GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ישראל אייכלר: היום נוצר מצב שמאשימים את העניים בעונים.
ישראל אייכלר: מבחינה מדעית זה העוול הכי נורא.
ישראל אייכלר: אז מה אני רוצה לומר, אדוני יושב הראש?
ישראל אייכלר: יש לי תחושה, והלוואי ואתבדה, שאין פה בכלל דיון ענייני.
ישראל אייכלר: יש מדרש אומר שהיה איזה שליט שרכב על סוסו ואיזה מישהו מנתיניו עבר ואמר לו – השלום אדוני המושל, אז הוא הוריד לו את הראש, אומר – חצוץ, מי אתה שתגיד לי שלום.
ישראל אייכלר: אז האדם השני שהלך שם כבר לא אמר כלום, אז הוא אמר – חצוף אחד, אני עובר ואתה לא אומר לי שלום, אז הוריד לו את הראש.
ישראל אייכלר: אמר לו עוזרו, זה שלא אומר לך שלום אתה מוריד לו את הראש, זה שאמר לך שלום הורדת לו את הראש, מה אתה רוצה?
ישראל אייכלר: אז הוא אומר – אל תלמדני איך להינקם באויבי.
ישראל אייכלר: יש לי תחושה אדוני יושב הראש, שכל הגזירות, אם אני מחבר אחת ועוד אחת ועוד אחת, כבר אמר הרב מבריסק, שאם יש לי שלוש שאלות, התשובה היא אחת.
ישראל אייכלר: אם זה גם קיצוץ בקצבאות הילדים, גם תלמידי חוץ לארץ, שדנתם בהם קודם - - -
משה גפני: מה זה קצבאות?
משה גפני: אני לא מסכים איתך.
משה גפני: קיצוץ בקצבאות הילדים היום זה לא חרדים בכלל.
ישראל אייכלר: לא, וודאי שלא רק חרדים, לא, וודאי שפוגעים בכולם.
ישראל אייכלר: אבל המסר שעובר אומר, כדאי לפגוע בכולם – יש לך בסך הכל 2 ילדים, זה 60 שקלים לחודש.
משה גפני: לא, אין בסך הכל 2 ילדים, היום במשפחה החילונית הממוצעת מספר הילדים הוא גדול יותר.
ישראל אייכלר: 4 ילדים.
ישראל אייכלר: אני יודע, וגם אצל המתנחלים ואצל אנשים אחרים.
משה גפני: זה לא חרדים.
ישראל אייכלר: זה לא צודק ולא הגון אני יודע, אבל המגמה שעומדת מאחוריה, גם של זה וגם של זה, והדבר הכי חמור אדוני יושב הראש, זה שהם מוציאים את דיבת ארצנו רעה בעיני ה-OECD.
ישראל אייכלר: אני והרב ...
ישראל אייכלר: נפגשנו עם נציגי ה-OECD, שמענו שם דברים נוראיים שמאשימים את הציבור החרדי, ואפילו לא הערבי.
ישראל אייכלר: עלילות דמים שכמותן לא נשמעו בכל שנות גלותנו, על זה שהילדים החרדים הם סכנה למדינה.
ישראל אייכלר: סכנה קיומית.
ישראל אייכלר: יש לי פה עד, טוב שיש לי עד.
אורי מקלב: התרגום היה שונה.
אורי מקלב: מזל שהיה שם גם, למה את לא מתרגמת נכון, למה את מתרגמת כך את הדברים, לא זה מה שהוא אמר.
אורי מקלב: תוך כדי שאני מדבר איתם, התרגום המקצועי של ה - - -
משה גפני: כן, אבל עכשיו אנחנו מסתמכים על הדו"ח של ה-OECD.
ישראל אייכלר: בדיוק, כל הדו"חות האלה הם דו"חות שהם קיבלו - - -
משה גפני: רבותי, אין לנו הרבה זמן.
ישראל אייכלר: חבל שאין לך זמן, אחרת הייתי מספר לך איך ברברה סטרייסנד הבינה שבמדינת ישראל יש כמה בעיות בלבד.
ישראל אייכלר: מדינה נהדרת.
משה גפני: איך הגעת אליה עכשיו?
ישראל אייכלר: כי היא שמעה מפה מהכנסת, מחברות הכנסת, שיש שלוש בעיות למדינה – הנשים באוטובוסים, המתפללות בכותל, וזה שאישה לא יכולה לזמר בפני חיילים גברים.
ישראל אייכלר: חוץ מזה, יופי של מדינה.
ישראל אייכלר: זה מראה לך שיש פה מגמה, ואנחנו - - -
ישראל אייכלר: לא, אני שמעתי את זה במו אוזני ברדיו.
משה גפני: רבותי, מאד מעניין מה שאתם אומרים, זה לא רלבנטי לענייננו.
ישראל אייכלר: עוד משפט אחד לגבי תעסוקה, זה מאד חשוב.
ישראל אייכלר: אם המדינה הייתה באה ברוח טובה ורוצה להשיג תעסוקה לאנשים ושאנשים יתפרנסו בכבוד ושההורים יהיו אחראים על ילדיהם, הם לא היו נותנים שום תעסוקה, שלא יתנו שום טובה, רק יורידו את החסמים שמונעים מהציבור החרדי להשתלב בכל המגזר הציבורי והמגזר הפרטי.
ישראל אייכלר: היום יש חסמים בירוקראטיים וגם ההחזר הזה ששאלתי אותך עליו, זה גם בגלל חסמים בירוקראטיים שגורמים שאנשים לא יזכו למס הכנסה שלילי.
ישראל אייכלר: אבל לספר לעולם שמדינת ישראל מדינה נאורה, שנותנת מס הכנסה שלילי.
ישראל אייכלר: זה חייב להשתנות, אדוני.
משה גפני: פרופסור שמחון.
משה גפני: עכשיו אתה תשמע, ותשמע דברים הפוכים.
<אבי שמחון: דבר ראשון תודה על ההזמנה, באמת היה מרתק לשמוע אתכם ואם אני גם אוכל להגיד כמה מילים זה יהיה בונוס ענק.
משה גפני: רק תשתדל, בגלל שבשתים עשרה אני חייב לסיים.
<אבי שמחון: אני רוצה להתייחס לכמה דברים שנאמרו פה.
משה גפני: היו כמה דברים שאני ראיתי, אני לא רציתי להפריע באמצע, שאתה עשית עם הראש ככה.
משה גפני: זה היה לגבי מס הכנסה שלילי ועידוד הצמיחה.
<אבי שמחון: מס הכנסה שלילי, הוא דבר שמאד מאד קרוב לליבי וניסתי לעשות ככל יכולתי, בזמן שהייתי היועץ של שר האוצר, על מנת לדחוף את זה.
<אבי שמחון: אני חושב שגם תרמתי משהו.
<אבי שמחון: אני מסכים לחלוטין עם דני, שמס ההכנסה השלילי, דרך אגב ד"ר גוטליב, נדמה לי ששכחתם את התואר שלו.
משה גפני: כן, אני מתנצל, ד"ר גוטליב, בבקשה.
<אבי שמחון: אני מסכים איתו לחלוטין שמס הכנסה שלילי זה דבר מאד חשוב אני גם לא מבין למה שיעור המיצוי כל כך נמוך.
<אבי שמחון: אני יכול גם להגיד לחבר הכנסת אייכלר שזה לא רק בישראל, אפילו בארצות הברית, ששם מס הכנסה שלילי הוא הרבה יותר גבוה, שיעור המיצוי הוא באזור ה-60%.
<אבי שמחון: אני לא מבין למה ואי אפשר, הבירוקרטיה היא מאד קטנה, מאד פשוט לקבל מס הכנסה שלילי, פשוט צריך ללכת לדואר עם תעודת זהות ואיזו שהיא הוכחה על מה חשבון הבנק שלך, ואתה מקבל את הכסף הביתה, וזה גם סכום, אפילו היום שהוא סכום - - -
אורי מקלב: אולי תבוא ללשכה שלי ותפתור עשרות בעיות שיש לאנשים ששולחים ולא יכולים לקבל.
אורי מקלב: תבוא ללשכה שלי, רק תראה איך אתה פותר את זה.
אורי מקלב: מה קורה אם אישה קיבלה את דמי הלידה שלה בטעות גם בזמן החופשה שלה וכו', וטעויות כאלה ואחרות.
אורי מקלב: אתה מדבר לקירות.
<אבי שמחון: אנחנו מדברים על סכומים שהם סכומים עדיין משמעותיים.
<אבי שמחון: אנחנו מדברים על אלפי שקלים, אז זה לא שמתעצלים ללכת.
משה גפני: תראה, הולך לקרות פה כמה דברים, ... שאני מסכים איתך, זה בכלל יהיה דבר נורא ואיום.
משה גפני: אני לא יודע מי מאיתנו יצטרך לחזור בתשובה, אבל אני תרמתי גם לעניין אם אתה זוכר בנושא של מס הכנסה שלילי בוועדה, ואני מסכים איתך לגמרי.
משה גפני: חברת הכנסת מירב מיכאלי, כבוד הוא לנו.
מרב מיכאלי: אני משקיפה בשלב זה.
משה גפני: אני עכשיו נכנס ללחץ.
<אבי שמחון: אני רוצה להגיד משהו על הקשר שבין צמיחה לצריכה.
<אבי שמחון: אמרו פה אנשים קונים - - -
משה גפני: כן, זה הנושא, כן.
<אבי שמחון: אנחנו צריכים לזכור, שכאשר יש אנשים שמוציאים כסף, הולכים וקונים מוצרים שונים, הכסף הזה, דיברו פה על העניין, חבר הכנסת מקלב ספציפית - - -
משה גפני: רק ברשותך, אני רוצה לקדם בברכה: אתם פרופסורים ודוקטורים מתחום הביוטכנולוגיה מאוניברסיטת בן גוריון.
משה גפני: אנחנו כבר בשלהי הדיון ואנחנו מעט אנשים, אבל על פי רוב הישיבות פה הן רבות משתתפים והדיונים מאד מרתקים.
משה גפני: אנחנו עכשיו כבר לקראת סיום, אתם הייתם אמורים לבוא באחת עשרה, אבל בסדר, אני לא רושם לכם שום דבר.
משה גפני: בבקשה, פרופסור שמחון, הצמיחה והצריכה.
<אבי שמחון: נכון, צמיחה וצריכה.
<אבי שמחון: מצד אחד יש את הטענה הזאת שהנה באים אנשים ומוציאים כסף, נאמר באוכלוסייה החרדית, קונים מוצרים ושירותים - - -
משה גפני: לא, כללית.
<אבי שמחון: כללי לגמרי.
<אבי שמחון: קונים מוצרים ושירותים וזה מגדיל את הביקושים ומעודד את הכלכלה.
<אבי שמחון: אבל צריך לזכור שאם את הכסף הזה שמוציאים על מוצרים ושירותים אנחנו לוקחים ממישהו אחר ומעבירים להם, אז עכשיו המישהו האחר הזה שלקחנו ממנו את הכסף, הוא יוכל לצורך פחות.
<אבי שמחון: לכן אנחנו לא עושים פה קסם.
<אבי שמחון: ברגע שאנחנו מגדילים את הקצבאות של הנשים ומגדילים את הצריכה, אנחנו לא מעודדים את הכלכלה.
<אבי שמחון: זה כשלעצמו לא מעודד את הכלכלה, כי אם הכסף הזה בא מקצבאות, אז זה סימן שלקחת את זה ממישהו אחר, שהוא יקטין את הצריכה שלו.
ישראל אייכלר: זה נכון, אבל זה בהחלט לא מהכסף הזה, מה-170 שקלים - - -
משה גפני: הרב אייכלר.
ישראל אייכלר: לא, שיהיה ברור.
ישראל אייכלר: הוא צודק, אבל 170 שקלים לא בונים את כל הצריכה.
משה גפני: לא, אבל אני לא מנהל את הדיון הזה עכשיו.
משה גפני: הרב אייכלר, הוא יגיד דברים ש - - -
ישראל אייכלר: לא, הוא אמר דבר נכון, רק צריך להשלים את זה.
משה גפני: בסדר, אבל כל אחד יכול להשלים את זה לבד.
<אבי שמחון: הקסם הזה מתרחש כאשר הבן אדם הולך, מגדיל את הייצוא, הוא עצמו מייצר, מרוויח כסף ואת הכסף שלו הוא צורך איתו.
ישראל אייכלר: נכון, וזה לא בכסף הזה.
<אבי שמחון: ואז באמת הכלכלה מתעודדת, אבל לא כאשר זה משהו שבא מהמדינה ומשמש את הצריכה.
<אבי שמחון: עכשיו, אי אפשר להגיד שחל קיצוץ בתקציב המדינה.
<אבי שמחון: תקציב המדינה השנה גדל במשהו כמו 22 מיליארד שקלים.
<אבי שמחון: זה גידול אדיר.
<אבי שמחון: לממן את הגידול הזה בתקציב המדינה, המדינה החליטה לדעתי בטעות גדולה, להעלות את שיעורי המס.
<אבי שמחון: עכשיו, למה זה טעות גדולה, ואם אני גם יכול להגיד לא דבר תורה, דבר כלכלה: בירחון האחרון של American economic review, שנחשב לירחון המוביל בכלכלה בעולם, פורסמו שני מאמרים על הקשר שבין מיסוי וצמיחה, ושניהם מראים שהגדלת המיסוי מקטינה בצורה מאד מאד משמעותית את הצמיחה.
<אבי שמחון: כלומר, להעלות את תקציב המדינה ב-22 מיליארד שקלים מצד אחד, ומצד שני לממן את זה על ידי העלאת מסים, יגרום לכך שהמשק יצמח הרבה יותר לאט ממה שהוא היה יכול, ואותם סימני האטה שאתה דיברת עליהם, אכן אנחנו רואים אותם ולדעתי הם נובעים לא מהקיצוץ שלא היה, אלא נובעים מהעלאת המיסים שלדעתי מאד מאד פוגעת במשק.
משה גפני: תודה רבה פרופסור שמחון.
אורי מקלב: רק שהגז עלה, היום הגז באמת בלם את הקטנת הצמיחה.
משה גפני: לא, הגז לא מחולל צמיחה.
משה גפני: הגז לא מחולל תעסוקה, להיפך.
משה גפני: זה יכול לגרום נזק אם לא נעשה את זה נורמאלי.
אורי מקלב: לא, זה היה עולה גם לפי התחזית בעוד אחוז.
אברהם מיכאלי: ההצהרה, עוד שנה עד שנה וחצי, אז בעצם הצהרה ללא כל בסיס.
אברהם מיכאלי: שיותר טוב - - -
משה גפני: לא, לא יהיה יותר טוב.
משה גפני: חבר הכנסת מיכאלי, אני רוצה להוסיף משהו?
אברהם מיכאלי: אני רוצה שני משפטים.
אברהם מיכאלי: אני חושב שהביטוח הלאומי, אתמול בלילה פורסם שהמנכ"ל של הביטוח הלאומי חזר על אותם דברים שבין חבריי כאן נאמרו, שכביכול זה שלא יוצאים החוצה כמה מגזרים במשק, זה גורם לכך שהתעסוקה היא גורם שלילי בהגדלת ההכנסות של המדינה.
אברהם מיכאלי: אני חושב שאנחנו שוב שוכחים שלא נותנים לאותן אוכלוסיות שרוצות לצאת לעבודה, יש חסמים, לא חסמים ממשלתיים, אלא חסמים שלא רוצים לקבל אותם לעבודה, וכבר דיברנו על זה כמה וכמה פעמים, שמקומות עבודה לא שמחים להעסיק אותם.
אברהם מיכאלי: יש היום כבר הודעות על פגיעה במספר דברים שהם כל כך חשובים למשק אני קורא לזה, אבל זה גם הצלת נפשות.
אברהם מיכאלי: אם אדוני זוכר, קיימנו בוועדת כספים דיון של מניעת אובדנות, שלא נדע.
אברהם מיכאלי: זה דברים לא נעימים.
אברהם מיכאלי: היום כבר הודיעו לשני משרדי ממשלה שאת הדבר הזה, להבדיל אלף הבדלות שזורקים תפילין, כבר בזה רוצים לקצץ.
אברהם מיכאלי: בזה רוצים לקצץ, פתאום אין להם כסף.
אברהם מיכאלי: לכן אני אומר המגמה הזאת של לבוא ולפגוע באותן אוכלוסיות שהן ממילא חלשות, אתה עוד בא פוגע בהן, זאת מגמה שהיא לא של צמיחה אלא צניחה.
משה גפני: זה חמור מה שאתה אומר עכשיו לגבי הקיצוץ.
אברהם מיכאלי: כן, ממש ככה.
משה גפני: הרב מוזס, משפט.
מנחם אליעזר מוזס: כן, אדוני יושב הראש, אני רוצה להתייחס לדברי פרופסור שמחון שאמר שאי אפשר צריכה וצמיחה כאשר לוקחים את זה - - -
משה גפני: ממישהו אחד, כן.
מנחם אליעזר מוזס: אבל מאיפה לוקחת הממשלה?
מנחם אליעזר מוזס: הרי הממשלה לוקחת את זה משני כיסים עיקריים: הם הולכים לכיס של הביטוח הלאומי, מוציאים משם את המיליארדים, ניגשים למינהל מקרקעי ישראל, שקיבלתי עכשיו מסמך שבשנים האחרונות ההכנסות נטו, נטו של מינהל מקרקעי ישראל – למעלה מ-30 מיליארד.
מנחם אליעזר מוזס: וזה לא ניתן להיטיב עם הזוגות הצעירים, הכניסו את זה לכיסוי הבור הגירעוני של האוצר.
מנחם אליעזר מוזס: וככה שאם הממשלה נותנת ומיד נוטלת גם מאותם אזרחים.
מנחם אליעזר מוזס: מה שאתה אומר, הנושא הזה, שהיא לקחה ונותנת את זה לזה, זה הכל מסתובב באותו מעגל, באותו עיגול.
מנחם אליעזר מוזס: גם המדינה לא מצליחה.
מנחם אליעזר מוזס: אני לא פרופסור, אבל - - -
<אבי שמחון: משהו אתה יודע.
משה גפני: אני כל הזמן הייתי בטוח שאתה פרופסור.
משה גפני: טוב, הרב מוזס, תודה רבה.
משה גפני: יש מישהו מהאורחים שרוצה להגיד איזה משפט או משהו?
משה גפני: אבל ממש במשפט - - -
מרב מיכאלי: הם חשבו שהם יבואו לטיעוני מדע, לא מדע הכלכלה, שעם כל הכבוד אי אפשר לקרוא לו מדע.
<רזי וגו: אני פה ביחד עם הפרופסור, זה דווקא נשמע נחמד שהמדינה צריכה לייצר הכנסות, אם אני הבנתי אותך נכון.
<רזי וגו: אנחנו מתחום הביו טכנולוגיה, אנחנו לא מכלכלה, אבל לקחת מכיס אחד שגם לכיס הזה קשה להגיע לשם, ולהכניס אותו לתוך הריבוע של הצמיחה לא נשמע כל כך טוב.
<רזי וגו: אני חושב שהדרך של לייצר יותר מקומות עבודה ושעוד אוכלוסיות ייכנסו לתוך מעגל העבודה, לביו טכנולוגיה ולכל מיני דברים יצרנים אחרים, זה נשמע, אני באתי לכאן, לא הספקתי לקלוט את הדברים, אבל זה נשמע מצוין.
משה גפני: מירב, את רוצה להגיד משהו?
משה גפני: אני רוצה להגיד לאורחים, אני רוצה להגיד לכם: הדיון של היום הוא דיון חריג בוועדת המדע והטכנולוגיה.
משה גפני: אנחנו מקיימים את הדיונים האלה בעקבות הסעות לסדר שהמליאה העבירה לכאן.
משה גפני: מליאת הכנסת מעבירה, כאשר יש דיונים או בהצעת חוק או בהצעות לסדר, הם מעבירים את זה לאחת הוועדות והחליטו להעביר לוועדת המדע והטכנולוגיה את הדיון הזה שהעלה חבר הכנסת מקלב, על הנושא הזה של מסמך ה-OECD, של פגיעה בצמיחה בעצם העובדה שעושים קיצוצים בתקציב.
משה גפני: והדיון כאן, בכל אופן אנחנו מדע ואנחנו עוסקים גם בעניין הזה.
משה גפני: על כל פנים, חובתנו לנהל את הדיון הזה, ברגע ש - - -
ישראל אייכלר: יש מדעי הכלכלה והחברה גם.
משה גפני: כן, כן, בסדר, אנחנו רוצים גם לשדרג את ועדת המדע והטכנולוגיה, היא הייתה ועדה קצת שפחות נושאים הועברו אליה.
משה גפני: אנחנו משתדלים.
משה גפני: למשל, אנחנו העברנו לכאן לוועדה, ומתקיים דיון אינטנסיבי, ברווחי הגז והנפט.
משה גפני: יש חוק שמליאת הכנסת אישרה לדון בנושא רווחי הגז והנפט.
משה גפני: הנה, נמצאים פה אנשי משרד האוצר, אנחנו מקיימים דיונים אינטנסיביים בחוק הזה.
משה גפני: אני לא רוצה שזה יהפוך להיות תקציב.
משה גפני: וועדת המדע והטכנולוגיה דנה בקידום החוק הזה, ואנחנו די מתקדמים עם הנושא שיש לו השלכה על הדורות הבאים.
<רזי וגו: אפשר לשאול?
משה גפני: כן, תשאל בקצרה, אני חייב לסיים.
<רזי וגו: אם אנחנו כבר מדברים על מה שהולך להיות רווחים עתידיים מהגז, איך אנחנו הולכים גם כן איך שהוא, אם אנחנו מדברים על מצוקות, ואני חושב שכל הדברים האלה ישירים, איך זה הולך להגיע לכאן, למדע ולטכנולוגיה ולהמשך של החינוך - - -
משה גפני: ברור שכיוונתי לדעתך.
משה גפני: נשאל את החברה הנחמדים שיושבים לידך, שהם אנשי משרד האוצר והם יודעים שאני כבר אמרתי שחלק מהכסף הזה יצטרך ללכת לשני נושאים שאנחנו אומרים אותם.
משה גפני: האחד זה המו"פ – המחקר והפיתוח.
משה גפני: הרי זה וודאי שאנחנו צריכים, וודאי גם לאנרגיה מתחדשת.
משה גפני: הרי באיזה שהוא שלב בשנים הבאות, לפי התכניות, לפי מה שמסתמן עכשיו, הגז בסופו של דבר יסתיים ואנחנו צריכים למצוא פתרון לעניין הזה, וזה בניגוד למה שהממשלה נוהגת היום, היא מקצצת במחקר ובפיתוח.
משה גפני: אנחנו סבורים שחלק מהכסף הזה צריך ללכת לזה.
משה גפני: אנחנו גם סבורים שזה צריך ללכת לנושא הסביבתי.
<רזי וגו: אנחנו סומכים עליכם בעניין הזה?
משה גפני: בסדר, אנחנו בקושי סומכים על עצמנו, אבל אני אשתדל לעשות את מה שאפשר.
משה גפני: אני בויכוח גדול ואני מזמין אתכם לבוא לדיונים.
משה גפני: יש בשבוע הבא המשך דיון על החוק הזה וזה עומד על סדר היום.
משה גפני: לכן אמרתי, הישיבה הזאת היא ישיבה שאנחנו משתדלים לקיים אותה כמה שיותר.
משה גפני: אנחנו נעשה ואנחנו גם עושים את הדברים האלה, שבעצם זה היה צריך להיות זה.
משה גפני: ואני מסכם את העניין ואומר כך: אני מסכים עם הדברים שלך לגבי הנושא של הצמיחה והצריכה.
משה גפני: אני רק רוצה להגיד לך שקודם כל צריך לתקן את העולם.
משה גפני: אי אפשר להגיד את מה שאתה אומר לפני שהעולם לא מתוקן לגמרי.
משה גפני: שכל אחד עם הכסף שלא, יצרוך.
משה גפני: מדינת ישראל משום מה, לקחה את הכסף שלי ואני איש עני, או אני איש מעמד הביניים, ונתנה אותו לטייקונים.
משה גפני: לקחו את מה שהקדוש ברוך הוא נתן לאזרחים בישראל – את ים המלח – לקחו את הכסף הזה במחירים מגוחכים ומצחיקים, זה שייך לכולנו, זה לא שייך לקבוצה כזאת או אחרת.
משה גפני: עכשיו, אני לא בא לשפוט אף אחד, זה בסדר, יכול להיות שאז זה היה המצב.
משה גפני: ככה המדינה התנהלה.
משה גפני: לא אתה ולא אני ולא אף אחד מאיתנו יודע מה שהיה אז.
משה גפני: אבל כשאנחנו בוחנים את זה היום וכשאני הייתי צריך להעביר בוועדת הכספים את המלצות ועדת שישינסקי, הלחצים שהיו עלי היו פשוט בלתי, אי אפשר לתאר את זה.
משה גפני: הם באו ואמרו המדינה לא עשתה שום דבר בחיפוש הגז, אנחנו עשינו את זה, אנחנו השקענו את כספנו.
משה גפני: והיו עלי לחצים בסדרי גודל בלתי נתפסים ולא עזר לאף אחד שום דבר.
משה גפני: אני אישרתי בוועדת הכספים פה אחד את המלצות ועדת שישינסקי, לא הורדתי פרומיל אחד מהתמלוגים שהמדינה רשאית לקבל.
משה גפני: אותו דבר אני אומר בדברים אחרים.
משה גפני: ברגע שהעולם יהיה מתוקן, הרי לא לוקחים את הכסף ומעבירים אותו בדיוק לפי מה שאתה מתאר.
משה גפני: מעבירים אותו לפי צרכים פוליטיים.
משה גפני: אני מכיר את תקציב המדינה, אני עברתי 24 תקציבי מדינה, לא 24, 22.
משה גפני: שניים היו תקציב דו שנתי.
משה גפני: עברתי 22 תקציבי מדינה.
משה גפני: פתאום נותנים לסקטור כזה, פתאום נותנים לסקטור אחר, פתאום יש שר אוצר כזה, יש שר אוצר אחר.
משה גפני: אני לא צריך להגיד לך, זו תמונת המצב.
משה גפני: כל אחד על פי המדיניות שלו.
משה גפני: אני מציע, היות והציבור החרדי, היות וזה עלה פה, אני לא אוהב לדבר על זה, הציבור החרדי, רובו – גברים ונשים – רוצים לצאת לעבודה.
משה גפני: הוא לא משתלב בעבודה.
משה גפני: המדינה לא עשתה בעניין הזה שום דבר.
משה גפני: ישב פפרמן, האחראי על התכנון במשרד התמ"ת, משרד הכלכלה, הוא ישב בוועדת הכספים ואומר בארצות הברית מתאימים אפילו את השאלונים לציבורים השונים שנמצאים במדינה.
משה גפני: מה עשתה מדינת ישראל כדי לשלב נשים ערביות בעבודה.
משה גפני: יכולים להגיד משהו?
משה גפני: יודעים שיש שם עוני כזה שהוא בלתי מתקבל על הדעת.
משה גפני: מספר הנשים הערביות שיוצאות לעבודה שואף לאפס.
משה גפני: לא מתקרב אפילו.
משה גפני: אני לא מדבר אפילו על הנשים החרדיות שהן מעבר לממוצע, אני לא מדבר על גברים חרדיים שמספרם עולה כל הזמן.
משה גפני: המדינה לא עשתה דבר, היא רק שולחת לפה בחורים נחמדים שאומרים שהולכים להשקיע בזה חצי מיליארד שקלים.
משה גפני: אנחנו נפגש בסיבוב, כשאנחנו נראה את ההשקעה הזאת ומה המדינה נעשתה, ואני מאמין לכם.
משה גפני: אתם רוצים להגיד משהו, בגלל שאני הולך לסיים את הישיבה.
משה גפני: אה, איך אתם יצאתם בזול היום.
משה גפני: תודה רבה רבותי.
משה גפני: הסיכום, מה אתה רוצה שנסכם?
אורי מקלב: אני חושב שבעקבות הדברים האלה, ודרך אגב אני רק מסתכל כאן על הדו"ח של ה-OECD.
משה גפני: לא, אל תתחיל.
אורי מקלב: אני רק אומר שלהערכת כלכלני הארגון הגז הטבעי מקידוח תמר יתרום לצמיחה של 1% השנה ו-0.7% בשנה הבאה.
אורי מקלב: אני חושב שגם משרד האוצר או לכל הפחות איזה גורם אחר, צריך להביא לידיעת הציבור במדינת ישראל, או לידיעת הכנסת, את כל ההשלכות שיש בעקבות דו"חות מקצועיים בעקבות הקיצוצים.
אורי מקלב: מה ההשלכות בעקבות השורה השלמה של הקיצוצים שאנחנו דיברנו עליהם.
אורי מקלב: אם זה מיסוי והוא אומר שיש בעיה של מיסוי וצמיחה, חוץ מפרופסור אבי שמחון וחוץ מוועדת כלכלה, אני אומר את זה מפעם לפעם, אולי כבר היום כבר לא מזמינים אותו, אני כבר לא יודע, אבל אף אחד ובאף מקום זה לא נאמר.
אורי מקלב: אני אומר את הדברים האלה.
אורי מקלב: אני רק רוצה להגיד לך בחצי משפט, הדו"ח של הביטוח הלאומי שהוא בא ואמר שקיצוץ בקצבאות הילדים יגרום לתוספת של 50,000, זה עשה משהו מחולל, דו"ח שאני בטוח שהיו עוצרים אותו אם היו יודעים שזה מה שהולך להתפרסם.
אורי מקלב: אבל זה דו"ח שאמר משהו והוא באמת בא ושיקף והציף את הנושא הזה.
אורי מקלב: על דברים אחרים אין לנו בכלל שום אינדיקציות אל מול הגזירות ואל מול הקיצוצים, אל מול מה ההשלכות של זה, שנדע.
משה גפני: ועדת המדע והטכנולוגיה, רושמת לעצמה את ההודעה של ה-OECD שהקיצוצים בתקציב עלולים לפגוע בצמיחה.
משה גפני: ועדת המדע והטכנולוגיה פונה לממשלה ולמשרד האוצר להכין דו"ח לגבי הנושא של הצמיחה – האם באמת קיצוצים בתקציב בסדרי גודל כאלה, אני לא מדבר על קיצוצים שגרתיים שנעשים, אבל עכשיו נעשים קיצוצים בסדרי גודל גדולים – שמשרד האוצר יכין דו"ח האם נבדק העניין הזה; מה ההשלכות של הקיצוצים הגדולים בתקציב לגבי הצמיחה, כפי שה-OECD פרסם; ואנחנו רוצים לדון על זה גם בוועדת המדע.
משה גפני: אנחנו פונים אליכם להכין את הדו"ח הזה, לראות האם יש לזה באמת השלכות.
משה גפני: ואם ההשלכות הן השלכות חמורות, כפי שהם אומרים, אז יצא שכרו בהפסדו, מכיוון שיכול להיות שאנחנו עכשיו נאזן תקציב, אבל בסופו של דבר טוב לא יהיה, בגלל שאז לא תהיה צמיחה.
משה גפני: לא תהיה צמיחה - לא יהיו מיסים.
משה גפני: לא יהיו מסים – לא תהיה תעסוקה, לא יהיו מפעלים או שאנשים יפוטרו ואז גם האבטלה תעלה.
משה גפני: יש לזה השלכה האחד על השני, וטוב לעשות את הדברים במחשבה תחילה, ולכן אנחנו מבקשים שייעשה דו"ח כזה לגבי – האם יש השלכה של הקיצוצים בתקציב על הצמיחה.
משה גפני: אני מודה לכם, תודה רבה על ההשתתפות.
משה גפני: ראשית, אני מתנצל על האיחור.
משה גפני: הדיונים האלה נקבעו בזמן שיש דיונים בוועדות מקבילות על דברים מאוד - - - עכשיו אני הופך להיות ממלכתי חזרה, כיושב ראש הוועדה, אבל נעשים דברים חמורים בוועדות אחרות.
משה גפני: דברים חמורים.
משה גפני: אני מתנצל בפני האורחים ובפני המוזמנים.
משה גפני: אני מקדם בברכה את השר יובל שטייניץ, השר המופקד על היחסים הבינלאומיים ונושאים אסטרטגיים והשר לענייני מודיעין, שהיה שר האוצר בקדנציה הקודמת.
משה גפני: אני תיכף רוצה לומר על זה כמה דברים.
משה גפני: ואני מקדם בברכה את איתן ששינסקי, פרופ' ששינסקי, שהשם שלך הפך להיות שם דבר.
משה גפני: אני מקדם בברכה את חברי הכנסת ואת יושבת ראש האופוזיציה, חברת הכנסת שלי יחימוביץ, ברוכה הבאה.
משה גפני: אם לא ידעת, אני היום יושב ראש ועדת המדע והטכנולוגיה.
שלי יחימוביץ': ידוע לכול.
שלי יחימוביץ': הציבור יודע על זה בהמוניו.
יצחק הרצוג: עבדנו על זה.
יובל שטייניץ: היות ששניכם באופוזיציה, אבל שניכם הייתם בקואליציה מאחורי כל המהלך הזה של חוק ששינסקי.
משה גפני: אני מבקש לומר, בקדנציה הקודמת החליטה הממשלה על הקמת ועדת ששינסקי, שהגדילה את ההיטלים ואת התשלומים של האנשים שמחפשים ומוצאים גז ונפט, להגדיל את התשלומים שאזרחי המדינה - - - בעצם הגז שייך לאזרחי המדינה, הקדוש ברוך הוא נתן את משאב הטבע הזה לכל האזרחים במדינת ישראל ולפי ההסכמים שהיו קודם, או לפי החלטות הממשלה שהיו קודם הכסף, הרווחים הגדולים מרווחי הגז והנפט, הלכו למספר מצומצם של אנשים, אנשים עשירים במקרה, ועל זה הקים שר האוצר הקודם, דר' יובל שטייניץ, את ועדת ששינסקי, בראשותו של פרופ' איתן ששינסקי.
משה גפני: אנחנו כולנו סבלנו, בעיקר שר האוצר וגם איתן ששינסקי עצמו, סבלו די איומים או ניסיונות לא בדיוק עדינים כדי למנוע קבלת החלטות מהסוג הזה.
משה גפני: אני רוצה לציין ששר האוצר הקודם עמד בזה ללא כחל ושרק, הוא אפילו שילם על זה מחיר פוליטי כזה או אחר.
משה גפני: כנראה ששר אוצר בסופו של דבר, ואני מניח שכך גם הולך לקרות, הולך לאבד את הפופולאריות שלו באופן מוחלט.
בועז טופורובסקי: אני לא מסכים איתך, ואני אובייקטיבי.
משה גפני: למה אני צריך לדבר על היום?
משה גפני: אני אדבר על אז.
יובל שטייניץ: לא יודע, אתה רומז שאיבדתי את הפופולאריות שלי באופן מוחלט?
משה גפני: אני אומר שגם במחיר ציבורי, ודיברנו על זה גם אז הרבה מאוד, אתה סברת שכך צריך לנהוג, כך צריך לעשות, כך עשית, ואני מברך אותך על העניין הזה.
משה גפני: לאחר מכן אתה העברת את ההחלטה בממשלה, זאת הייתה גם בקשה של ועדת הכספים בקדנציה הקודמת.
משה גפני: אתה העברת את ההחלטה בממשלה להקים את הקרן לרווחי הגז והנפט.