GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זאב אלקין: אגב, זה לא בגלל זלזול בנושא ההסברה.
זאב אלקין: כשתהיה לך אפשרות להשוות, כמה כל תקציב הבסיס לפעילויות של משרד החוץ לא קשיח, לא שליחים ולא בניינים?
זאב אלקין: זה סדר גודל של 30 מיליון שקל, אז 9 מיליון שקל מתוך 30 מיליון שקל זה הרבה, אבל כמובן שחברה קטנה היום שרוצה להיכנס לשוק הישראלי משקיעה יותר בנושא של פרסום ממה שמדינת ישראל, עם כל הצרות שיש לה.
זאב אלקין: התקציב בפועל הוא יותר גדול, כי לשמחתנו הצלחנו לשכנע את משרד האוצר להביא תוספת תקציב פרויקטלית לשנתיים הקרובות.
זאב אלקין: אני עוד לא יודע להגיד כמה במדויק מזה יוקדש להסברה, אבל תהיה תוספת שכנראה תכפיל או תשליש את הסכום הזה, זאת אומרת שיחסית לסכום היא תהיה משמעותית, אבל בוודאי ובוודאי בסך הכול לא התקדמנו הרבה ולכן הקושי כאן הוא גדול מאוד.
זאב אלקין: מבחינתנו אני יכול להגיד לך מה אנחנו מנסים לעשות בהקשר הזה, מצד אחד ניסינו לגייס תקציבים ממשלתיים ויחסית לשנה קשה תקציבית הצלחנו.
זאב אלקין: היינו שמחים ליותר, אבל מגיעה כאן מילה טובה למשרד האוצר שיחסית היה מוכן להקשיב והיה מוכן לקראתנו.
זאב אלקין: נקודה שנייה, אנחנו מנסים להגיע לאיגום משאבים וליצור שיתופי פעולה, גם עם משרד ראש הממשלה, שירש את משרד ההסברה וגם עם משרד התפוצות, נקווה שנצליח.
זאב אלקין: נקודה שלישית, אנחנו מקווים להביא כסף פרטי, תורמים, מה לעשות.
זאב אלקין: בקדנציה הקודמת שר ההסברה יזם פרויקט שבעיניי הוא מאוד מאוד נכון, הקמה של גוף חדש משותף, מיזם משותף לממשלה ולתורמים פרטיים, לצורך פעילות ההסברה, אפילו הוא דאג לשים חלק מתקציב משרד ההסברה בצד כדי ליצור מאטצ'ינג כזה בין המדינה לתורמים, היו לו תורמים, לקח למדינה שנה וחצי לאשר את המבנה המשפטי של הפרויקט, עד שאישרו לו התורמים שלו ברחו לו והגיעו הבחירות.
זאב אלקין: אני אמרתי לו, מרגע שנכנסתי לתפקיד, שאני לוקח אפוטרופסות על המיזם הזה, המיזם קם באופן משפטי ואני יוצא למסע חיפוש תורמים כדי להחיות את הפרויקט הזה שבעיניי הוא חשוב מאוד ויאפשר למעשה להגדיל בצורה ניכרת את המשאבים.
זאב אלקין: אני חושב שהיום זו אחת מהבעיות הבוערות של מדינת ישראל ולכן אני מקווה שיהדות התפוצות תיתן פה יד ונוכל לבנות משהו מאוד רציני, וכמובן גם פה נשמח לשותפות גם עם משרד ראש הממשלה, שנכנס לנעליים של משרד ההסברה וגם תמיכה מהכנסת למהלך הזה.
זאב אלקין: אבל כעיקרון, המצב הוא עגום.
זאב אלקין: אחרי כל התוספות וההסברים והמאמצים המצב הוא מאוד מאוד בעייתי.
משה גפני: לפני שאני מסכם, אני מבקש ממר צ'רלס הייל - - -
נחמן שי: אתה רוצה שאני אגיד משהו בנושא?
נחמן שי: כי אני מרגיש ש - - -
משה גפני: דקה, אני רק רוצה שלא יחמוק לנו העניין הזה של - - -
נחמן שי: נכון, קודם כל אסור שייצא מהפוקוס.
משה גפני: מר צ'רלס הייל, לגבי הנושא של המשקפיים של גוגל, אתם מתכוונים לעשות משהו בעניין הזה?
משה גפני: אתם חושבים שצריך בעקבות ההתפתחות המואצת לשמור את פרטיותו של האדם שאליו מגיע האיש או מי שמגיע עם המשקפיים?
<צ'רלס הייל: תודה לך אדוני היושב ראש.
<צ'רלס הייל: אני מנהל את תחום המדיניות הציבורית הגיאוגרפית ויחסי הממשל, כך שלצערי אני לא מומחה בנושא ה- "Google Glass".
<צ'רלס הייל: אני כן יכול לומר, באופן כללי, שגוגל רואה את כל נושא הפרטיות והאבטחה, כעניין רציני ביותר.
<צ'רלס הייל: אנו מייצרים את כל המוצרים שלנו, כאשר פקדי הפרטיות מובנים בתוכם, זאת כדי שכל המשתמשים במוצרינו וכל אחד שבא במגע עם אחד מהמוצרים, ירגיש בנוח ובטוח.
<צ'רלס הייל: קיימים הרבה פקדי פרטיות וקיימת שקיפות, אולם לצערי איני יכול להתמקד על נושא ה- "Google Glass".
משה גפני: נחמן, לפני שאני מסכם, משפט.
נחמן שי: לא רציתי בכוונה שזה יתרחב לנושא הסברה.
נחמן שי: אתה רוצה לקיים על זה דיון בוועדה?
נחמן שי: אני אשמח, יש לי הרבה מה להגיד, כולל הנושא התקציבי, אני חושב שההצגה של זאב לא מציגה את התמונה המלאה, יש למדינת ישראל הרבה יותר מ-3, 10, 30 וגם אולי 300 מיליון שקל להסברה.
נחמן שי: צריך לאגום משאבים, לשים אותם ביחד, לראות כמה, כי משקיעים המון, וזו לא בעיה, לדעתי, של המימון, כמו של הארגון ואיך הם עושים את זה ואני אשמח להסביר את זה בהזדמנות.
נחמן שי: באמת לא רציתי, בכוונה לא רציתי לנצל את המופע הזה ואת הביקור הזה של האורח כדי לדבר על זה, רציתי להבין את הגישה של גוגל לסוגיה הזאת.
נחמן שי: אני קיבלתי את התשובות שלי, אני גם שמעתי שתי דוגמאות אחרות, של שני אזורים אחרים, דרום סודן והונג קונג - - -
זאב אלקין: דרום סודן היא מדינה לכל דבר.
נחמן שי: זהו, אז עכשיו היא מדינה.
נחמן שי: בהונג קונג, שיש לה מעמד מיוחד, היא הייתה שטח בריטי שעבר לידי סין, אבל הוא באמת נשאר עצמאי בהרבה היבטים, הונג קונג מאוד עצמאית יחסית, אז כן הייתי, בתור יועץ של גוגל, מציע להם לשמור על הייחוד של הונג קונג.
נחמן שי: אני חושב שבעניין של ישראל הם הזדרזו, לא היה צריך לרוץ, נגיע לזה, זה עניין של זמן, תהיה מדינה פלסטינית, נחכה, אבל הדבר נעשה ואני מצטרף לדעת אחרים, אם חברת גוגל תשקול לסגת מההחלטה שלה אנחנו לא נמתח עליה ביקורת ולא נבטל את המינוי שלנו, את השימוש במנוע החיפוש.
משה גפני: אני מבקש לסכם את הדיון, ברשותכם, אני אבקש את ההקשבה של שני חברי הכנסת שהציעו.
משה גפני: אנחנו מודים לחברת גוגל על ההשקעות שלה בישראל ועל ההתפתחות ועל הפיתוח שהם עושים.
משה גפני: אנחנו מודים לצ'רלס הייל, שהוא מנהל מדיניות וקשרי ממשל של החברה, על שהוא נעתר לבקשתנו והשתתף בדיון.
משה גפני: אנחנו פונים אליך ובאמצעותך להנהלת גוגל, לחזור למצב הקודם לגבי הנושא של פלסטין.
משה גפני: ברגע שתהיה החלטה שהיא מדינה והיא באמת תהיה מדינה, אז משנים את זה.
משה גפני: אין הנידון דומה לראיה, במקרה של דרום סודן מדובר במדינה, כנראה גם לגבי הונג קונג, כאן עדיין הרשות הפלסטינאית איננה מדינה.
משה גפני: היא רשות שאנחנו כולנו מקווים, אני על כל פנים באופן אישי, העמדה המדינית שלי זה שיתנהל משא ומתן בין הרשות הפלסטינאית לבין מדינת ישראל ושנגיע למצב שבו ישרור שלום באזור המאוד קשה שאנחנו חיים בו, אבל אסור לנצל את היכולות של חברת גוגל כדי לשנות דברים, אפילו במסגרת כזאת שאין כוונה לשנות אותם, אלא זה נעשה מאליו, ולכן אנחנו מבקשים ומצטרפים לבקשת סגן השר וגם חברי הכנסת שהציעו, לשנות את ההחלטה הזאת.
משה גפני: אנחנו גם מבקשים, אם אפשר, היות שאתה לא עוסק בעניין הזה, לקבל תשובה.
משה גפני: מאוד חשוב לנו, אנחנו צרכנים של גוגל, אנחנו עוקבים אחרי ההתפתחות המואצת הזאת, מה נעשה בקשר לנושא של הפרטיות עם הגוגל גלאס.
משה גפני: הרי זה הולך להתפתח למצב כזה שאפילו לא יראו שיש משקפיים כאלה, זה הולך להיות דבר מאוד מעניין וחשוב לנו לדעת ואם אפשר שחברת גוגל תיתן לוועדה כאן תשובה לגבי הנושא הזה.
משה גפני: מעבר למה שאנחנו דיברנו איתכם הוועדה לא נכנסת עכשיו לתוך העניין הזה, אבל היא קוראת לממשלה לארגן את הנושא של ההסברה, זה דבר מאוד חשוב, גם מבחינה ארגונית, גם מבחינה תקציבית.
משה גפני: ייתכן שאנחנו גם נקיים דיון על העניין הזה, אבל אנחנו קוראים לממשלה - - -
זאב אלקין: אל תיקח לוועדת המשנה - - -
רונן הופמן: זאת ועדת המשנה שלי.
משה גפני: לא, זה יהיה כמובן בהסכמה עם חבר הכנסת רונן הופמן, ואם הוא ידון בעניין הזה אז אנחנו לא נדון.
משה גפני: בכל מקרה אנחנו קוראים לממשלה לארגן את זה, זה דבר מאוד חשוב, היום המלחמה של ההסברה היא מלחמה ממש וצריך להקצות לזה גם את הארגון הנכון, גם את המשאבים הנכונים.
משה גפני: אני מודה לכל המשתתפים בדיון הזה, אני מודה לך, אדוני סגן שר החוץ, אני מודה לחברי הכנסת, אני מודה לנציג חברת גוגל, מר צ'רלס הייל, אני מודה לו על ההשתתפות בדיון, תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.
משה גפני: אנחנו ממשיכים את הדיון בהצעת חוק הקרן לניהול הכנסות המדינה מהיטל על רווחי הגז והנפט.
משה גפני: הגענו לפרק ח', נכסי הקרן ואופן השקעתם.
משה גפני: אנחנו כנראה נתחיל היום את הדיון העקרוני לגבי השימוש בנכסי הקרן.
משה גפני: אני מבקש לומר לוועדה שישבתי בשבוע שעבר עם אנשי משרד האוצר, לגבי הדיונים שהתקיימו כאן והשאלות שנשאלו ועדיין לא הגענו להסכמות.
משה גפני: אנחנו נמשיך את הדיון לקראת ההכרעה בהצבעות שתהיינה כאן על החוק כולו ואנחנו עוד נקיים את הדיונים כדי להחליט בעניין הזה.
משה גפני: בינתיים אנחנו נמשיך את הדיון.
משה גפני: אדוני מנכ"ל משרד המדע, אתה מבקש להתייחס לעניין לפני שנתחיל, או בהמשך?
משה גפני: פרק ח' נכסי הקרן ואופן השקעתם, בבקשה.
<שלומית ארליך: (מקריאה): "נכסי הקרן.
<שלומית ארליך: 32.
<שלומית ארליך: (א) נכסי הקרן יכללו את הכנסות המדינה מהיטל על רווחי גז ונפט, ואת הפירות שנבעו מהכנסות כאמור ביום תחילתו של חוק זה ואילך.
<שלומית ארליך: "(ב) נכסי הקרן אינם ניתנים לעיקול, להמחאה או לשעבוד.
<שלומית ארליך: "חשבון בנק.
<שלומית ארליך: 33.
<שלומית ארליך: (א) נכסי הקרן יופקדו בחשבון בנק שייפתח לשם כך בבנק ישראל (להלן – חשבון הקרן)".
<שלומית ארליך: כאן מה ההבדל בין חשבון הבנק לתקציב 43 סעיף נפרד?
<אלעזר במברגר: לא, עשינו הפרדה מוחלטת.
<אלעזר במברגר: תקציב הקרן, הדגשנו שכספים שהם הכנסות מהיטל לא ישמשו לתקציב הקרן.
<אלעזר במברגר: תקציב הקרן הוא אותו סכום נמוך שתוקצב לטובת באמת קיום הישיבות וענייני מנהלה פעוטים, וזה תקציב נפרד.
<אלעזר במברגר: התקציב שאנחנו מדברים עליו כאן, בחשבון הקרן, יועברו ההכנסות עצמן, שהן יושקעו והרווחים יישמרו בקרן וישמשו בהתאם לחוק.
<אלעזר במברגר: זאת אומרת זו הפרדה מוחלטת בין תקציב הקרן לבין חשבון הבנק הזה.
משה גפני: ראיתי היום באחד העיתונים, נדמה לי ב'יתד נאמן'.
משה גפני: איזה צחוק כללי שנהיה פה.
<יוגב גרדוס: יומן או שבועון?
משה גפני: תגיד לי, אתה מהאוצר?
<יוגב גרדוס: לא מכיר.
<מנחם גרינבלום: הוא לא מנוי.
משה גפני: יתד נאמן הוא יומון.
משה גפני: לא, אבל באמת הוא מביא שם, שכחתי את השם, לא הספקתי לקרוא, אבל הם אומרים שיש ביקורת של חברה שאומרת שבנק ישראל איננו מקום - - - אני לא מביע עמדה, יכול להיות שזה ממש נכון מה שאתם אומרים, אבל יש ביקורת על העניין הזה שזה בבנק ישראל.
משה גפני: אתם מכירים את הביקורת?
משה גפני: שכחתי את השם של החברה שעוסקת בעניין.
משה גפני: הם אומרים שכאן לא דומה למה שקורה בנורבגיה, לא דומה למה שהיה בהולנד.
משה גפני: יש ביקורת על זה, זו כנראה ידיעה שמופיעה בכל העיתונים, בגלל שזו נראה ביקורת מאוד מקצועית.
משה גפני: יכול להיות שיש לה אינטרסים או משהו, אבל ביקורת.
משה גפני: אתם מכירים את הביקורת הזאת, אתם נתקלתם בה?
<מוריס דורפמן: אנחנו יודעים שבנק ישראל נחשב אחד הבנקים הטובים בעולם.
משה גפני: זה אתה לא צריך להגיד לי, אתה יודע, אני - - -
<יוגב גרדוס: גם בנורבגיה הכסף יושב בבנק המרכזי.
משה גפני: כן, אבל הם אומרים שזה לא דומה, מכיוון ששם זה אחוז גבוה מהתל"ג, אצלנו זה הרבה פחות.
<מוריס דורפמן: לא, הקרן הרבה יותר גדולה, כמות הכסף שמועברת כל שנה לתקציב המדינה משמעותית יותר גבוה.
<מוריס דורפמן: שם מעורבות משרד האוצר בניהול הקרן גבוהה מההצעה שלנו.
משה גפני: לא יודע, אנחנו נצטרך לראות את זה.
משה גפני: אגב, הנושא של מה מדינות אחרות עושות הוא עשה כבר?
<שלומית ארליך: עוד לא מוכן.
<נחום גוטנטג: אפשר להוסיף למה שכבודו אמר?
<נחום גוטנטג: אכן כבודו צדק במה שטען שמדינת ישראל שונה מנורבגיה - - -
משה גפני: אני לא טענתי את זה, אני אמרתי שראיתי בעיתון, זו חברה שאני אפילו לא זוכר את שמה.
משה גפני: אני לא טענתי את זה.
<נחום גוטנטג: כן, מה שכבודו ראה בעיתון, אני טוען שזה נכון.
<נחום גוטנטג: שהמשק הישראלי שונה מאשר המשק הנורבגי.
<נחום גוטנטג: ואם כבודו מרשה לי דקה אחת, אני אציין כמה הבדלים.
<נחום גוטנטג: המשק הנורבגי אינו מעוניין להתרחב, אם הוא יתרחב הוא ימשוך אליו לא נורבגים, אלא אנשים זרים, בדרך כלל מוסלמים שבאים מפקיסטן או מאפגניסטן.
<נחום גוטנטג: אין הם מעוניינים בזה.
<נחום גוטנטג: אם המשק הנורבגי יתרחב הוא יפגע בתעשיות המסורתיות כמו דיג וכו'.
<נחום גוטנטג: אצלנו לא קיים דבר שכזה.
<נחום גוטנטג: לכן היא מפנה את הכספים שלה לחוץ לארץ, כאשר אצלנו אפשר להפנות גם חלק מהכספים לתוך הארץ.
בועז טופורובסקי: עוד לא הגענו לסעיף הזה.
<נחום גוטנטג: אלה שלושה הבדלים, בין יתר ההבדלים שכדאי לציין שהמדיניות צריכה להיות שונה ממה שהיא.
משה גפני: כדאי למצוא את זה.
משה גפני: העמדה הזאת לא עמדה לנגד עיניכם?
<יוגב גרדוס: אנחנו מכירים את המבנה של הקרן הנורבגית.
<מוריס דורפמן: הטענה לא הייתה לעניין הקרן, היא הייתה לעניין המשק הנורבגי.
משה גפני: לא, לגבי הביקורת על החוק הזה.
משה גפני: מכירים?
<יוגב גרדוס: אנחנו נשמח לקרוא את זה.
<שלומית ארליך: (מקריאה): "(ב) הכנסות המדינה מהיטל על רווחי גז ונפט יועברו לחשבון הקרן אחת לרבעון, לאחר שיומרו לסכום בדולרים".
<יוגב גרדוס: זה כל הלוגיקה שאנחנו מדברים עליה, שזה הנושא של המחלה ההולנדית, שאנחנו הולכים להתמודד עם ייסוף שער החליפין ולכן הכסף הזה מושקע בחו"ל, לכן זה דולרים.
<יוגב גרדוס: זה בדיוק הדבר החשוב שמטפל בכל הבעיה - - -
משה גפני: למה דולרים?
משה גפני: למה לא מטבע אחר?
<קריאה: כי רוב ההכנסות הצפויות להגיע יהיו בדולרים.
<יוגב גרדוס: כל החוזים הם בדולרים.
בועז טופורובסקי: אבל בארץ ההכנסות הן בשקלים.
<אלעזר במברגר: אחוזים מסוימים הם גם בדולרים.
משה גפני: אבל הם לא מעוניינים בגלל המחלה ההולנדית.
בועז טופורובסקי: אם למשל יהיה פיחות גדול בדולר, זו לא בעיה?
<אלעזר במברגר: המדידה פה היא כולה בדולרים, כל הביזנס הוא בדולרים.
משה גפני: אבל הוא שואל מה קורה אם יהיה פיחות בדולר, אין סיכון?
<מוריס דורפמן: אני לא מושפע, אני מקבל בדולר, מעביר בדולר, מה זה משנה?
<יוגב גרדוס: אנחנו מנטרלים את ההשפעה.
<יוגב גרדוס: יכול להיות שאפשר יהיה להשתמש בכסף הזה, אם ירצו ליישם מדיניות מוניטרית להשפיע על שער החליפין, אני לא חושב שזה יהיה נכון לעשות את זה דרך הכסף הזה.
<יוגב גרדוס: בנק ישראל יכול לעשות את זה דרך הכלים שיש לו.
בועז טופורובסקי: אבל ברגע שזה בחוק זו חובה, גם אם זה לא כלכלי, בוא נגיד את זה ככה.
בועז טופורובסקי: אם פתאום תהיה תקופה שזה לא כלכלי להמיר הכול לדולרים, עדיין יהיו חייבים כי זה ככה - - -
<מוריס דורפמן: אנחנו לא רוצים לערבב את האינטרסים פה של בנק ישראל - - -
משה גפני: אבל הוא שואל שאלה מאוד נכונה, מה קורה אם ועדת ההשקעות או המועצה מחליטה, אנחנו מדברים על עוד עשר שנים, ופתאום מתברר שהדולר זה דבר לא רציני וכדאי להשקיע את זה ביורו.
משה גפני: אין לך פה שום יכולת מקצועית לשנות, בגלל שזה בחקיקה ראשית.
בועז טופורובסקי: או במטבע סיני.
משה גפני: לזה אנחנו עוד לא הגענו, אולי בעוד עשר שנים נגיע.
משה גפני: הוא שואל שאלה נכונה.
<מוריס דורפמן: ההשקעות לא חייבות להיות בדולרים.
בועז טופורובסקי: כן, אבל אתה חייב להמיר את זה לדולרים.
<מנחם גרינבלום: הקרן מנוהלת בדולרים כי ההכנסות צפויות להגיע בדולרים והפעילות היא כולה בדולרים.
<מנחם גרינבלום: השאלה אם מחר בבוקר יהיה, אז ההכנסות שיתקבלו מהפירות כשיומרו לשקלים, יקבלו אותם יותר.
בועז טופורובסקי: סעיף 33(ב) אומר שכל ההכנסות יומרו לדולרים.
בועז טופורובסקי: מה שמתקבל בדולרים, אין בעיות, אבל מה שלא מתקבל בדולרים אוטומטית חייבים להמיר לדולרים.
<מוריס דורפמן: שוב, כל העולם הזה מתנהל בדולרים.
<מוריס דורפמן: אתה אומר שבעתיד הוא לא יתקיים בדולרים?
בועז טופורובסקי: לא יודע.
משה גפני: לא, הוא אומר שיתברר, באמת הכול מגיע בדולרים, כמו שאתם אומרים, אבל הדולר הוא מטבע שבאותה תקופה הוא ממש לא טוב, הוא לא שומר על הערך של הכסף ואם אתה תשאל משקיע מקצועי באופן אמיתי, הוא יגיד לך 'אל תעביר את זה לדולרים, תעביר את זה למטבע אחר'.
משה גפני: זאת אומרת אתה נכנס פה לשיקול המקצועי.
<יוגב גרדוס: בסעיף 34(א) רשום שנכסי הקרן יושקעו בנכסים במטבע חוץ, לאו דווקא בדולרים.
<יוגב גרדוס: הפעילות הראשונית היא בדולרים, זאת אומרת ההעברה של המדינה לקרן היא בדולרים, אבל לאחר מכן הקרן יכולה לקנות כל מטבע חוץ, ובהתאם למטרה שלה להשיג את התשואה.
משה גפני: אז למה לא כתוב גם שיומרו למטבע זר?
<מוריס דורפמן: איך זה עובד היום?
<מוריס דורפמן: היום בחברות האלה כל החוזים הם בדולרים, גם בתוך ישראל הכול נקוב בדולר, התשלום הוא או בדולר או בשקלים, אבל אנחנו כן רוצים להחזיר הכול לדולרים כדי לנטרל את ההשפעה של הדולר, את השפעת שער החליפין בישראל.
<מוריס דורפמן: זה לא משנה לנו, בלי קשר לזה שיש ייסוף או פיחות של השקל, זה לא משנה, עם זה בנק ישראל יתמודד בכלים שלו, אנחנו רוצים לנתק בעצם את הכסף הזה מהמשק המקומי ולכן מחזירים את זה ב - - -
<יוגב גרדוס: אנחנו נבדוק את הנושא הזה של ההמרה.
<יוגב גרדוס: חסר לי פה את בנק ישראל, אנחנו נבדוק איתם.
משה גפני: מישהו נמצא מבנק ישראל?
<יוגב גרדוס: אנחנו נבדוק את זה איתם.
משה גפני: תבדקו, בגלל שזו שאלה נכונה, אם באמת הדולר הוא לא מטבע טוב באותו זמן, אז - - - רצית לשאול משהו?
<נחום גוטנטג: כן, אני לא הבנתי את הניסוח כפי שכתוב.
<נחום גוטנטג: אם התקבולים מתקבלים בדולרים, למה שלא יישמרו בחשבון דולרי?
<נחום גוטנטג: למה צריך להמיר את זה לשקלים ואחר כך משקלים עוד פעם לדולרים?
משה גפני: 'הכנסות המדינה מהיטל על רווחי הנפט יועברו לחשבון הקרן אחת לרבעון לאחר שיומרו לסכום בדולרים'.
משה גפני: עושים חוזה עם החברה, היא משלמת את הכסף, היא משלמת את זה בשקלים ובדולרים, מה שהיא משלמת בדולרים, אז זה בדולרים, זה נשאר, עד שמגיע לסעיף הבא, ומה שמגיע בשקלים ממירים מיד לדולרים.
משה גפני: זו ההמרה הראשונה, זה כתוב בחוק.
משה גפני: הניסוח בסדר.
משה גפני: אחרי זה נכסי הקרן יושקעו.
<שלומית ארליך: (מקריאה): "אופן השקעת נכסי הקרן.
<שלומית ארליך: 34.
<שלומית ארליך: (א) נכסי הקרן יושקעו בנכסים מחוץ למדינת ישראל ובמטבע חוץ כהגדרתו בחוק בנק ישראל בלבד.
<שלומית ארליך: "(ב) לא תבוצע עסקה כלשהי בנכסי הקרן שבנק ישראל צד לה".
<שלומית ארליך: אבל הממשלה כן רשאית לבצע עסקאות, נכון?
<שלומית ארליך: גם הממשלה לא?
<מוריס דורפמן: המטרה הייתה שפה בנק ישראל לא יתחיל לערבב בין המטרות שלו.
<יוגב גרדוס: בגלל זה החשבון נפרד.
<שלומית ארליך: (מקריאה): "(ג) הקרן אינה רשאית ללוות כספים, בין במישרין ובין בעקיפין".
<שלומית ארליך: להלוות היא יכולה?
<מוריס דורפמן: המטרה היא לא ליצור מינוף.
משה גפני: רגע, קודם כל תגידו על מה אתם מדברים.
משה גפני: הקרן הולכת לקחת הלוואות?
<מוריס דורפמן: בדיוק מה שאנחנו אומרים, שלא.
<אלעזר במברגר: הסעיף מבהיר שהקרן משקיעה כספים - - -
משה גפני: אין טעות במילה?
<מוריס דורפמן: לא, אסור לקחת הלוואות.
<אלעזר במברגר: הקרן והכספים שהתקבלו אצלה מההיטל, היא לא לוקחת הלוואות ומשקיעה אותן, היא לא ממנפת, מה שנקרא, וזה מה שהחוק בא להגדיר באופן ברור.
<שלומית ארליך: השאלה אם היא יכולה לתת הלוואות.
<מוריס דורפמן: אגרת חוב זה בעצם לתת הלוואה.
משה גפני: מה אסור לה ללוות?
משה גפני: אם יושבת ועדת ההשקעות והחליטה שצריך לקחת הלוואה?
<מוריס דורפמן: החלטנו מראש שזה סיכון שאנחנו לא רוצים להגיע אליו.
משה גפני: טוב, אז היא לא רשאית ללוות כספים.
משה גפני: למה נכסי הקרן יושקעו בנכסים מחוץ למדינת ישראל?
משה גפני: מכיוון שאנחנו לא רוצים לערב את זה פה עם המשק הישראלי.
משה גפני: אבל למה לא לעשות תנאים עם החברות האלה בחו"ל, שהן בכל אופן ישקיעו גם פה בארץ?
משה גפני: אחרת אנחנו מוציאים לגמרי - - -
<מוריס דורפמן: שוב, זה הדיון שהיה קודם האם להשקיע בדברים סביבתיים - - -
משה גפני: לא, לפני הסביבה - - -
בועז טופורובסקי: למה לא להשקיע חלק?
בועז טופורובסקי: נגיד 10%?
בועז טופורובסקי: זה משהו שרק יעזור.
משה גפני: לא חשוב שהחברות הללו, שאנחנו משקיעים בהן, אנחנו נותנים להן בגלל הסיבה שאנחנו לא רוצים לעשות את זה בארץ, אבל למה - - - הם, שיעשו עסקים, נתנה איתם שהם יעשו עסקים עם ישראל, בחלק לפחות מהכסף.
<מוריס דורפמן: השאלה היא כזאת, אחת, אני חושב שדובר פה שמסכימים שבנכסי הקרן צריך למקסם את התשואה הכלכלית - - -
משה גפני: כן, עד כאן בסדר.
<מוריס דורפמן: כל פעם שאתה מערב שיקול כזה או אחר, אתה כבר ירדת מלמקסם ואתה אומר 'אבל', נכון?
<מוריס דורפמן: עכשיו השאלה, אתה בא ושם תנאי, אוקי, אני רוצה להשקיע חלק מהכסף בחברות שעושות עסקים עם ישראל.
<מוריס דורפמן: מיד ירוצו חברות וייקחו על עצמן כל מיני עסקאות עם ישראל, גם אם הן גרועות וגם אם זה יפגע בחברה, כי פתאום יש להן מקור למתן אשראי.
<מוריס דורפמן: אתה יוצר פה תמריץ למשהו שהוא לא הכי כלכלי.
<יוגב גרדוס: אתה גם מערב שיקולים פוליטיים בניהול נכסי הקרן ואתה לא רוצה את זה.
משה גפני: מה זה המילה פוליטי?
משה גפני: אני מדבר על הציבור בישראל.
<יוגב גרדוס: כן, אבל זה פוליטיקה.
<יוגב גרדוס: מי שקובע איפה יושקע הכסף זו ועדת ההשקעות שבראשה עומד נציג ציבור, הוא לא אדם פוליטי והמטרה שלו זה למקסם את הרווחים.
<יוגב גרדוס: עכשיו אם אתה - - - מי ינחה אותו באיזה מטרות?
<יוגב גרדוס: האם זה השקעות בישראל בצפון, בדרום, במרכז?
<יוגב גרדוס: יכול להיות השקעות בפריפריה.
<יוגב גרדוס: מי ינחה אותו לדבר הזה?
<יוגב גרדוס: זה רק פוליטיקאים, זה לא שיקול של בן אדם כזה או אחר ולכן אתה מערב פה שיקולים פוליטיים.
<יוגב גרדוס: אנחנו רצינו למנוע את זה, רצינו למנוע מצב שבו, למשל, יש מדינה שהיא על סף משבר, היא מנפיקה אגרות חוב, עכשיו מדינת ישראל יכולה לבוא ולהגיד לה 'אנחנו נקנה את אגרות החוב שלכם בתמורה ש...', איקס, וואי, זד.
<יוגב גרדוס: אנחנו לא רוצים לערב את השיקולים האלה, וגם האנשים שמחליטים על ההשקעות הם לא אנשים פוליטיים.
משה גפני: אתה אמרת את המילה 'פוליטיים' 16 פעם.
<יוגב גרדוס: נכון, אנחנו רוצים למנוע, גם אתה רצית הרי - - -
משה גפני: כן, אבל עם כל הכבוד, אי אפשר ללכת כל החיים עם שחור-לבן.
משה גפני: אנחנו באים ואנחנו אומרים שאנחנו משקיעים בזה בחברות בחו"ל, אבל אנחנו נותנים העדפה לכאלה שמשקיעים בארץ, לפחות חלק.
משה גפני: הרי יש חברות בחו"ל שמשקיעות כאן, ורבות.
משה גפני: מה פירוש המילה פוליטי?
משה גפני: בוודאי שיש פה תנאי, התנאי הוא לא פוליטי, התנאי הוא ציבורי לחלוטין, הוא לא איזה אינטרס כזה או אחר, זה אינטרס מובהק של המדינה, זה אינטרס שהמדינה מעוניינת שהאזרחים גם ייהנו מזה, שהמפעלים כאן ייהנו מזה.
משה גפני: המילה 'פוליטי', אתה אמרת את זה בהקשר לא חיובי, בסך הכול הפוליטיקה אצלך זה כנראה דבר חיובי אבל זה היה הקשר לא חיובי.
משה גפני: אני חושב שזה לא היה נושא פוליטי בכלל, זה נושא ציבורי.
משה גפני: יכול להיות שאפילו נפסיד קצת, אני לא בטוח, אבל יכול להיות שאפילו נפסיד קצת, אבל זה שווה.
<מוריס דורפמן: אני אתן לך דוגמה סתם בשביל להבהיר.
<מוריס דורפמן: נניח אתה רוצה עכשיו להשקיע בחברה שמייצרת סככות.
<מוריס דורפמן: את הסככות האלה היא מייצרת בברזיל, כי שם זה זול.
<מוריס דורפמן: אבל עכשיו החברה הזאת יודעת שאם היא תייצר חלק מהסככות בישראל אתה תשקיע בה - - -
משה גפני: אני מתנצל, יש לי מנהלת ועדה מאוד חרוצה, והיא הביאה את הכתבה, זה עורך דין בירן.
משה גפני: <>
<ענת לוי: צוות.
משה גפני: עורך דין בירן, הוא אומר שלבנק ישראל אין מומחיות בניהול קרנות.
<מוריס דורפמן: יש לו מומחיות בניהול כסף.
משה גפני: כסף, בסדר.
<מוריס דורפמן: מה זה קרן?
בועז טופורובסקי: אני יכול ללכת לכיוון אחר?
בועז טופורובסקי: כמו שהתחלתי מקודם?
בועז טופורובסקי: באותו נושא.
בועז טופורובסקי: למה אי אפשר חלק כן להשקיע, חלק קטן, לא חלק גדול, במשק הישראלי.
בועז טופורובסקי: זה קורה בחלק מהעולם, אני ראיתי בקליפורניה, במה שקיבלתי בסקירה, 10%-15% הם כן משקיעים בתוך המדינה.
בועז טופורובסקי: גם בנורבגיה, חלק מהקרן, 4%, הולך לכיסוי הגירעון של המדינה, זה כמו השקעה במשק.
<מוריס דורפמן: גם אנחנו עושים את זה.
<מוריס דורפמן: פירות המשק הולכים לתוך המשק.
<מוריס דורפמן: בדיוק באותו מודל.
<יוגב גרדוס: וגם מס החברות.
<מוריס דורפמן: מס החברות, התמלוגים.
בועז טופורובסקי: רק מהפירות.
<מוריס דורפמן: הפירות זה אותו דבר, 4% מהקרן, אנחנו מדברים על אותו דבר.
בועז טופורובסקי: לא, אבל 4% מהקרן לא הולך רק ל - - - יש שם עוד אלמנטים, או שלא הבנתי נכון?
בועז טופורובסקי: אני עדיין מחכה לסקירה של ה-מ.מ.מ.
<מוריס דורפמן: זה אותו דבר, זה ממש דומה לנורבגיה.
<מוריס דורפמן: הם הולכים לגירעון, אנחנו שמים כמשהו אחר, אבל זו אותה לוגיקה, זה אותו - - -
משה גפני: אומר עורך דין בירן שאסור שבנק ישראל ינהל את הקרן, 'הבנק נעדר כל מומחיות בניהול קרנות עושר והפסיד ב- 26.3.12 מיליארד שקל במסגרת קרן המט"ח שהוא מנהל.
משה גפני: הדחיפה ההיסטרית - - -', אני לא מאשר שום מילה ממה שהוא אומר, לא בדקתי את זה, זה לא שאני אומר את זה, יכול להיות שהוא טועה לחלוטין, אבל חשוב שנדע את זה.
<מוריס דורפמן: לגבי היעדר ניסיון, צריך לזכור שאין בממשלה גוף עם ניסיון מהסוג הזה, הרי זה עולם חדש.
משה גפני: אז אני אומר לך, 'ממחקר מקיף שערך המכון לרפורמות מבניות עולה שהטענה בדבר הצורך בהעברת רווחי הגז לקרן השקעה ספקולטיבית בנכסים פיננסיים ואחרים בחו"ל אינה נתמכת במציאות ובלקחי עבר במקרים דומים.
משה גפני: תחת זאת מסבירים במכון, עדיף לו יושקעו הרווחים בבניית תשתית לאומית לטיפול בצרכים חברתיים כלכליים שיאפשרו צמיחה ושגשוג עתידיים'.
משה גפני: פה הוא נכנס למטרות, אבל אני מדבר על החלק הזה שהוא טוען שלבנק ישראל אין את הניסיון בניהול קרנות.
<מוריס דורפמן: אף מדינה, עד שלא הקימה קרן עושר, לא היה לה ניסיון בניהול קרנות.
משה גפני: אני מציע ככה, אם אתם רוצים לנהוג כמו שאני נוהג, אז כדאי שתעשו את זה: קחו את הדבר הזה, תבדקו את מה שהוא אומר, יכול להיות שיתברר לכם שהאיש איננו מקצוען והוא מדבר דברים לא נכונים, אבל כדאי לבחון את זה.
משה גפני: אנחנו באמת עושים פה דבר חדשני, לאף אחד מאיתנו אין ניסיון בעבר בעניין הזה וכמו שאתם יודעים, תמיד אני נוהג לומר שהשכל לא תמיד נמצא אצלי, לפעמים הוא אצלכם.
משה גפני: ברוב המקרים זה הפוך, טוב, לא חשוב.
<מנחם גרינבלום: המנהלים של הקרן, בהגדרה זה לא בנק ישראל שמנהל את הקרן.
משה גפני: הוא מנהל, בנק ישראל מנהל.
<מנחם גרינבלום: מוקמת ועדת השקעות שמוגדרת שהיא המנהלת וכתוב מי חברי ועדת ההשקעות.
<שלומית ארליך: אבל הוא המבצע.
<מנחם גרינבלום: כן, הוא המבצע, ועדת ההשקעות אומרת לו - - -
משה גפני: לא, אבל בחיי היום יום מנהל את זה בנק ישראל, זה בחשבון בבנק ישראל.
משה גפני: כל מה שמסביב זה בסדר, אבל החשבון בנק ישראל, המנהל הוא בנק ישראל, הוא עובד בנק ישראל, מי שנמצא תחת ידו זה נגיד הבנק, זה הבכירים בבנק.
משה גפני: הבנק מנהל את זה.
משה גפני: זה נכון שזו ועדה חדשה ומועצה חדשה, אבל - - - אגב, אני לא אומר שלא, אבל אני אומר שזה ראוי לבחינה.
משה גפני: כל ביקורת שנאמרת בעניין הזה צריכה להיבחן, לא להשאיר את זה ככה.
בועז טופורובסקי: ברוב העולם רוב הקרנות דומות, הן לא משקיעות את זה בכלל במשק המקומי?
<מוריס דורפמן: אין דבר כזה רוב הקרנות הדומות, יש מגוון מטרות לקרנות, חלקן מטרות לגמרי שונות מהמטרה שלנו.
<מוריס דורפמן: אנחנו הקמנו את הקרן הזאת במטרה, לא צריך לשכוח שאחת המטרות זה להתמודד עם אותה בעיית שער חליפין.
<מוריס דורפמן: אם אתה משקיע בארץ אז למה אתה מקים את הקרן?
<מוריס דורפמן: תיאורטית אתה יכול פשוט לתת את כל הכסף לתוך תקציב המדינה וזה יושקע בפרויקטים בתוך המדינה.
<איתי טמקין: התמלוגים ומס החברות שייכנס, שיהיה פחות או יותר 50% מההכנסות, המדינה תוכל להשקיע אותם איפה שהיא רוצה, וכדי למנוע את המחלה ההולנדית - - -
משה גפני: איזה 50%?
<מנחם גרינבלום: ההכנסות שתהיינה, יש גם את הקרן וגם הכנסות למדינה מאותה פעילות.
משה גפני: מה זה הכנסות המדינה?
<אלעזר במברגר: בסוף חברה שמפיקה נפט מכניסה כספים למדינה, צריך לזכור את זה גם, כמס חברות וגם כתמלוגים וכאן יש זרם הכנסות מסוג אחר, שזה מכוח ההיטל.
<אלעזר במברגר: זה ההיטל הולך לקרן.
משה גפני: בסדר, אבל מה שאנחנו מדברים, על כל ההכנסות האחרות זה כמו כל הכנסה אחרת שנכנסת לתקציב המדינה, אף אחד לא מערער על זה.
בועז טופורובסקי: אבל אני שואל, למה 100% הולך להיות מושקע מחוץ לישראל ואפילו לא להשאיר 5% שכן יושקע במשק?
<מוריס דורפמן: אבל אנחנו מסבירים, ה-4% יהיה במשק.
בועז טופורובסקי: זה הולך לתקציב המדינה, אני מדבר על למה לא להשקיע בתעשייה הישראלית, סתם אני נותן דוגמה, או בהיי טק הישראלי?
<מוריס דורפמן: בוא נחליט מה המטרה של הקרן.
<מוריס דורפמן: אם המטרה של הקרן היא - - -
בועז טופורובסקי: המטרה של הקרן זה לא למנוע ייסוף, זה לא כל המטרה של הקרן, זה חלק מרכזי מהמטרות.
<מוריס דורפמן: אבל השאלה היא כזאת, אפשר להשקיע 5% בתעשייה, וזה עושה שכל, אפשר להשקיע 10% באנרגיות מתחדשות וזה עושה שכל, אפשר להשקיע 30% בחברות בחו"ל שמשקיעות בחברות ישראליות וזה גם עושה שכל.