GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניצן הורוביץ: דברים כאלה, אני חושב שצריך שהליכי המינוי של נציג הציבור יהיו במסגרת ועדות איתור, פתוחות.
ניצן הורוביץ: זאת אומרת, יהיה פירוט של הדיון.
ניצן הורוביץ: ושבאמת פה נציג הציבור זה דבר מאוד חשוב.
ניצן הורוביץ: זה לא עוד איזו מועצת משהו קטנה, זה דבר מרכזי.
ניצן הורוביץ: עכשיו, אלה הנקודות, בינתיים, שראיתי, אבל אני סומך עליך, אדוני היושב-ראש, שזה לא יחמוק מעיניך.
משה גפני: חבר הכנסת בועז טופורובסקי, בבקשה.
בועז טופורובסקי: טוב, אני זוכר עוד שהייתי יושב-ראש התאחדות הסטודנטים, היו אצלי בפגישה בהתאחדות הסטודנטים נציגים מאחת החברות שחיפשה גז, כדי לנסות לשכנע אותי למה בכלל צריך לעשות משהו אחר עם התמלוגים ממה שנקבע.
בועז טופורובסקי: ואני חושב שלי היה קל לזרוק אותם מהמשרד.
בועז טופורובסקי: אבל מה שפרופסור איתן ששינסקי עשה, זה משהו שעוד ידברו עליו בהיסטוריה של מדינת ישראל.
בועז טופורובסקי: יש לך הרבה מאוד נקודות זכות ממה שקרה, עם כל נושא התמלוגים של הגז.
בועז טופורובסקי: הקרן הזאת מדהימה.
בועז טופורובסקי: אז ניסינו לעזור ולעודד את הקמת הקרן במודל הנורבגי, וזה מודל שיש בו עוד הרבה מה לתקן.
בועז טופורובסקי: נאמרו כאן כל מיני דוגמאות.
בועז טופורובסקי: דיברת גם על זה שלא תהיה שליטה יותר מדי חזקה של משרד האוצר.
בועז טופורובסקי: יש גם את הנושא של ההצמדה של המדד, שמקודם פרופסור איתן ששינסקי הזכיר אותו.
בועז טופורובסקי: יש עוד כל מיני נושאים, אבל הרעיון הוא רעיון מעולה.
בועז טופורובסקי: ואני בטוח שכאן, עם השינויים שנעשה, אנחנו פשוט עושים היסטוריה שחשובה מאוד לעתיד ולדורות הבאים של מדינת ישראל.
נחמן שי: אני באתי לראות שזה מתבצע.
נחמן שי: כי אני, בעיניים שלי, לא בתיאוריה.
נחמן שי: כי היינו פה, בכנסת הקודמת, בחזית משותפת – לא כולם – כדי להניע את התהליך הזה.
נחמן שי: אני זוכר את ההתקפות שהיו עליך, פרופסור איתן ששינסקי, כולל התקפות מכוערות, שאני אפילו לא רוצה להזכיר אותן.
נחמן שי: חיטטו בחיי המשפחה שלך וכדומה, רק כדי להכתים אותך.
נחמן שי: די אופייני לנו, לצערי הרב.
נחמן שי: אבל אני שמח שגם הדברים ההם נעלמו, וגם שהקרן באמת יוצאת לפועל.
נחמן שי: זה היה מקרתיזם במיטבו.
נחמן שי: אני שמח שאתה פה.
נחמן שי: אני אומר את זה גם כי יהיה לזה המשך, ואני מקווה שאתה תוביל את זה באותה מידה של אומץ שעשית בפעם הקודמת.
נחמן שי: הפעם אני חושב שהרוח הגבית אתך, אז זה יותר קל.
נחמן שי: יותר קל.
נחמן שי: הציבור מבין.
נחמן שי: מה שהתחולל בשנתיים-שלוש האלה יצר גל ציבורי שתומך בחשיבה הזאת.
נחמן שי: ואם יש לך את הגב, הצר, אמנם, פיזית, אבל הרחב של יושב-ראש הישיבה הזאת, שוודאי יהיה מעורב גם בזה והוועדה הזאת, אז מצבנו טוב.
נחמן שי: אני תומך בכל הדברים שנאמרו פה, וחלק מהדיון החמצתי.
נחמן שי: אבל אני רוצה רק לשאול שאלת הבהרה: אנחנו מדברים רק על הפירות של הקרן, נכון?
נחמן שי: אז הקרן - - -
משה גפני: אנחנו מדברים על הקרן.
משה גפני: אתה שואל על החוק?
משה גפני: אנחנו דנים על הקרן.
משה גפני: לממשלה יש הצעה.
משה גפני: ההצעה אושרה על ידי מליאת הכנסת, והועברה לוועדת המדע והטכנולוגיה.
משה גפני: עכשיו, אנחנו דנים על החוק.
משה גפני: עכשיו, זה האמת.
משה גפני: עד עכשיו היה דקלרציה.
משה גפני: זאת אומרת, לא דקלרציה – הייתה חקיקה, בסדר, ממשלה.
משה גפני: אבל ממשלה זה לא דבר רציני.
משה גפני: סליחה, זה כן דבר רציני, אבל הממשלה החליטה.
נחמן שי: זה טבעי מה שאמרת - - -
משה גפני: המליאה אישרה, ובמליאה, בקריאה הראשונה, חברי הכנסת לוקחים בחשבון שכאשר זה יגיע לוועדה, שם יתחיל הדיון האמיתי.
משה גפני: אנחנו דנים על כל הקרן.
משה גפני: מטבע הדברים, מה שהיה, פה, בפתיחה, דיברו על הפירות.
משה גפני: מטבע הדברים.
משה גפני: אבל גם ניהול הקרן נמצא בחוק – מי מנהל אותו?
משה גפני: איך מנהלים אותו?
משה גפני: מה מטרותיו?
משה גפני: הכול, הכול נמצא.
נחמן שי: ברור, אני רואה פה - - -.
נחמן שי: אני רק שואל, נניח שיהיה x, x50, שזה הקרן, ההון של הקרן, והפירות יהיו שלושה שקלים או שני שקלים.
נחמן שי: רק את זה יחלקו או שייגעו גם בקרן עצמה?
משה גפני: אני לא יודע מה הוועדה תחליט.
בועז טופורובסקי: לפי הצעת החוק - - -
נחמן שי: זהו.
נחמן שי: יכול להיות שאפשר גם להוציא סכום יותר גבוה.
משה גפני: אנחנו נצטרך לדבר על זה.
<איתן ששינסקי: - - - רק הפירות.
נחמן שי: אבל היא תגדל?
נחמן שי: הקרן תלך ותגדל?
נחמן שי: זאת אומרת, תמיד תהיה הקרן, אבל ייכנסו כספים לקרן.
נחמן שי: זו לא קרן עומדת, זו קרן גדלה והולכת.
משה גפני: בנק ישראל, לפי ההצעה, ינהל את.
משה גפני: הרי הוא יכול לנהל את זה טוב, והוא יכול לנהל את זה לא טוב, כמו אדם פרטי וכמו חברה.
משה גפני: ברגע שאתה מנהל את זה טוב, התשואה גדולה יותר, הרווחים גדולים יותר.
נחמן שי: אז ברור.
נחמן שי: החשיבה היא שהקרן לא תיעלם לעולם בעצם.
משה גפני: אז על זה נצטרך לדבר בפרטים, כן, כן.
נחמן שי: אני מצטרף לדברים.
נחמן שי: אני חושב שזו קרן חזונית.
נחמן שי: יש בה ראייה עתידית, מה שקשה לומר על הרבה דברים במדינת ישראל כשמסתכלים קדימה.
נחמן שי: וכמו שאני אאבק נגד יצוא מאוד מוגבל בתחום הזה, אז גם פה צריך לשמר את הקרן הזאת כמקור של תמיכה, בנושאים שאליהם היא הוגדרה, ולא יהיו גניבות בדרך, כאלה ואחרות, במירכאות.
משה גפני: אני אתן לכמה אורחים שביקשו.
משה גפני: פרופסור ששינסקי, אנחנו הגשנו בשבוע שעבר, חברת הכנסת זהבה גלאון ואני, הגשנו תכנית כלכלית חליפית למה שמשרד האוצר עושה.
משה גפני: אז בין היתר – לא כתבנו את זה במפורש – אבל היתה שם תכנית של ששינסקי ב', על כל – מה שאמרת קודם – על משאבי הטבע, מה שהקדוש ברוך הוא נתן לעם ישראל, שאנחנו נותנים את זה במחירים מגוחכים ומצחיקים לכל מיני אנשים.
משה גפני: שפעם יכול להיות שזה היה נכון, בגלל שאף אחד לא רצה להשקיע במדינת ישראל.
משה גפני: אני מדבר על לפני 60 שנה או 50 שנה, שאנחנו לא יכולים לשפוט את מה שהיה אז, אבל הגיע הזמן להתנהל כלכלית.
משה גפני: אם אכן רוצים לנהל את הכול כלכלית, וצריך שגירעון יכוסה עד הגרוש או עד השקל האחרון, אז גם שמשאבי הטבע יתנהלו כמו שמתנהל כלכלית.
משה גפני: ובהצעה שלנו יש גם את הנושא הזה.
משה גפני: מה עשינו בסוף, כתבנו ששינסקי ב' ומחקנו?
משה גפני: פחדנו מלחצים נוספים עליך.
<איתן ששינסקי: זה יקרה, זה יקרה.
משה גפני: אבל תדע שאתה בראש שלנו.
<איתן ששינסקי: תודה, תודה.
משה גפני: דוקטור מאיר צדוק, מנכ"ל האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
משה גפני: אם אפשר בקצרה, בגלל שאני לא רוצה לעשות ישיבה ארוכה.
<מאיר צדוק: קודם כל, תודה.
<מאיר צדוק: כל ההקדמה הייתה בשבילי, בתור אזרח, מאוד-מאוד חשובה.
<מאיר צדוק: לראות איך כל התהליך הגיע למצב של ידיים נקיות, חוק ממש, בהחלט.
<מאיר צדוק: מבחינת השוואה בינלאומית, ממש נקי.
<מאיר צדוק: אני מתנצל בשמה של פרופסור רות ארנון שלא יכלה לבוא.
<מאיר צדוק: אנחנו מארגנים יום עיון, והיא מרכזת אותו.
<מאיר צדוק: ותודה נוספת היא, כמובן, ליושב-ראש, שהצליח להביא את החוק הזה לדיון בוועדה.
<מאיר צדוק: כאן נכנס החלק שיכול להיראות לרגע מסוים כשולי, אבל אני חושב שתפקיד האקדמיה למדעים – כיועץ מדעי לממשלה – בחלק הזה הוא על פי על חוק.
<מאיר צדוק: ואנחנו, כבר לפני שנתיים, כשכל העניין של הגז עלה, האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים מינתה שתי ועדות, ועדה אחת בינלאומית, והיו בה חברים, כמובן, נורבגים, ואמריקאים ומיטב המדענים שיכולנו לגייס באותה עת.
<מאיר צדוק: ההמלצות הוגשו, הוגשו לאקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
<מאיר צדוק: ופרופסור יוג'ין קנדל היה שותף לכל התהליך הזה, היה מודע לזה, נועצנו בו, ישבנו איתו, והוא מודע לזה.
<מאיר צדוק: לאחר הדיון של הוועדה המקצועית התמנתה ועדה ישראלית שדנה במסקנות של הוועדה הבינלאומית.
<מאיר צדוק: חשוב לי כאן לקרוא את ההמלצות של הוועדה, כי כבוד היושב-ראש העלה את השאלה של ההכנסות העתידיות, ובהחלט השאלה הזאת נשארה כדבר כללי.
<מאיר צדוק: הניסיון מלמד אותנו, בכל מה שקשור למשאבי טבע של מדינת ישראל, באיזשהו שלב של .D.N.R, שהמחקר והפיתוח הוזנחו.
<מאיר צדוק: אני, ברשותכם, אקרא את ההמלצות.
<מאיר צדוק: אני מבקש - - -
משה גפני: אני מציע, היות ואני רוצה לסיים ב-13:30, אני מציע - - -
<מאיר צדוק: זה שני משפטים, אני כבר - - -.
<מאיר צדוק: חשוב לי, כי החלק הזה זה יהיה.
<מאיר צדוק: זה החלק שלנו.
<מאיר צדוק: זאת ההזדמנות, סוף-סוף, היחידה שאנחנו, המפגש הזה מתקיים.
משה גפני: תקבלו את הבמה בכל מקרה, בעזרת ד'.
<מאיר צדוק: החוק מלמד, ואני אעביר אותו, כמובן, אליך, מחדש: "הצעתנו היא ליצור מוקדי ידע עצמאיים בתוך מערכת ההשכלה הגבוהה".
<מאיר צדוק: למה אני מדגיש את הנקודה הזאת?
<מאיר צדוק: כי בניגוד למצבים אחרים, הגז, במובן הטוב, הפתיע אותנו.
<מאיר צדוק: לא הייתה, ואין עדיין, שום תשתית מדעית וטכנולוגית כדי לטפל בבעיה.
<מאיר צדוק: זה לא מצב רגיל שאתה יכול לומר שהכנסות כלכליות וחינוכיות, כפי שהחליטה הממשלה במובן הרחב, זה נתון לשיקול דעת כללי.
<מאיר צדוק: צריך להיות מההתחלה איזשהו שלב של יישום של החוק הזה, אחרת אנחנו ניפגע.
<מאיר צדוק: אני אקרא, זה קצר, ואני מסיים.
<מאיר צדוק: מבטיח.
<מאיר צדוק: "מוקדים אלה יכשירו כוח אדם לטובת התעשייה, וכן יהוו מקור חסר פניות ליידע ברשות הציבור.
<מאיר צדוק: בגלל נקודת הפתיחה הנמוכה, היוזמה צריכה להיות מלמעלה.
<מאיר צדוק: המערכת האקדמית צריכה תמריצים משמעותיים בכדי לגדל קהילה של בעלי מקצוע וחוקרים בתחום.
<מאיר צדוק: אנו מציעים תכנית חמש שנתית, המיועדת להכשיר כ-100 אנשי מקצוע, והקמת שני מרכזי מחקר באקדמיה, בשיתוף עם התעשייה, - - -".
<מאיר צדוק: האקדמיה זה לא המוסד שלנו.
<מאיר צדוק: "- - - כאשר האקדמיה תקלוט 30 תקנים חדשים.
<מאיר צדוק: חזוננו הוא למנף את הפיתוח בים הישראלי ליצירת מצוינות גלובלית, שבעצמה תהפוך לבסיס כלכלי למדינת ישראל, תוך שמירה על הסביבה והבטיחות האקולוגית".
<מאיר צדוק: הנקודה הזאת חשובה.
<מאיר צדוק: אני לא בא לומר כאן: חטוף בתקצוב הממשלתי.
<מאיר צדוק: אבל, ללא ספק, בתקנות הראשונות של חוק תקציב כלשהו בעתיד, צריך מיד לסמן את החסר הזה, ולבוא עם תכנית מסודרת, ממשלתית.
<מאיר צדוק: ואנחנו לרשותכם.
משה גפני: זה צריך להיות, אגב, בתקציב שוטף ולא בקרן.
משה גפני: אבל את זה צריך לעשות מיד, בכל מקרה.
משה גפני: אבל תודה לך.
<מאיר צדוק: בדיוק, - - -
משה גפני: דוקטור שלמה ולד, המדען הראשי במשרד האנרגיה והמים.
<שלמה ולד: כן.
משה גפני: בקצרה, בקצרה.
<שלמה ולד: אני רוצה לציין שתי נקודות: אחת, של חבר הכנסת נחמן שי – בעברית אין הבדל בין קרן - - - או fund.
<שלמה ולד: הכוונה שלי, ואני חושב שכל מי שרוצה, רוצה שזו תהיה קרן לדורות הבאים במשמעותה - - -.
<שלמה ולד: כלומר, שאנחנו לא מבזבזים את הקרן, אלא מנצלים את הפירות.
<שלמה ולד: לגבי ניצול הפירות, אף אחד לא ציין את זה, אבל הנורבגים משקיעים 3% לפחות במו"פ אנרגיה.
<שלמה ולד: לפחות, במו"פ אנרגיה.
<שלמה ולד: זה חלק מהקרן, כי זה לא מותנה בתקציב, כמו שהיה לנו לפני שבוע דיון, שמורידים את זה או לא רוצים את זה.
<שלמה ולד: ניהול מו"פ האנרגיה נעשה אצלם בצורה - - -
משה גפני: שלחתי מכתב לשר האוצר, אני מחכה לתשובה.
<שלמה ולד: ניהול מו"פ האנרגיה נעשה בצורה מאורגנת, בניהול של ועדת מומחים שקובעת את המטרות של המו"פ.
<שלמה ולד: לא סתם לזרוק את זה לחברות, לכל דבר, אלא לעשות מו"פ מסודר.
<שלמה ולד: גם מו"פ בסיסי, מחקר בסיסי, גם מחקר בהזנק, וגם במחקר בתעשיות מתקדמות.
<שלמה ולד: אני רוצה לציין רק דבר אחד: נורבגיה, כיום, מרוויחה יותר מהמו"פ ומהשירותים שהיא מספקת בנושא הגז, יותר מאשר מההכנסות של הגז עצמו.
<שלמה ולד: איך הם עשו את זה?
<שלמה ולד: רק בגלל שהם ייחדו סכומים ברורים כדי לפתח תעשיות, לפתח מיומנויות, שתלויות בתחום האנרגיה.
<שלמה ולד: הערה אחרונה: אם יהיה יצוא או לא יהיה יצוא, ברור שהגז שלנו ייגמר באמצע המאה הזאת.
<שלמה ולד: אנחנו חייבים לחשוב על היום שאחרי.
<שלמה ולד: העצמאות של מדינת ישראל, שניתנה לנו במתנה, העצמאות האנרגטית שניתנה לנו במתנה על ידי מקור גז עצמי, אנחנו צריכים למצוא מקור שעדיין יבטיח לנו עצמאות אנרגטית.
<שלמה ולד: אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו לחזור לתלות הבלתי נסבלת בפחם ובנפט מיובא.
<שלמה ולד: הדברים האלה דורשים רעיונות חדשניים, ובדברים פורצי גדר.
<שלמה ולד: ואנחנו, לכן, צריכים לקיים.
<שלמה ולד: לכן, אני אומר, המו"פ חייב להיות חלק מהקרן ולא בנפרד לה.
משה גפני: דוקטור סיניה נתניהו.
<סיניה נתניהו: אני מצטרפת בהחלט לדבריו של ידידי שלמה ולד.
<סיניה נתניהו: ורק רוצה להוסיף, מעבר למו"פ בתחום האנרגיה, גם מו"פ להשלכות הסביבתיות של כל הפעילות הזאת.
<סיניה נתניהו: זה קריטי ביותר.
<סיניה נתניהו: אין לנו מספיק ידע על מה שמתרחש באקולוגיה הימית, וחשוב לצרף לזה גם את המו"פ הסביבתי.
משה גפני: יש פה פורום פעולה אזרחית, רנית היימן.
משה גפני: הגברת היימן, את יכולה במשפט?
<רנית היימן: כן.
<רנית היימן: פורום פעולה אזרחית של הרב מלכיאור.
<רנית היימן: קודם כל, הרב מלכיאור מצטער שהוא בעצמו לא כאן, כי הוא בנורבגיה.
משה גפני: אז תגידי לו באופן אישי שאני מזמין אותו, ואני אשמח מאוד שהוא יבוא.
<רנית היימן: אז הוא יגיע.
<רנית היימן: הוא פשוט בנורבגיה.
משה גפני: את היית העוזרת שלו, נכון?
<רנית היימן: נכון.
משה גפני: הוא עשה עבודה טובה.
<איתן ששינסקי: נכון.
<רנית היימן: אנחנו רואים חשיבות עצומה בחוק הזה, ורוצים לברך את היושב-ראש על המרץ ועל הנחישות להעביר אותו.
<רנית היימן: אני שמעתי שהיושב-ראש התלבט בתחילת הדיון מה השם הנכון לקרן - - -
משה גפני: אולי באמת אתם תתנו.
משה גפני: הוא מציע, הנגיד מציע קרן העושר.
<רנית היימן: שמעתי.
<רנית היימן: אנחנו קוראים לו: קרן הדורות הבאים.
<רנית היימן: אפשר יהיה לשקול אם לאמץ את השם הזה באופן - - -
משה גפני: כן, הציעו לי גם קרן הדורות הבאים.
משה גפני: אני כנראה שוקל לתת פרס למי שייתן את השם הכי טוב.
<יהלי רוטנברג: קרן הון ריבונית - - -
<יהלי רוטנברג: קרן הון ריבונית, זה בעולם.
משה גפני: משהו אבל ישראלי, מה אתה מדבר איתי בעולם.
<סיניה נתניהו: קרן עושר - - -
משה גפני: משהו ישראלי, מהנביא, משהו.
<סיניה נתניהו: קרן עושר ריבונית - - -
<רנית היימן: אנחנו, בכל מקרה, רואים - - -
<קריאה: משמני הארץ.
משה גפני: משמני הארץ, אז מישהו יגיד דיאטה וזה.
<קריאה: מה רע בדורות הבאים?
<קריאה: הדורות הבאים יותר מוצלח.
<רנית היימן: הדורות הבאים, נכון?
<קריאה: - - - הדורות הבאים - - -
<רנית היימן: זו המהות של הקרן הזאת.
משה גפני: אוקיי, הגברת היימן, אני מודה לך על הדברים.
משה גפני: אני מזמין את הרב מלכיאור, שיבוא להשתתף בדיונים.
<רנית היימן: הוא יבוא.
משה גפני: אני אשמח מאוד.
משה גפני: ממשרד האוצר, אתה רוצה להגיד משהו?
<יוגב גורדוס: לא.
משה גפני: טוב, רבותיי, אני מודה לכם על הדיון הזה, היה דיון מרתק.
משה גפני: אנחנו, מחר, בעזרת ד', ממשיכים את הדיון.
משה גפני: מתחילים את הדיון בחוק עצמו.
משה גפני: ואנחנו נמשיך, בעזרת ד', ביום חמישי, נראה איך אנחנו מתקדמים.
משה גפני: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת המדע והטכנולוגיה, על סדר-היום: הצעת חוק הקרן לניהול הכנסות המדינה מהיטל על רווחי נפט, התשע"ג-2013.
משה גפני: אנחנו קיימנו דיון השבוע על הנושאים העקרוניים, הציג את עמדתו נגיד בנק ישראל, יושב-ראש המועצה לכלכלה יוג'ין קנדל, פרופ' ששינסקי ואחרים.
משה גפני: אני רוצה להתחיל לעבוד, להתחיל לעבור על סעיפי החוק.
משה גפני: מכיוון שאני איש פשוט אני לא עושה דיונים יותר מדי אידיאולוגיים אלא פשוט לעבור החוק ולדון על כל סעיף, אבל מכיוון שפרופ' רות ארנון, נשיאת האקדמיה הלאומית למדעים, ביקשה לדבר אני מאפשר ומתכבד לתת לך רשות דיבור אבל אם אפשר בקצרה כי הישיבה הזו כבר לא עוסקת באידיאולוגיה.
משה גפני: התברר לי במהלך כל השנים שאני כאן שאידיאולוגיה כבודה במקומה מונח, בסופו של דבר האמת היא בפרטים הקטנים, בסעיף הזה והזה של החוק, אבל אני מכבד אותך.
<רות ארנון: ממש בקצרה, רק כמה נקודות: קודם כל, כל נושא הגז והנפט בארץ הוא נושא חדש ועד לפני כמה שנים, עד שהתחילו בכלל הקידוחים בים, לא היה כאן שום דבר.
<רות ארנון: לאור זאת לא היה בארץ בכלל שום מחקר או גם כוח מיומן הנדסי שיתעסק בנושא הזה, פשוט אנחנו מתחילים מנקודה מאוד נמוכה.
<רות ארנון: הקידוחים נעשו על ידי חברה זרה ואני בטוחה שימשכו קידוחים גם בעתיד ואנחנו לא רוצים שכל מה שיעשה בנושא הזה יעשה על ידי חברות זרות.
<רות ארנון: לכן אנחנו צריכים להשקיע מאמץ עכשיו בצד אחד בהוראה והכשרת סגל בנושא הזה בכל האוניברסיטאות בארץ, ומצד שני, ברגע שיהיה לנו סגל מיומן להשקיע גם במחקר ופיתוח בנושא הזה כי אחרת אנחנו שוב נמצא את עצמנו תמיד תלויים באחרים.
<רות ארנון: האקדמיה ראתה את זה בשלב מוקדם מאוד, לאור זה היא הקימה ועדה בינלאומית שתייעץ לה בנושא ולאור ההמלצות של הוועדה הבינלאומית ישבה ועדה ישראלית, המליצה את המלצותיה אשר הוגשו לראש הממשלה ולשרים הנוגעים בדבר וגם לכנסת.
<רות ארנון: בינתיים לא קרה הרבה אבל כן קרה משהו, ות"ת כן הרימה את הכפפה ונרתמה לנושא הזה והחליטה להקים מכון לחקר הים התיכון, שמרוכז באוניברסיטת חיפה והוא קונסורציום של 6 אוניברסיטאות בארץ אשר, מצד אחד, עוסקות במחקר ומצד שני מכשירות חוקרים.
<רות ארנון: במקביל בשני מקומות בארץ נפתחו מרכזי הוראה לנושא הזה של חקר הים התיכון, שזה כולל את הכול, מפיזיקה וגיאולוגיה וגיאופיזיקה ועד ביולוגיה ואקולוגיה שקשורים לנושא כיוון שהבעיות שיכולות להתעורר, הבעיות האקולוגיות, יכולות להיות ממש הרות משמעות.
<רות ארנון: המכון הזה, המכון לחקר הים התיכון שהוקם על ידי ות"ת, תוקצב ל-3 שנים.
<רות ארנון: ב-3 השנים – שכבר שנה מהם חלפה – יש איזשהו תקצוב לנושא הזה אבל אין שום דבר מעבר לזה.
<רות ארנון: חייבים להבטיח את ההמשך של מחקר ופיתוח, גם מחקר בסיסי, גם מחקר יישומי ומעשי וגם הכשרה של כוח אדם הנדסי שיעסוק בנושא הזה על כל היבטיו.
<רות ארנון: לפיכך אנחנו חושבים ש-3% מהכנסות מהקרן הזו צריכים להיות מיועדים למחקר ופיתוח שקשור לנושא הזה ישירות כי זה יאפשר את העתיד.
משה גפני: עו"ד דנה טבצ'ניק, את רוצה לדבר לגבי הנושא הסביבתי?
משה גפני: לבי אתך בעניין הזה אבל אני מציע לא עכשיו, אני מציע בהמשך, אנחנו נגיע למטרות בסעיפים.
משה גפני: אם לא נגיע היום למטרות אני אתן לך לדבר לפני סיום הישיבה, בסדר?
<דנה טבצ'ניק: בסדר, תודה רבה.
משה גפני: בגלל שאני יכול להגיד את מה שאת רוצה להגיד כנראה, ואת תגידי את זה בכישרון רב ממני, אבל אני רוצה להתחיל, כשנגיע לזה נדבר על זה.
<דנה טבצ'ניק: אם אפשר להגיד את זה בסעיף המטרות אז מבחינתי זה היינו הך.
<דנה טבצ'ניק: תודה.
משה גפני: אנחנו מתחילים.
משה גפני: היועצת המשפטית, תתחילי להקריא את החוק.
<שגית אפיק: "הצעת חוק הקרן לניהול הכנסות המדינה מהיטל על רווחי נפט, התשע"ג–2013 "
משה גפני: אני לא אוהב את זה, אני לא אוהב את השם הזה, אני מבקש שיהיה כתוב: "הצעת חוק הקרן לניהול הכנסות המדינה מהיטל על רווחי גז".
משה גפני: הנפט נראה שחור מדי, גז זה יותר לבן.
<ספי זינגר: ההיטל הוא על נפט.
<שגית אפיק: הנפט לקוח מתוך חוק מיסוי רווחי נפט, חוק ששינסקי, ששם יש הפניה לפקודת הנפט ולכן זה נוסח כך.
<שגית אפיק: אם רוצים לתקן צריך לתקן תיקון עקיף בחוק ששניסקי, לתת שם הגדרה אחרת ואז להיכנס כאן כי בעצם ההיטל לקוח משם.
<שגית אפיק: זה מה שאתה רוצה לעשות?
משה גפני: כן, תכף נשמע.
<אלעזר במברגר: החוק הזה כולו נגזר הרי מכוח סעיף מסמיך, סעיף 53א לחוק מיסוי רווחי נפט, שזה החוק ששלח את הממשלה, הורה לממשלה להגיש את הצעת החוק, אתם ודאי מכירים.
<אלעזר במברגר: גם מכוח הסעיף הזה זה ברור שהשם נגזר משם וגם במהות, הרי אנחנו מדברים על היטל רווחי נפט, אני לא חושב שיש אפשרות לשנות אלא אם כן נלך לחקיקה ראשית.
<שגית אפיק: זה מה שהוא מציע, הוא מציע לתקן את חוק ששינסקי המקורי.
משה גפני: רגע, אני עוד לא מציע שום דבר, אני לא מציע בלי הסכמה כלום.
משה גפני: להציע אני יכול, אתם יכולים להתנגד, אני שואל אם אתם מתנגדים.
משה גפני: אני רוצה שיהיה כתוב "רווחי גז ונפט".
<אלעזר במברגר: אני לא חושב שיש לנו בעיה עם זה כל עוד זה משקף את המהות, את ההיטל עצמו, פשוט מבחינתנו זה לא במסגרת הצעת החוק הזאת.
משה גפני: לא חשוב, הכנסת סוברנית לקבל החלטות גם אם היא הולכת לתקן תיקונים עקיפים, אתם מכירים את זה.
<שגית אפיק: יש לכם כאן
<שגית אפיק: תיקון עקיף כבר לחוק מיסוי רווחי נפט, בסוף הצעת החוק הם מבטלים את זה, אז תיקון עקיף אפשר לעשות.
משה גפני: אבל הוא לא מתנגד, הוא באמת בעד שיהיה דברים יצירתיים.
<אלעזר במברגר: ברור, כל עוד אנחנו תופסים בהיטל את כל מה שנכנס בהיטל זה לא משנה את המונח.
משה גפני: אני לא יודע איך לקרוא לקרן הזאת, ביקשתי גם כשהיה פה נציג בנק ישראל בישיבה הקודמת מכמה אנשים שיתנו הצעות.
משה גפני: זה הולך להיות חוק שבעזרת השם ילווה אותנו עשרות שנים, בכל פעם יתחילו להתבלבל וכנראה באנגלית זה מתחיל להסתבך – לא שאני יודע, אבל אני מתאר לעצמי – צריך שיהיה לזה שם.
משה גפני: נגיד בנק ישראל קרא לזה "קרן העושר", אני גם לא אוהב את זה בגלל שאז נראה כאילו אנחנו לא נטפל בנושאים החברתיים.
משה גפני: אני כן רוצה לטפל בזה.
משה גפני: למצוא שם.
משה גפני: נחפש כולם, תציעו גם אתם, אבל אני מבקש שיהיה כתוב "רווחי גז ונפט" וצריך לתקן גם את התיקונים העקיפים בעניין הזה.
משה גפני: רצית להתייחס?
<ספי זינגר: רק גז לא, אם כתוב גם גז וגם נפט זה בסדר.
משה גפני: גז ונפט, ודאי.
משה גפני: אבל גז קודם בגלל שבאמת מה שהולך להיות במשך השנים הבאות, אנחנו כך גם מקווים, הוא נושא הגז, נפט פחות אף על פי שיש כאלה שטוענים - - -
<ספי זינגר: מקווים לנפט גם.
משה גפני: בסדר, יכול להיות שהבא אחרי ישנה את זה חזרה.
<רות ארנון: אם אומרים גז ונפט לא צריכה להיות בעיה.
משה גפני: גז ונפט אני מתכוון.
<נחום גוטנטג: רציתי להוסיף לדברי קודמי, הוא צדק שהסמכות היא מאותו סעיף שמדבר על נפט וגז אבל בעקבות בקשת כבוד היושב-ראש אפשר להציע שזה יהיה "תמלוגים מאוצרות טבע" ואז בעתיד לבוא אולי לאפשר גם לכספים נוספים להיכנס.
<נחום גוטנטג: "אוצרות טבע" כולל גם גז ונפט.
משה גפני: יש בעיה ב"אוצרות טבע".
<אלעזר במברגר: לא מדובר בתמלוגים.
משה גפני: יש בעיה ב"אוצרות טבע", אתה נכנס פה לנושא שלי אין עניין עכשיו להיכנס אליו, הוא נושא ראוי לדיון בפני עצמו.
משה גפני: ים המלח נכלל בהגדרה הזאת?
<נחום גוטנטג: אוצרות טבע?
<נחום גוטנטג: ודאי.
משה גפני: ואז אתה יודע לאיזה מוקש אני עולה פה?
משה גפני: אני לא אגמור את החוק הזה בקדנציה הזאת.
משה גפני: הרי זה מתחיל בעיה עם "החברה לישראל", זה מתחיל בעיה עם משרד האוצר, זה מתחיל בעיה עם משרד המשפטים.
משה גפני: אני עברתי את הסאגה הזאת, כבר הייתי בה.
משה גפני: מכיוון שאת החוק הזה אני רוצה להעביר, אני רוצה להעביר כמו שאני רוצה – יש לי פה כמה שינויים, אני מקווה שהממשלה תסכים – אבל אם אנחנו נכנסים לסוגיה של אוצרות טבע אנחנו נכנסים למשהו חדש.
משה גפני: לא שאני חולק עליך, אני חושב שמן הראוי היה, בניגוד למה שהיה בראשית שנות המדינה שנתנו את אוצרות הטבע שהקב"ה נתן לכל עם ישראל במחירים מגוחכים לאנשים שלא היו כל כך זקוקים לכסף, יותר היו זקוקים לכסף הזה תושבים ב"שכונת הארגזים" מאשר אלה שקיבלו את אוצרות הטבע.
משה גפני: אבל אני לא בא לשפוט אף אחד, אני לא יודע מה היה אז, יכול להיות שאז היתה תקופה אחרת.
משה גפני: צריך לטפל במה שאתה אומר, אני לא חולק עליך, אבל לא במסגרת החוק הזה, החוק הזה מדבר על גז ונפט, ואנחנו מתפללים להקב"ה שזה באמת ילך ויגבר ושההכנסות יהיו לצורך העניין.
משה גפני: בקיצור, אנחנו משנים את זה גם בתיקונים עקיפים, במה שצריך, ולגבי השם אנחנו נחזור בסוף, מי שיציע את ההצעה הכי יפה - - -
<ענת לוי: יקבל פרס?
משה גפני: אני לא רוצה להתחייב.
<יוגב גרדוס: אחוז מנכסי הקרן.
משה גפני: אחוז הקרן?
<שגית אפיק: אני לא מסבירה את הסעיפים האלה כי אנחנו נגיע אליהם בהמשך, אין צורך.
משה גפני: לא, אנחנו כבר בחקיקה.
<שגית אפיק: אני לא מסבירה את סעיף 20 וסעיף 14, תכף נראה את מבנה הקרן ממילא.
משה גפני: חוק בנק ישראל זה החוק שלנו?
<שגית אפיק: כן, זה החליף את החוק מ-1954.
משה גפני: למה "לרבות המשנה לנגיד"?
<שגית אפיק: כי יש מינוי של עובד בנק ישראל כחבר מועצה ורצו להעביר - - -
<אלעזר במברגר: לשלול איזושהי הווה אמינא שעובד הבנק לא תופס את ההגדרה של המשנה לנגיד.
<שגית אפיק: שהתפקיד בכיר.
<אלעזר במברגר: יכולה להישמע טענה כזאת כי אתה אומר:
<אלעזר במברגר: יש נגיד ויש משנה לנגיד ואולי - - -
משה גפני: אה, שהם בקטגוריה עליונה יותר?
<אלעזר במברגר: רצינו להבהיר שגם הוא בגדר עובד.
משה גפני: על רווחי גז ונפט.
<שגית אפיק: ""השר" – שר האוצר.
<שגית אפיק: " אני מבינה שהכוונה פה כשכותבים: "השר – שר האוצר", שהוא זה אחראי על החקיקה הזאת?
<אלעזר במברגר: השר הוא הממונה על ביצועו של החוק, יש סעיף כזה בסוף.
<שגית אפיק: למה שר האוצר?
<שגית אפיק: למה לא ראש הממשלה, למשל?
<אלעזר במברגר: היתה התלבטות אמיתית בעניין הזה.
משה גפני: איפה היתה התלבטות?
<אלעזר במברגר: אני מניח שהרקע הוצג, היתה ועדה בין-משרדית שישבה ודנה גם על הדברים האלו ארוכות, תקופה מאוד ארוכה.
<אלעזר במברגר: נמצא כאן יוגב מאגף תקציבים שיוכל להרחיב על העבודה וגם מוריס.
<שגית אפיק: מי היה בוועדה הבין-משרדית?
<יוגב גרדוס: יושב-ראש המועצה הלאומית לכלכלה עמד בראש הוועדה, הסגן שלו פה יכול להציג את עבודת הוועדה שוב למרות שהוצגה כבר בישיבה הקודמת.
<שגית אפיק: מי היו חברי הצוות בוועדה?
<יוגב גרדוס: המועצה הלאומית לכלכלה, החשבת הכלכלית, הממונה על התקציבים, היועץ המשפטי לממשלה, מבנק ישראל היו מספר נציגים.
<מוריס דורפמן: אחד מהם יושב פה, בארי טאף.
משה גפני: שלום, מה שלומך?
משה גפני: היינו יחד בחוק בנק ישראל.
משה גפני: אגב, יש פרוטוקול לצוות הבין-משרדי?
<יוגב גרדוס: חלקו מושחר.
<מוריס דורפמן: אין שום דבר מושחר.
<יוגב גרדוס: אין מושחר, אני צוחק.
משה גפני: אם זה לא סודי הייתי רוצה לראות את זה אבל אם זה סודי אז לא.
<אלעזר במברגר: יש מסמך המלצות מסודר של הוועדה על בסיסו עבדנו ולפי המלצות הוועדה היו"ר הוא שר האוצר.
<שגית אפיק: תוכלו להעביר לנו את מסמך ההמלצות?
משה גפני: כן, אם אפשר להעביר לוועדה.
משה גפני: למה שר האוצר?
משה גפני: אני אסביר לכם מה השאלה שלי, השאלה איזה שר – אגב, אנחנו לא מדברים על השר הנוכחי, אני מוסר הודעה לפרוטוקול, אנחנו מדברים על השר של 2017, שזה יכול להיות מישהו שיושב פה ליד השולחן, לך תדע מה יהיה ב-2017 – אני לא שאלתי על הנגיד ולא שאלתי על המועצה, אני שואל על השר.
משה גפני: השאלה היא לגבי הקונספט של הקרן, מה זה הולך להיות, האם זה הולך להיות תקציב המדינה ובצדו יש קרן או שיש משהו אחר מנותק לחלוטין?
משה גפני: אם הוא משהו שעומד ליד תקציב המדינה אז השר הוא שר האוצר.
משה גפני: אני בוסר בעניין, אני מתחיל.
<יוגב גרדוס: גם אני.
משה גפני: אתה לא בגלל שאתה היית בצוות הבין-משרדי, אני לא הייתי.
<יוגב גרדוס: בתהליך החקיקה כולנו בוסר.
משה גפני: אבל אם אנחנו מדברים על משהו חדש, זאת אומרת שיש תקציב מדינה אבל הוא לא רלוונטי לענייננו.
משה גפני: בוקר טוב, חבר הכנסת טופורובסקי, אני חוזר עוד הפעם לכבוד חבר הכנסת: אנחנו נמצאים בחלק של ההגדרות, קיבלנו החלטה כבר, אם אתה רוצה להתנגד לה אתה מוזמן, לא יקרא לחוק – ואנחנו עושים גם תיקון עקיף לחוק ששינסקי, חוק ששניסקי זה חוק על היטל על רווחי הנפט והגז – אני לא רוצה שיהיה כתוב בשם של החוק על "רווחי הנפט", אני רוצה שיהיה כתוב "רווחי הגז והנפט".
משה גפני: הגז היום הוא יותר טרנד.
משה גפני: על כל פנים, בהגדרות אנחנו הגענו להגדרה שהשר הוא שר האוצר ואני שואל את נציגי הממשלה - - -
<שגית אפיק: "השר - שר האוצר", המשמעות של זה שהוא הממונה על ביצוע החוק, בין היתר אגב הוא גם קובע את תחילתו של החוק.
משה גפני: את זה נראה בהמשך, זה לא רלוונטי כרגע.
משה גפני: כרגע אני לא שואל למה השר זה שר האוצר ואמרתי שאנחנו מדברים על שר האוצר של 2017, אמרתי בדיוק כשהיית בדלת שאני לא מדבר על שר האוצר הנוכחי בגלל שזה בוודאי לא הולך עליו, זה הולך על שר של עוד כמה שנים.
משה גפני: השאלה האם החוק הזה או הקרן הזאת עומדת ליד תקציב המדינה: יש תקציב מדינה, יש קרן לרווחי הגז והנפט, ואז השר הממונה הוא שר האוצר.
משה גפני: הוא רואה את שני הדברים יחד: הוא רואה את תקציב המדינה, הוא רואה את ההכנסות מהקרן ואת פירותיה ולכן הוא השר הממונה.