GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני:
התברר שמישהו השתמש במערכת ההצבעה האלקטרונית בניגוד לחוק, בניגוד לדין.
משה גפני:
הוא הונה את המערכת.
משה גפני:
או שהוא השתמש בזהות של מישהו אחר שלא השתתף בהצבעה, והוא הצביע במקומו, או שמישהו אחר הצביע בעד ופתאום התברר שזה היה נגד, ואותו חבר מעלה את החשד הזה.
משה גפני:
הוא אומר זה לא אני הצבעתי.
משה גפני:
אני הצבעתי והצביעו אחרת.
משה גפני:
יכולות להיות כמה אופציות.
משה גפני:
על-פי החוק של הרשות לניירות ערך, מי המוסמך להגיד התעורר חשד, אתה?
<אמיר וסרמן:
לא, יו"ר רשות ניירות ערך.
משה גפני:
אז באו אל היו"ר אלה שעסקו בעניין ואמרו לא דע לך, יש פה חשד להונאה.
משה גפני:
ההונאה שעליה דיברנו.
משה גפני:
מה עושה אז יו"ר הרשות?
משה גפני:
מה הוא עושה טכנית?
<אמיר וסרמן:
הוא יכול לדרוש את קבלת המידע.
<אמיר וסרמן:
שימציאו לו את המסמכים או את הנתונים שנוגעים להצבעה מסוימת.
משה גפני:
התברר לו שהחשד מוצדק.
<אמיר וסרמן:
בשלב הבא יכולה להיות פתיחה בחקירה – או חקירה פלילית, או הליך אכיפה מנהלי.
משה גפני:
מה עושה יושב-ראש הרשות?
<אמיר וסרמן:
הוא מחליט על ההליך.
<אמיר וסרמן:
כשההליך מגיע לסיומו, בדרך כלל מועבר התיק לפרקליטות, והיא מחליטה אם - - -
משה גפני:
אז או שהוא עושה אכיפה מנהלית, או שהוא מעביר את זה לחקירה פלילית.
<אמיר וסרמן:
אבל אני רוצה להבהיר כאן דבר חשוב.
<שגית אפיק:
- - -
משה גפני:
אבל איך היא מגלה את זה?
משה גפני:
זו סמכות רק של יושב-ראש הרשות.
<שגית אפיק:
זו לא רק הסמכות של היושב-ראש.
<אמיר וסרמן:
אני רוצה להסביר ולתת עוד דוגמה, שלא תחשבו שיכול להיות כאן רק מקרה אחד שאפשר להעלות על הדעת.
<אמיר וסרמן:
ראשית, בישראל יש הרבה מאוד רשויות אכיפה.
<אמיר וסרמן:
לרשויות האלה יש סמכויות לקבל מידע.
<אמיר וסרמן:
לעיתים הן צריכות ללכת לבית משפט, לעיתים לא.
<אמיר וסרמן:
הסמכויות האלו קיימות.
<אמיר וסרמן:
בא כאן סעיף, שאגב, הוא חריג.
<אמיר וסרמן:
הוא לא קיים בחקיקה הישראלית, ואומר על אף האמור בכל דין, למערכת הזו לא תהיה נגישות.
<אמיר וסרמן:
לא משנה מה הסמכויות שלכם.
<אמיר וסרמן:
בסייג הזה אנחנו אומרים אם את רשות אכיפה שיש לה סמכות לקבל מידע, וההפרה היא הפרה שנעשתה באמצעות מערכת ההצבעות, עדיין הסמכות הזאת תחזור ותשוב אליך.
<אמיר וסרמן:
כלומר, זה יכול להיות רק גורם שהיו לו את סמכויות האכיפה מלכתחילה ונחסמו בגלל הסייג הכבד שיש כאן.
<אמיר וסרמן:
לגבי דוגמה נוספת, למשל יכול להיות לנו מקרה בעתיד של האקר שהצליח לפרוץ למערכת, וביצע עבירה.
<אמיר וסרמן:
יכול להיות שהוא לא עשה את זה לצרכים של הונאה, אלא לצרכים של שעשוע.
<אמיר וסרמן:
זה דבר שאנחנו נרצה לחקור.
<אמיר וסרמן:
זו תהיה חקירה משטרתית, והיא תהיה חייבת גישה למערכת ההצבעות כדי לחקור עבירה כזו.
<אמיר וסרמן:
הניסוח כאן בדיוק תופס את המקרה הזה.
<אמיר וסרמן:
כי זה לא מדבר על כל הפרה או כל מקרה שהיית רוצה להשתמש במאגר הנתונים.
שמעון אוחיון:
אם נדייק, אולי נאמר על-ידי שימוש שלא כדין במערכת?
<אמיר וסרמן:
זו המשמעות של הפרה.
שמעון אוחיון:
אולי שימוש שלא כדין.
<אמיר וסרמן:
חשד לביצוע הפרה.
שמעון אוחיון:
לא, הפרה – אצלנו זה מעורר איזושהי קונוטציה של כל מיני הפרות אחרות שקשורות.
שמעון אוחיון:
אבל אתה מדבר כרגע על שימוש שלא כדין במערכת האלקטרונית.
<רוני טלמור:
זה לא בהכרח שימוש.
<רוני טלמור:
אם זה מישהו שרק ניסה לעשות?
שמעון אוחיון:
זה מה שקורה.
<רוני טלמור:
אבל אם הוא עוד לא השתמש, אם הוא רק ניסה לפרוץ?
<אמיר וסרמן:
הוא פרץ והוציא מידע.
<אמיר וסרמן:
הוא עדיין לא הצביע דרכה.
<אמיר וסרמן:
הוא עדיין לא הצביע דרך המערכת, אבל הוא ניסה לשבש אותה נניח.
<אמיר וסרמן:
יכולות להיות הרבה מאוד אפשרויות בחיים.
<אמיר וסרמן:
אני אומר שהעובדה שזה מצומצם מנוסחת במילים באמצעות מערכת ההצבעה האלקטרונית.
<אמיר וסרמן:
כלומר זה לא תופס, רן, כל מקרה שבו רשות המסים למשל הייתה רוצה לדעת מי המחזיקים במניות של חברה ציבורית.
<אמיר וסרמן:
גם אם היא חוששת שהייתה שם הפרה, זה לא מאגר מידע שיהיה פתוח לבדיקה כזו.
<אמיר וסרמן:
זה ניסוח שממש חשבנו עליו כדי לתפוס את הנקודה הזו.
<נתן שילה:
אמיר, מה אתם עושים בנושא של עניין אישי?
<נתן שילה:
הלא בעל מניות צריך להודיע בהצבעות האלה אם יש לו עניין אישי או אין לו.
<נתן שילה:
אני מניח שיש גם רובריקה ששם הוא צריך לכתוב את זה.
<נתן שילה:
עכשיו נגיד שמישהו כותב משהו לא נכון.
<נתן שילה:
הוא כותב שהוא לא בעל עניין אישי, או ההיפך.
<נתן שילה:
מי בודק את זה?
<אמיר וסרמן:
אלו חקירות שנעשות כבר בימים אלו.
<אמיר וסרמן:
היו הרי תיקים פליליים שהגיעו - - -
<נתן שילה:
השאלה אם זה ייבדק לפני שזה מגיע להצבעה?
<נתן שילה:
או שהחברה תצטרך לזהות את זה?
<אמיר וסרמן:
זה יעבוד בדיוק כפי שזה עובד היום עם כתב הצבעה.
<אמיר וסרמן:
אתה לא מדבר כאן על הצד הפלילי.
<נתן שילה:
לא, אני מדבר על כך שאני מקבל את הרשימה האלקטרונית.
<נתן שילה:
אני רואה שמוישה הצביע והוא אמר שאין לו עניין אישי.
<נתן שילה:
אני מקבל את הנתונים - - -
<שגית אפיק:
למה לא לצמצם את ההפרה לעבירה?
<נתן שילה:
החברה מקבלת את הנתונים האלה, לא?
<שגית אפיק:
- - - במישור הפלילי.
<שגית אפיק:
הדוגמאות שנתת - - -
<קריאה:
שיהיה רק פלילי?
<שגית אפיק:
הדוגמאות שנתת ממילא הן רק במישור הפלילי.
<שגית אפיק:
הפרה מרחיב את זה, ונראה לי שהחששות פה – לכתוב לביצוע עבירה באמצעות מערכת ההצבעה האלקטרונית בלבד.
<אמיר וסרמן:
אנחנו שינינו את הטרמינולוגיה בחוק ניירות ערך להפרות כדי לפתור את האכיפה - - -
משה גפני:
כן, אבל זה לא המקרה הזה.
<שגית אפיק:
אבל המטרה שלנו כאן היא שהחריג הזה יהיה מצומצם ככל האפשר.
<שגית אפיק:
הדוגמאות שנתת ממילא כולן בתחום הפלילי.
<שגית אפיק:
ניסינו לחשוב פה אם יש דוגמאות - - -
משה גפני:
אבל אכיפה מנהלית זה לא בתחום.
<רן ונגרקו:
זו אכיפה מנהלית לא רק שלו.
<רן ונגרקו:
זו אכיפה מנהלית של כל הרגולטורים.
<אמיר וסרמן:
אני לא רואה עם זה בעיה אמתית, מלבד העובדה שלא הייתי רוצה לסטות לעומת נוסח קיים.
<שגית אפיק:
אבל כאן, בניגוד לסעיף 56, זה יחול על רשויות אחרות גם.
<שגית אפיק:
ולכן אפשר לעשות את זה מצומצם יותר.
<שגית אפיק:
סעיף 56 חל רק עליכם, אבל כאן זה יחול על עוד רשויות.
<שגית אפיק:
אז אני חושבת שאפשר לכתוב לביצוע עבירה באמצעות מערכת ההצבעה האלקטרונית בלבד.
<שגית אפיק:
זה עונה על כל החששות משני הכיוונים.
<אמיר וסרמן:
בסדר.
<שגית אפיק:
עכשיו הסעיף שהוא שונה ממה שהוועדה החליטה.
<שגית אפיק:
זה סעיף קטן (ג).
משה גפני:
זה האחרון או שיש עוד?
<שגית אפיק:
יש עוד בקשה של משרד המשפטים שאנחנו צריכים להחליט.
<שגית אפיק:
ורק את התחילה.
<שגית אפיק:
יש עוד שלושה דברים.
<שגית אפיק:
"יושב-ראש הרשות ומנהל הרשות למשפט טכנולוגיה ומידע במשרד המשפטים ימנו בקר חיצוני אשר הוא עובד מדינה ואיננו עובד הרשות, אשר יפקח על ההפרדה המבנית".
<שגית אפיק:
אנחנו נשאיר את המילים האלה, למרות שהן מחוקות לכם בנוסח.
<שגית אפיק:
זאת הפשרה בין החלטת הוועדה הקודמת, שהייתה שהממונה על אכיפת ההפרדה המבנית לא יהיה מהרשות לניירות ערך, אלא יהיה עובד חיצוני.
<שגית אפיק:
לפי הפשרה הזאת הוא יהיה עובד הרשות לניירות ערך, אבל ימונה מעליו בקר על-ידי יושב-ראש הרשות לניירות ערך ומנהל רמו"ט.
שמעון אוחיון:
אבל כתוב שהוא איננו עובד הרשות.
משה גפני:
זה הבקר.
<שגית אפיק:
זה הבקר.
<שגית אפיק:
איננו עובד הרשות לניירות ערך.
<שגית אפיק:
סעיף קטן (ב) אומר: "יושב-ראש הרשות ימנה ממונה על אכיפת ההפרדה המבנית", והוא יהיה עובד הרשות לניירות ערך.
<אמיר וסרמן:
זאת הפשרה.
<שגית אפיק:
למעשה, אני מבינה שיש כבר אדם כזה שממונה גם על מערכות אחרות אצלכם, והוא עושה עבודה יעילה.
משה גפני:
מה שהיה בהחלטת הוועדה זה שהממונה יהיה מישהו חיצוני, לא עובד הרשות.
משה גפני:
הרשות התנגדה לזה מאוד.
משה גפני:
היא אמרה שיש בן-אדם שבלאו הכי כבר עושה את זה.
משה גפני:
אז הפשרה שהיועצת המשפטית הגיעה איתם היא שני הסעיפים האלה, שהממונה יהיה עובד הרשות, אבל עליו יהיה בקר שיהיה חיצוני ולא עובד הרשות.
אברהם מיכאלי:
מי זה הגורם המפקח על אותו בקר?
אברהם מיכאלי:
הוא אותו גורם שהקמנו לביומטרי?
אברהם מיכאלי:
זה לא אותו אחד?
משה גפני:
מנהל הרשות למשפט, טכנולוגיה ומידע במשרד המשפטים.
<שגית אפיק:
הם ימנו יחד עם - - -
משה גפני:
הם ימנו יחד עם יושב-ראש הרשות מישהו שהוא לא עובד הרשות.
<שגית אפיק:
עמית, אתה רוצה להסביר בכמה מילים?
<עמית אשכנזי:
שני דברים.
<עמית אשכנזי:
אני מצטער שאני חוזר צעד אחורה לגבי הפרה.
<עמית אשכנזי:
איפה יכולה להיות אכיפה מנהלית?
<עמית אשכנזי:
למרות שהבנקים פה, ואנחנו סומכים עליהם לגמרי, תיתכן אפשרות שבבנקים או באיזשהו גוף שמזין נתונים למערכת תתבצע הפרה של הוראות הדין שהיא לא עבירה פלילית, היא עבירה של רשלנות.
<עמית אשכנזי:
היא הפרה של הוראות אבטחת מידע בחוק הגנת הפרטיות, או הפרה של ההוראות של שימוש במידע שלא למטרה.
<עמית אשכנזי:
אני חושב שבמקרה הזה דווקא הוועדה הייתה רוצה שאנחנו נפעיל אכיפה מנהלית כלפי שחקנים במערכת שלא הקפידו על הוראות שכתובות במקום אחר.
משה גפני:
כשבאתי לכנסת אמרו לי שאני יכול להשיג את כל מה שאני רוצה.
משה גפני:
ברבות השנים התברר שהלוואי שאני אשיג מעט.
משה גפני:
אני רוצה הרבה דברים, אבל אני כבר אחרי זה.
משה גפני:
רציתי דברים אחרים, אז מה?
<עמית אשכנזי:
אני אומר את זה לעניין ההפרה.
משה גפני:
אני לא חוזר לזה.
משה גפני:
אני מבין את מה שאתה אומר.
משה גפני:
אני אפילו מזדהה אתך.
משה גפני:
אבל יישאר מה שהחלטנו קודם.
<עמית אשכנזי:
אני גם מזדהה עם החשש.
<עמית אשכנזי:
אני חושב שאם היינו רוצים לדייק – אני פתחתי עכשיו את חוק המחשבים.
<עמית אשכנזי:
אני מציע את זה.
<עמית אשכנזי:
אולי זה לא חייב להיות הרגע, כי אתה הבהרת בצורה חדה מאוד מה אתה מבקש.
<עמית אשכנזי:
יכול להיות בנסחות תימצא הדרך להבהיר את המטרה.
<שגית אפיק:
שמה?
<עמית אשכנזי:
חוק המחשבים זה הדין הכללי שמסדיר ערך מוגן שנקרא מערכת מחשב.
<עמית אשכנזי:
הערך המוגן של הסעיף הזה הוא שאנחנו רוצים לוודא שמערכת ההצבעה האלקטרונית תישמר ולא ייעשה בה שימוש לרעה.
<שגית אפיק:
ולא תיפרץ.
משה גפני:
אם יהיה אפשר לעשות את זה בנסחות - - -
<עמית אשכנזי:
ולכן יכול להיות שיש איזו דרך לעשות את זה יותר מתוחכם.
<שגית אפיק:
אבל להשאיר את זה צר.
משה גפני:
אם אפשר בנסחות, עם היועצת המשפטית כאן ועם הרשות ומשרד המשפטים, זה בסדר גמור.
<עמית אשכנזי:
אני רוצה להגיד את זה לא רק בשם הרגולטור שאני מייצג, הרשות למשפט וטכנולוגיה, אלא תחשבו גם על הפיקוח על הבנקים, או אגף שוק ההון שמפקח בהפרות מנהליות על יתר הגופים שמזרימים מידע למערכת הזאת.
<עמית אשכנזי:
וגם הם ירצו הפרות מנהליות.
<עמית אשכנזי:
לגבי העניין של מנגנון הפיקוח, בוא נדייק את הדברים.
<עמית אשכנזי:
אנחנו אומרים שרשות ניירות ערך מחויבת בחקיקה בהפרדה מבנית, ולא רק זה, אלא החקיקה יוצאת מכאן כשהיא גם אוסרת באותו סעיף שקראנו כרגע שימושים במידע, וגישה אפילו.
<עמית אשכנזי:
ועל זה אנחנו רוצים לקיים הליכים של ממשל תאגידי תקין שאנחנו מכירים מרגולציות אחרות ומקדמים אותם, כולל הרשות לניירות ערך.
<עמית אשכנזי:
ולכן ממנים פונקציונר שזה התפקיד שלו.
<עמית אשכנזי:
אבל בזה לא די.
<עמית אשכנזי:
יש בקר שהוא עובד מדינה, אבל איננו עובד הרשות, שהוא ממונה על-ידי יושב-ראש הרשות, יחד עם רשם מאגרי מידע – זו הסמכות הסטטוטורית שאני מבקש שיתוקן כאן – כדי לפקח על האמור, כדי לשים לב למה שקורה שם.
<עמית אשכנזי:
ההנחה היא שמאחר ומדובר במישהו שהוא לא כפוף ליושב-ראש הרשות, והוא ממונה על-ידי אדם נוסף, אז באותו רגע שהאיש הזה יראה שמשהו לא בסדר, הוא יידע כבר למי להתקשר כדי שכל הגורמים האחרים יפעילו סמכויות.
<עמית אשכנזי:
יכולות להיות הסמכויות שלנו.
<עמית אשכנזי:
יכול להיות היועץ המשפטי של הרשות לניירות ערך.
<עמית אשכנזי:
יכול להיות ועדת הביקורת של הרשות לניירות ערך או מבקר הפנים.
<עמית אשכנזי:
כלומר, אני לא רוצה שייצא, חלילה, שאנחנו מפקחים על הבקר הזה.
<עמית אשכנזי:
הסמכות של הבקר הזה תהיה לבקר.
<עמית אשכנזי:
הוועדה יוצרת פונקציה שהתפקיד שלה לבקר, כאשר ההנחה היא שבדרך כלל הכול יהיה בסדר, ואם לא יהיה בסדר, הוא יצטרך לדווח למי שצריך על הדברים האלה.
<עמית אשכנזי:
אני גם שם את זה בהקשר.
<עמית אשכנזי:
הרשות לניירות ערך עושה דברים חשובים מאוד באופן כללי.
<עמית אשכנזי:
יש לה מנגנוני בקרה וביקרות כחלק מהאחריות הניהולית.
<שגית אפיק:
זאת הסיבה שהייתה פה הסכמה לפשרה הזאת, כי ההנחה היא שהמאגר יישמר כפי שמאגרים אחרים ברשות לניירות ערך נשמרים.
<עמית אשכנזי:
התפקיד שלנו יחסית פאסיבי פה.
<שגית אפיק:
אבל היה רצון שיהיה בקר נוסף, עין נוספת.
<רן ונגרקו:
שימו לב מאיפה באנו ולאן אנחנו מגיעים.
<רן ונגרקו:
אנחנו מגיעים מזה שלקוחות של הבנקים, שלא יודעים בכלל מה זה מערכת ההצבעות, חשופים ממחר בבוקר לחקירות ורגולציה ואכיפה מנהלית.
משה גפני:
רק רגע.
משה גפני:
להביא דברים לאבסורדים כאלה, זה המקצוע שלי, לא שלך.
משה גפני:
את זה אני יודע לעשות.
<רן ונגרקו:
זה המצב.
משה גפני:
אני אגיד לך מאיפה באנו ולאן אנחנו הולכים – לא מה שכתוב במשנה, במסכת אבות.
משה גפני:
אני מדבר על מה שיש כאן.
משה גפני:
מה שביקשה הרשות לניירות ערך, לתת לה את מלוא הסמכויות.
משה גפני:
הולכים להצבעה אלקטרונית ואפשר להשתמש בזה בכל מיני אופנים.
משה גפני:
ברגע שמתברר שיש איזושהי בעיה, אנשים לא היו באים לדעתנו, לדעת הוועדה, להצבעות אלקטרוניות כיוון שהיו חוששים מהעניין הזה.
משה גפני:
בהסכמה איתם שמנו על זה מגבלות.
משה גפני:
אתה לא יכול לקחת את המגבלות ולהפוך אותן לדבר שעכשיו הגענו למי יודע מה.
משה גפני:
זה שהולך להצביע הצבעה אלקטרונית יודע שאם הוא לא משקר, ואם הוא מצביע בתום לב, ואף אחד לא גונב ממנו את הזהות, אף אחד לא יודע מההצבעה הזאת.
משה גפני:
הכול נשמר.
משה גפני:
זה לא עובר לשום מקום אחר.
משה גפני:
זה לא עובר למשטרה, ולא לרשות המסים ולא לרשות להלבנת הון.
משה גפני:
הכול נשאר בהצבעה אלקטרונית.
משה גפני:
הוא דווקא יהיה מעוניין שיהיה איזשהו בקר או ממונה, שאם מישהו יצביע במקומו, שיתפסו אותו.
משה גפני:
רק בהצבעה האלקטרונית, לא בדבר אחר.
משה גפני:
לכן חשוב לנו העניין הזה.
<רן ונגרקו:
אבל למה לא לרשום את זה?
<שגית אפיק:
אל תשכח שבישיבה הקודמת הורדנו את העיצום הכספי.
משה גפני:
את מה לרשום?
<רן ונגרקו:
הכול בסדר למעט לגבי לקוחות שלא הצביעו, שלא השתמשו במערכת.
<רן ונגרקו:
שמידע לגביהם אי-אפשר למסור לאף אחד.
משה גפני:
פעם שלישית שאתה אומר את זה.
<רן ונגרקו:
זה מבטא את מה שאתה - - -
משה גפני:
אני חושב שזה מבטא יותר טוב.
משה גפני:
בשלב הזה אתה מייצג את - - -
<רן ונגרקו:
אינטרס של הלקוחות.
משה גפני:
השתקת אותי עכשיו לגמרי.
משה גפני:
כי רציתי להגיד שאני מייצג את הלקוחות.
משה גפני:
גם אתה מייצג את הלקוחות.
משה גפני:
אז זה סתם ויכוח בינינו, אבל לי יש את הכוח, אז אני מחליט ככה.
משה גפני:
מה עוד נשאר לנו?
<שגית אפיק:
עמ' 10.
<שגית אפיק:
זה תיקון שנובע מאותו תיקון של סדרי עדיפויות לגבי תעודות התחייבות.
<שגית אפיק:
"הצביע מחזיק בתעודת התחייבות ביותר מדרך אחת, תימנה הצבעתו המאוחרת" – גם פה נוריד את ואולם, נעשה נקודה-פסיק – הצבעה בעצמו או באמצעות שלוח תחשב מאוחרת יותר להצבעה בכתב".
משה גפני:
המחייב זה ההצבעה המאוחרת.
משה גפני:
זאת אומרת, אם בן-אדם הצביע פעם בעד והוא התחרט ומצביע עכשיו נגד, תחשב הצבעתו המאוחרת.
<רוני טלמור:
44יא6.
<רוני טלמור:
זו כפילות להסדרים אחרים.
<רוני טלמור:
אני יכולה להסביר.
משה גפני:
רגע, מה זה?
משה גפני:
את מה את הולכת להסביר?
<רוני טלמור:
בעקבות הדיון הקודם נוסף לנוסח בדיונים עם הרשות סעיף 44יא6.
<רוני טלמור:
החלק הראשון שלו חוזר על הוראה שכבר מצויה היום בסעיף 87ג לחוק החברות, ובסעיף אחר בחוק ניירות ערך, 35יב3(ג).
<רוני טלמור:
הסיפא שלו חוזר על ההוראה לגבי סדרי העדיפויות במקרה שאדם מצביע כמה פעמים, שאמרנו שיעוגן בחוק החברות, וזה מופיע בהמשך הנוסח.
<רוני טלמור:
ולכן אין צורך - - -
משה גפני:
אבל אין לך בעיה עם הנושא עצמו.
<רוני טלמור:
לא, זה מוסדר.
<רוני טלמור:
אין צורך להזכיר את זה פעמיים בחוק.
משה גפני:
ומה את אומרת?
<שגית אפיק:
שזה חוק ספציפי, אין סיבה שזה לא יהיה כאן.
<שגית אפיק:
זו הייתה ההחלטה של הוועדה, ליצור את סדרי העדיפויות כאן.
<שגית אפיק:
אז למה לא לקבוע את זה - - -
<רוני טלמור:
אין צורך בזה.
<רוני טלמור:
הרי מדובר בהצבעה בכתב.
<רוני טלמור:
חוק החברות יצר את המנגנון המקורי שאומר שהצבעה בכתב נחשבת לנוכחות ולהשתתפות באסיפה.
<רוני טלמור:
זה הסדר שנמצא בחוק החברות.
<רוני טלמור:
אין שום צורך לומר שהצבעה בכתב בדרך של שימוש במערכת תיחשב לנוכחות ולהשתתפות.
<רוני טלמור:
שוב, גם לגבי האופן שבו מונים את הקולות, אין שום סיבה בחוק שנסדיר רק את ההעברה הטכנית של ההצבעות, שנתייחס למשהו שבסופו של דבר הוא עניין מהותי של מה תוצאת האסיפה מבחינת החברה ומבחינת בעלי המניות.
<רוני טלמור:
שוב, זה מעוגן בחוק החברות.
<רוני טלמור:
אני לא רואה שום סיבה לחזור על זה.
<רוני טלמור:
זה לא ספציפי וזה לא מוסיף.
משה גפני:
את מדברת על 44?
<שגית אפיק:
44יא6.
<שגית אפיק:
את רוצה להוריד מ"ואולם"?
<רוני טלמור:
לא, את כולו.
<רוני טלמור:
גם הרישא שלו מיותרת.
<רוני טלמור:
הרישא שלו חוזרת מילה במילה על הסדר שקיים בסעיף 87ג לחוק החברות.
<רוני טלמור:
ממש מילה במילה.
<רוני טלמור:
אין שום צורך לחזור עליו משום שכל ההסדר שאנחנו מסדירים בתקנות הוא הסדר שכפוף לסעיף 87, וסעיף 87 יחול עליו.
<רוני טלמור:
ולכן אין בזה שום צורך.
<שגית אפיק:
87 לחוק החברות?
<שגית אפיק:
אולי את מתכוונת ל-78?
<רוני טלמור:
87ג.
<שגית אפיק:
"כתב הצבעה שבו ציין בעל מניה את אופן הצבעתו אשר הגיע לחברה עד למועד האחרון שנקבע לכך, ייחשב כנוכחות באסיפה לעניין קיום המניין החוקי כאמור בסעיף 78".
<שגית אפיק:
מה הבעיה – לעניין מערכת הצבעות אלקטרוניות נחזור על זה.
<רוני טלמור:
הצבעה אלקטרונית היא הצבעה בכתב הצבעה.
<רוני טלמור:
זה אותו דבר.
<רוני טלמור:
ההסדר בחוק ניירות ערך רק מסדיר איך מעבירים את כתב ההצבעה הזה מבעל המניות שממלא אותו לחברה.
<רוני טלמור:
ולכן יש פה כפילות.
משה גפני:
זה ייהרג ובל יעבור אצלך?
<רוני טלמור:
אדוני, חשוב לי לחדד - - -
משה גפני:
אני קורא את הסעיף, לא כתוב אותו דבר.
<רוני טלמור:
אתה צודק, מילולית זה לא אותו דבר.
<רוני טלמור:
אבל אם - - -
משה גפני:
זה לא מילה במילה.
<רוני טלמור:
נכון.
<רוני טלמור:
אתה צודק, זה באמת לא מילה במילה.
משה גפני:
אנחנו הולכים פה למסלול חדש.
משה גפני:
אם את אומרת שאצלך זה ייהרג ובל יעבור, אז אני - - -
<רוני טלמור:
אני אשמח להגיד - - -
<שגית אפיק:
יש לך משהו אחר שהוא ייהרג ובל יעבור.
<שגית אפיק:
זאת ההערה הבאה שלך.
<רוני טלמור:
אדוני, תן לי רק להסביר שוב.
<רוני טלמור:
את כתב הצבעה, לפי ההסדר שאנחנו הצגנו בתקנות, יהיה אפשר להעביר לחברה בשתי דרכים.
<רוני טלמור:
הדרך הידנית, ובאמצעות מערכת ההצבעה האלקטרונית.
<רוני טלמור:
מבחינת חוק החברות, מה שעובר במערכת ההצבעה האלקטרונית זה כתב הצבעה.
<רוני טלמור:
חוק החברות כבר מסדיר היום שזה ייחשב לנוכחות באסיפה.
<רוני טלמור:
אני לא רואה שום סיבה - - -
משה גפני:
זה לא כתוב.
<שגית אפיק:
אמיר ושרה, לכם זה לא מפריע?
<שגית אפיק:
מבחינת
<שגית אפיק:
כם זה יהיה הסדר שלם גם אם זה מופיע בחוק החברות ולא - - -
<שגית אפיק:
כי אנחנו רצינו לראות את כל התהליך.
<שגית אפיק:
המטרה הייתה לראות את כל התהליך - - -
<קריאה:
הכנסנו את זה הרי שלוש פעמים.
<קריאה:
הכנסנו את זה גם בחוק החברות וגם - - -
<שגית אפיק:
כן, אבל פה זה לעניין קביעת המניין החוקי.
<שגית אפיק:
לפחות את הרישא תשאירו.
<שגית אפיק:
אם את רוצה להוריד את הסיפא – אני גם לא אוהבת את זה.
משה גפני:
את יודעת מה, אולי יהיה כתוב את הרישא והפנייה לחוק החברות.
<רוני טלמור:
חוק החברות אומר שמילוי כתב הצבעה ומשלוח שלו לחברות - - -
משה גפני:
אני לא ראיתי שזה אותו דבר.
משה גפני:
אבל מה זה מפריע?
משה גפני:
יהיה כתוב הרישא ויפנה לחוק החברות.
<שגית אפיק:
יפנה לחוק החברות.
<שגית אפיק:
הפנייה לסעיף 87.
<רוני טלמור:
זה בסדר.
<שגית אפיק:
אז להשאיר עד ואולם, ויחולו לעניין זה הוראות סעיף 87 לחוק החברות.
משה גפני:
אז גם לא יגידו שהמחוקקים לא ידעו את סעיף 87 בחוק החברות.
משה גפני:
יש לך עוד הערה?
<רוני טלמור:
אמרתי בראשית דברי שאני מבקשת להוסיף תיקון עקיף לחוק החברות, מעבר לתיקון העקיף שאתם ביקשתם בדיון הקודם.
<רוני טלמור:
המטרה שלו היא להבהיר שאני יכולה לחייב בתקנות שניתן להצביע לגבי כל הנושאים שעל סדר היום באמצעות כתב הצבעה במערכת האלקטרונית.
<רוני טלמור:
יש היום איזשהו ספק לגבי הסמכות בגלל שחוק החברות מונה רשימה של נושאים להצבעה באמצעות כתב הצבעה, בניגוד למה שקורה בהסדרים האחרים.
אברהם מיכאלי:
בואו נעשה את התיקון העקיף.
אברהם מיכאלי:
איך אפשר?
משה גפני:
תקריאי את זה.
משה גפני:
אם החברים לא מתנגדים, בסדר.
משה גפני:
אבל אם החברים מתנגדים, אז אנחנו לא - - -
אברהם מיכאלי:
זה בתקנות?
<שגית אפיק:
זה לא בתקנות.
משה גפני:
לא בתקנות, זה החוק.
משה גפני:
בחקיקה הראשית.
משה גפני:
תשמע, אני לא מכיר את זה.
<שגית אפיק:
זה באותו סעיף 87 שעכשיו אנחנו מפנים אליו, להוסיף סעיף קטן חדש בנוסף לאמור בסעיף קטן (א): "רשאי בעל מניה לפי סעיף 177(1) להצביע באסיפה כללית ובאספת סוג באמצעות כתב הצבעה שיועבר לחברה במערכת ההצבעה האלקטרונית לפי סימן ב' לפרק ז1 לחוק ניירות ערך גם בהחלטות בכל נושא אחר שעל סדר-יומה של אסיפה כאמור".
<שגית אפיק:
אין לכם בעיה עם זה?
<נתן שילה:
אבל כפוף לארבע שעות.
אברהם מיכאלי:
אנחנו יכולים לעשות - - -
משה גפני:
כן, בתיקון עקיף.
<שגית אפיק:
יש לנו כבר תיקון עקיף אחד לחוק החברות, אנחנו פשוט מוסיפים.
משה גפני:
אתם מתנגדים?
משה גפני:
כולם אומרים שזה בסדר.
<קריאה:
אין סיבה להתנגד.
משה גפני:
אנחנו מוסיפים את זה.
<שגית אפיק:
אחרון, החלטה של הוועדה מהישיבה הקודמת, זה סעיף התחילה.
<שגית אפיק:
התחילה תהיה ביום תחילתן של התקנות שיותקנו.
משה גפני:
בסדר, זאת ההחלטה.
<שגית אפיק:
כן, זאת החלטת הוועדה.
<שגית אפיק:
זהו.
<שגית אפיק:
אתה יכול להצביע.
משה גפני:
הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 53) (מערכת הצבעה אלקטרונית), התשע"ד-2013.
משה גפני:
הצבעה בהמשך לדיון, עם התוספות שנלוו, מה שירד ומה שהתווסף עם הניסוח שהוסכם עליו כאן בוועדה.
משה גפני:
אני מביא את זה להצבעה לקריאה שנייה ושלישית.
משה גפני:
בעד אישור הצעת החוק – פה אחד
משה גפני:
הצעת החוק אושרה, והיא תיכנס לתוקפה ברגע שיובאו התקנות.
משה גפני:
בהחלטה של הוועדה יהיה כתוב, גברתי המנהלת, שכשמביאים תקנות לוועדות אחרות באמצעות החוק הזה – מה שמגיע לוועדת המדע מגיע לוועדת המדע, אבל מה שמגיע לוועדות אחרות, כמו חוקה וכספים, שיובא לידיעתנו ושאנחנו נהיה מכותבים לזה.
משה גפני:
אם יתברר לנו בתקנות שיש שוני ממנה שהוחלט פה – מה שאני לא מעריך שיקרה – שנוכל להשתתף באותו דיון באותה ועדה שבה התקנות האלה מאושרות.
משה גפני:
הישיבה הבוקר היא ישיבה מעין חגיגית, לראשונה מגישה האקדמיה בראשותה של נשיאת האקדמיה, פרופ' רון ארנון, את הדוח של מצב המדע בישראל.
משה גפני:
על פי החוק לראשונה מוגש החוק הזה, החוק שנקבע בשנת 2010, שהאקדמיה תכין דוח שנתי על פעולותיה וכן סקירה תלת-שנתית על מצב המדע והמחקר בישראל בהשוואה למצב המדע והמחקר בעולם.
משה גפני:
הסקירה כאמור, יכול להיות שתתייחס לתחומים מדעיים מסוימים, כפי שתחליט האקדמיה או כפי שתבקש הממשלה.
משה גפני:
הדוח השנתי והסקירה התלת-שנתית כאמור בסעיף (א) יוגשו לשר המדע והטכנולוגיה, שאני מברך אותו שנמצא כאן אתנו.
משה גפני:
ועדת השרים לענייני מדע וטכנולוגיה שקבעה הממשלה תקיים דיון בדוח ובסקירה סמוך לאחר הגשת כל אחד מהמסמכים האמורים.
משה גפני:
הממשלה תקיים דיון כאמור בתוך שנה מיום הגשת הדוח או הסקירה, לפי העניין.
משה גפני:
הדוח השנתי והסקירה התלת-שנתי, כאמור בסעיף (א), יוגשו לוועדת המדע והטכנולוגיה של הכנסת.
משה גפני:
הוועדה תקיים דיון בדוח ובסקירה בתוך שנה מיום הגשת כל אחד מהמסמכים.
משה גפני:
זה הדוח שאנחנו דנים עליו היום.
משה גפני:
למעשה אתמול היינו בבחירות ואנחנו מיד על הבוקר מקיימים את הדיון הזה, אנחנו חוזרים מהמדע הבדיוני למדע האמיתי, בגלל שהמדע של אתמול היה מדע שבאמת קשה מאוד לחקור אותו.
משה גפני:
על כל הפנים, אני שמח שבניגוד לאדישות שהיתה בבחירות אתמול כאן האנשים לוקחים את העניין ברצינות, מגיעים ומשתתפים בדיון הזה.
משה גפני:
אני רוצה לומר שתי מילים.
משה גפני:
אני מעט מאוד מבין בעניין של המדע אבל אני מבין בכל מה שנעשה מסביב.
משה גפני:
יש אצלנו, נדמה לי שזה גם מופיע בדוח, אנשים רבים שהיכולות שלהם בנושא של מחקר, של פיתוח, של מדע הם מהגבוהים בעולם, אולי אפילו הגבוהים בעולם אם אנחנו לוקחים את כל מה שקורה, ואנחנו נתקלים בתופעות שאנחנו, כנבחרי ציבור, גם הממשלה וגם הכנסת, חייבים לתת את דעתנו בבוקר כזה עליהם.
משה גפני:
גם הנושא של בריחת המוחות, אנשים שהיכולת המחקרית וגם המדעית היא גבוהה, אנחנו רואים את זה בפרסי נובל, שהציבור שבעצם היה אמור להיות כאן מקבל ולא בכל המקרים, כמו שהיה עכשיו בפעם האחרונה, הוא נמצא כאן בארץ, הוא נמצא במקומות אחרים בעולם.
משה גפני:
אנחנו צריכים להתמודד עם בעיות כמו האיחוד האירופי, ששם יש מדענים ישראלים רבים שאמורים לקבל את היכולות הכספיות גם לבצע את עבודות המחקר, את הנושאים הללו, ובגלל הנושא של ההתנחלויות מתחילה להיות בעיה.
משה גפני:
ואני לא מביע עמדה בנושא של ההתנחלויות כמו שאני מביע עמדה בעובדה הזאת שאנחנו צריכים לתת את דעתנו בנושא הזה.
משה גפני:
אני יכול לומר שאנחנו דנים בימים אלה כאן בוועדת המדע והטכנולוגיה על חוק של הקרן לנושא של הגז והנפט.
משה גפני:
קרן שצריך לעשות שימושים בנושא הזה של הכסף הגדול שאמור להיכנס למדינת ישראל כתוצאה מרווחי הגז והנפט.
משה גפני:
אני סבור שצריך להעביר חלק מהכסף הזה למחקר ולפיתוח.
משה גפני:
אנחנו פחות ופחות משקיעים כסף במחקר והפיתוח, אף על פי שאנחנו מהגבוהים בעולם, אבל זה דווקא מהחברות העסקיות שהן עושות את מה שטוב להן מבחינה עסקית אבל הן לא שמות בראש סדרי העדיפויות שלהן את מה שהמדינה היתה שמה כאשר היא היתה משקיעה את הכסף הזה.
משה גפני:
אנחנו נמצאים גם עכשיו בשביתה, גם בהיותי יושב-ראש ועדת הכספים בקדנציה הקודמת טיפלתי בעניין הזה, לצערי הגיעו הבחירות ואני כבר לא יושב-ראש ועדת הכספים.
משה גפני:
הרווח זה שאני יושב-ראש ועדת המדע והטכנולוגיה אבל ההפסד הוא שאני לא יושב-ראש ועדת הכספים והמכללות הטכנולוגיות שובתות מכיוון שהממשלה לא מסייעת להן בעניין הזה.
משה גפני:
אנחנו נצטרך לעסוק גם בתחום רעידות האדמה, שהיום הוא אקטואלי, 5 רעידות אדמה בעוצמה קטנה, ואנחנו מודים לקדוש ברוך-הוא על זה, שהיו בכינרת.
משה גפני:
אנחנו צריכים לדון על הנושא הזה, צריך גם אולי במחקרים ובמה שקשור לעניין, בוודאי להיערך לנושא, אנחנו גם נדון בכך.
משה גפני:
בכל מקרה, אני מודה לחברי האקדמיה הלאומית שנמצאים כאן, וחברי האקדמיה הצעירה, בראשותה של הפרופ' רות ארנון.
משה גפני:
בראש ובראשונה אני מודה ליושב-ראש הכנסת שמכבד אותנו בנוכחותו, שזה מאוד מאוד חשוב, זה גם נותן ממד מאוד רציני לנושא.
משה גפני:
אני מברך את נשיא האוניברסיטאות והמכללות וסגני הנשיאים שנמצאים כאן, מדענים ראשיים של משרדי הממשלה, מנכ"לית משרד המדע, הגב' בינה בר-און, ההופעה הראשונה שלך בוועדת המדע, אני מברך אותך על המינוי, אני מכיר את עבודתך עוד לפני שנהיית מנכ"לית משרד המדע ואת כאן תהיי אורחת קבועה ורצויה ואני מברך אותך על המינוי.
משה גפני:
מנכ"ל האקדמיה הלאומית למדעים, ד"ר מאיר צדוק וכל האורחים הנכבדים והחשובים שנמצאים כאן, אני שמח שנפל בחלקי להיות הראשון שמנהל את הישיבה על הדוח של מצב המדע בישראל.
משה גפני:
אני מכבד את יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת יולי יואל אדלשטיין, לומר את דברו, בבקשה.
יולי יואל אדלשטיין:
מכובדי, אדוני שר המדע והטכנולוגיה, גברתי נשיאת האקדמיה, מנכ"לית משרד המדע והטכנולוגיה, באמת בהצלחה רבה, מנכ"ל האקדמיה, אדוני יושב-ראש הוועדה, אני באמת לא יודע להשוות, לא הייתי לא יושב-ראש ועדת הכספים ולא יושב-ראש ועדת המדע, אני לא יודע מה הרווח ומה ההפסד.
יעקב פרי:
הרווח הוא שלנו.
יולי יואל אדלשטיין:
הרווח הוא של המשרד, ודאי.
יולי יואל אדלשטיין:
ודאי כשזה הולך בסדר הזה, קודם יושב-ראש ועדת כספים, לאחר מכן ועדת המדע.
יולי יואל אדלשטיין:
כמו שאיחלתי לך בישיבת הפתיחה, או חילופי גברא כאן בוועדה, אני כבר רואה שאתה באמת עושה עבודה טובה מאוד.