתה תדבר ראשון.
מנואל טרכטנברג: לפי הכסף.
משה גפני: לא לפי הכסף.
משה גפני: גם לפי הכישורים שלך.
מנואל טרכטנברג: אדוני היושב ראש, גבירותיי ורבותיי, בוקר טוב.
מנואל טרכטנברג: קודם כל, אני רוצה להביע את הערכתי לקיום הדיון כאן.
מנואל טרכטנברג: נושא של הצטרפות ישראל לתכנית האירופית הורייזן 2020 הוא קריטי למדע, לטכנולוגיה ולתעשייה במדינת ישראל.
מנואל טרכטנברג: על כן ראוי שהנושא הזה יידון כאן בכנסת, בוועדת המדע.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה לתת קצת רקע לעניין הזה כדי להבין על מה מדובר כי הרי נכתב לא מעט על זה אבל העובדות פחות ידועות.
מנואל טרכטנברג: ישראל הצטרפה לתכנית האירופית – יותר נכון, התקבלה לתכנית האירופית – לפני 17 שנים.
מנואל טרכטנברג: בזמנו זה נחשב להישג אדיר, גם הישג מדעי טכנולוגי וגם הישג מדיני.
מנואל טרכטנברג: מאז אנחנו חברים בכל אחת מתכניות המסגרת כפי שזה נקרא.
מנואל טרכטנברג: תכנית המסגרת השביעית הסתיימה בדצמבר 2013 ובינואר מדובר על התכנית הבאה לשבע שנים.
מנואל טרכטנברג: מה המשמעות של המסגרות האלה, של התכניות האלה, ומה ההשלכות על ישראל להשתתפות בהן.
מנואל טרכטנברג: כדי להבין זאת צריך לומר מילה מקדימה על איך נעשה כיום מדע בעולם.
מנואל טרכטנברג: העידן של החוקר הבודד שיושב בחדרו והוגה רעיונות גדולים, אולי זה תקף עדיין בתחומים מסוימים אבל בחלק ניכר מאוד מהעיסוק המדעי המחקרי מדובר כיום בקבוצות גדולות של חוקרים עם תשתיות גדולות שדורשות שיתוף פעולה גם בתוך מדינות וגם בינלאומיות.
מנואל טרכטנברג: הקצה של זה הוא סרן בג'נבה כאשר לפני כחודש פרופסור רות ארנון ואני היה לנו הכבוד להיות נוכחים בהנפת דגל ישראל כי התקבלנו לשם כחברים מלאים.
מנואל טרכטנברג: זה היה טקס מאוד מרגש.
מנואל טרכטנברג: אין לנו הרבה הזדמנויות לראות את דגל ישראל מורם ליד עשרים מדינות אירופיות.
מנואל טרכטנברג: רק עשרים מדינות חברות שם ולא כל מדינות אירופה ואנחנו המדינה הראשונה מחוץ לאירופה שמצטרפת כחברה מלאה ל-סרן.
מנואל טרכטנברג: זה הקצה של התשתיות הכבדות והיקרות שדורשות שיתוף פעולה בין אלפי מדענים בעולם.
מנואל טרכטנברג: גם בעיסוק במדעי החיים וכמובן בפיזיקה של חלקיקים וכולי, מדובר בקבוצות מחקר גדולות עם תשתיות יקרות.
מנואל טרכטנברג: לאף מדינה בודדת בעולם, חוץ מארצות הברית, את היכולת לקדם לבד את המדע והמחקר בתחומים האלה אלא בשיתופי פעולה נרחבים.
מנואל טרכטנברג: על כן ההשתתפות בתכנית האירופית זה לא רק, ואפילו לא בעיקר, עניין של כסף.
מנואל טרכטנברג: טעות לחשוב שכל ענייננו בתכנית הזאת היא לקבל עוד חצי מיליארד יורו או משהו כזה.
מנואל טרכטנברג: זה עניין של גישה, של יכולת להתחבר עם טובי המדענים באירופה ברשתות מחקר ובקבוצות מחקר נרחבות כדי לקדם את המחקר במדינת ישראל.
מנואל טרכטנברג: זאת הנקודה הקריטית וזה מה שהיה על כף המאזניים, האם אנחנו בפנים או האם אנחנו בחוץ.
מנואל טרכטנברג: אין שום מיזם מדעי-מחקרי בעולם שמשתווה או אפילו קרוב למסגרת הזאת.
מנואל טרכטנברג: מדובר על סדר גודל של 72 מיליארד יורו – אני חוזר, 72 מיליארד יורו – על פני שבע שנים.
מנואל טרכטנברג: מדובר על אלפי מדענים אירופיים שמשתתפים בדבר הזה.
מנואל טרכטנברג: אין שום מדינה שבאופן עצמאי יכולה לעשות דבר כזה.
מנואל טרכטנברג: גם בארצות הברית האדירה אין מיזמים בסדר גודל כזה.
מנואל טרכטנברג: זאת אומרת, יש בתוך ארצות הברית כל מיני תכניות אחרות, אבל אין שום תכנית שקרובה לתכנית האירופית בהיקף שלה.
מנואל טרכטנברג: התכנית האירופית היא לא רק עניין של הגשת בקשות מחקר, גרנטים לקבלת אותם מענקים.
מנואל טרכטנברג: מדובר גם על תכניות פרטניות כמו תכנית מרי-קורי שתומכת בהחזרת מדענים צעירים לארץ מולדתם אחרי שהיו בחוץ לארץ ובאמצעות התכנית הזאת החזרנו לארץ בשבע השנים האחרונות 400 מדענים צעירים ששהו בעיקר בארצות הברית או באירופה.
מנואל טרכטנברג: התכנית הזאת, מרי-קורי, שילמה עבור חזרתם ארצה.
מנואל טרכטנברג: מדובר גם על תכנית ה-ERC, יורופיאן ריסרצ' קאונסיל, שהיא בעצם התכנית היוקרתית ביותר במסגרת האירופית, שם ניתנים מענקים – להבדיל מהרשתות עליהן דיברתי קודם – למדענים בודדים, אינדיבידואלים, ויש שתי תכניות כאשר התכנית העיקרית היא למדענים צעירים.
מנואל טרכטנברג: צעיר זה אדם שהוא עד שבע שנים אחרי הדוקטורט.
מנואל טרכטנברג: שם מדינת ישראל מצליחה בצורה בלתי רגילה.
מנואל טרכטנברג: אנחנו המדינה שזוכה לזכיות הרבות ביותר ב-ERC לנפש וגם מבחינה אבסולוטית אנחנו המדינה מספר שלוש באירופה אחרי גרמניה ואנגליה.
מנואל טרכטנברג: אנחנו זוכים להצלחה אדירה, עד כדי כך שהנשיאה של ה-ERC הייתה בארץ, קיבלה תואר במכון ויצמן, ושאלה מה הסוד שלנו בגינו זוכים כל כך הרבה צעירים.
מנואל טרכטנברג: נקודה קריטית למדינת ישראל, ולא רק למדע, היא שבשבע השנים האחרונות כאלפיים מדענים ישראלים קיבלו מענקים במסגרות האירופיות האלה.
מנואל טרכטנברג: אלפיים מדענים אלה הופכים לשגרירים של רצון טוב של מדינת ישראל באירופה וזה אחד הערכים המסופים החשובים ביותר שיש לתכנית הזאת.
מנואל טרכטנברג: מכיוון שאל מול כל ניסיונות החרם עלינו – ולא רק חרם אלא כל האווירה העכורה שיש כלפי מדינת ישראל בהרבה מקומות בעולם, לצערנו גם באירופה – יש לך צבא של אלפיים אנשים שבאים ומציגים את הפנים היפות של מדינת ישראל, את ההישגים המדעיים, את ההישגים הטכנולוגיים, באים באינטראקציה קרובה עם הקולגות שלהם במסגרות האלו ואין דבר טוב יותר למדינת ישראל מבחינת תדמיתה, מבחינת מעמדה, מאשר אותו מגע בלתי אמצעי אישי.
מנואל טרכטנברג: כשאתה בא למסגרת אירופית ויש קולות נגדנו, אתה שומע מדענים אירופיים אומרים שמדובר על מדען כזה וכזה שהם מכירים אותו אישית כי הוא שייך לתכנית האירופית, ואז היכולת של אותם גופים אנטי-ישראלים לקבל החלטות נגדנו היא פחותה לאור העובדה שחלק מהם מכירים אותנו באופן בלתי אמצעי ובאופן אישי.