GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רונית תירוש: אשדוד, בבקשה.
נונה אלטמן: צהריים טובים.
נונה אלטמן: אני מנהלת את מרכז כיוונים, שזאת מחלקה במינהל החינוך בעיריית אשדוד.
נונה אלטמן: יושבת איתי כאן לי מגן שהיא אחראית על תכנית חינוך לאקדמיה.
נונה אלטמן: כמו שיש מחלקה לחינוך יסודי, על יסודי, חינוך מיוחד, יש מחלקה בעיריית אשדוד שמטפלת בנושא ההשכלה הגבוהה ואנחנו הבנו את נושא ההשכלה הגבוהה והתחלנו לטפל בו כבר לפני עשור.
נונה אלטמן: אשדוד היא עיר מורכבת, עם אתגרים רבים ומשמעותיים, 30% עולים, 30% חרדים, ובאמת אנחנו הבנו שכדי לצמצם את הפערים, לפחות בעתיד, אנחנו צריכים לטפל בנושא הזה לעומק.
נונה אלטמן: אני חייבת להגיד, התכנית הזאת התחילה לפני שמונה שנים, הדיון הזה כאן, זה שאנחנו יושבים ומדברים על זה, עצם זה שאם יש המרה או אין המרה, זה בעיניי התקדמות אדירה, כי עד לפני כמה שנים לא הייתה הכרה כל כך משמעותית בנושא הזה.
נונה אלטמן: אז קודם כל אנחנו בוויכוח שהוא ויכוח טוב ובאיזה שהוא מקום שהוא מאוד מאוד חיובי בעיניי.
נונה אלטמן: כן אני חושבת שיש ערך משמעותי ונוסף להציג את מה שקורה באשדוד, כי אשדוד למעשה היא עיר שלוקחת אחריות על תחום ההשכלה הגבוהה ועובדת עם שלוש האוניברסיטאות.
נונה אלטמן: אנחנו עובדים גם עם האוניברסיטה הפתוחה, שותפים מאוד יקרים המון שנים, עם אוניברסיטת תל אביב ועם אוניברסיטת בר אילן ויש לנו תלמידים בכל שלוש האוניברסיטאות.
נונה אלטמן: אני אעבור בקצרה.
נונה אלטמן: כאמור דיברתי על זה שאנחנו הרשות היחידה שלקחנו על זה אחריות והטמענו את נושא החינוך להשכלה הגבוהה כערך בתוך המערכת, אנחנו עושים את זה כחלק מהמדיניות שלנו בחינוך, מן הגן לאוניברסיטה, ולמעשה מסבסדים תכנית שהיא מאוד מאוד רחבת היקף.
נונה אלטמן: קצת על העקרונות המנחים שלנו והעקרונות המנחים שלנו יסייעו לנו להבין על מה אנחנו מדברים.
נונה אלטמן: לנו מאוד מאוד חשוב לאפשר לכל תלמיד להשתתף בתכניות אקדמיות ולא בכדי אני אומרת את זה.
נונה אלטמן: יש ילדים שחשוב להם ללמוד בתוך העיר ומה לעשות, באשדוד אין המון מוסדות אקדמיים, באשדוד יש שלוחה של האוניברסיטה הפתוחה ויש גם את מכללת סמי שמעון.
נונה אלטמן: במכללת סמי שמעון כידוע לכם אין תכניות לתלמידי תיכון, אנחנו מפתחים אבל זה לא משהו שהוא מאוד מאוד ממוסד.
נונה אלטמן: לעומת זאת יש תלמידים שדווקא כן מאוד מאוד חשוב להם לצאת מהעיר ולהיחשף ולהגיע לאוניברסיטת תל אביב ולהגיע לאוניברסיטת בר אילן ויש ערך מוסף מאוד חזק ומאוד משמעותי בהגעה שלהם לתוך האוניברסיטה בלמידה שלהם, זה לא אומר שהלימודים באוניברסיטה הפתוחה הם פחות טובים, זה אומר שיש משהו בהגעה פיזית של ילד לקמפוס ובתחושות האלה ובריחות האלה של האוניברסיטה- - -
רונית תירוש: לגעת בדשא, אני אומרת.
נונה אלטמן: לגעת בדשא, יש משהו מאוד מאוד חשוב ואנחנו רואים את זה.
נונה אלטמן: קצב אישי ותכנית תהליכית – גם זה משהו שהוא מאוד מאוד חשוב.
נונה אלטמן: יש תלמידים שמתאים להם לרוץ, תלמידים מאוד מוכשרים, מתאים להם לקחת ארבעה, חמישה, שבעה קורסים, מתאים להם לסיים תואר ראשון תוך כדי הלימודים וזאת לא המטרה שלהם, ויש תלמידים שמתאים להם לטעום ובגלל זה המגוון בעבודה שלנו עם שלוש האוניברסיטאות הוא מאוד חשוב כי זה שיש גיוון זה נפלא וכל תכנית היא מיוחדת והיא שונה ובאוניברסיטה הפתוחה יש דברים נפלאים ובתל אביב יש דברים מיוחדים ואחרים ובבר אילן יש דברים אחרים, והגיוון הזה הוא גיוון טוב, ולנו כעיר שרוצה לעודד את נושא ההשכלה הגבוהה ורוצה לעודד את הנוער שלה לרכוש השכלה גבוהה אנחנו רוצים לאפשר בחירה.
נונה אלטמן: ולכן, אני מגיעה לשקף הבא, אנחנו משקיעים המון המון כסף.
נונה אלטמן: התכנית הזאת עולה מיליון שקלים, אנחנו מאפשרים מלגה לכל תלמיד, בלי קשר למצב סוציו אקונומי, להיכנס לתכניות האלה ולממן את התכניות האלה, כך שאני חושבת שעצם זה שהמשרד מביא כסף, מביא משאבים לתכנית הזאת, זה מהלך מבורך וחדש ואנחנו מאוד מאוד שמחים על כך.
נונה אלטמן: קצת מספרים.
נונה אלטמן: אנחנו משתדלים להרחיב כמה שיותר את הנגישות ובשלב הראשון חושפים את הילדים לתכניות של השכלה גבוהה, אם זה ימי עיון באוניברסיטה ואם זה הרצאות ואם זה שבוע אקדמיה ומיליון ואחד דברים ובסופו של יום אנחנו מצטמצמים לכ-250 תלמידים שבוחרים בפועל ללמוד קורסים לקרדיטציה, אם זה לצבירה ואם זה למסלולים מואצים, אבל 250 תלמידים שלומדים בפועל מכלל העיר זה משמעותי וכל שנה אנחנו צומחים ומרחיבים את המעגל.
נונה אלטמן: זה נתון מאוד חשוב, כמחצית מהתלמידים שלנו לומדים באוניברסיטה הפתוחה, אבל כמחצית מהתלמידים שלנו, החלק האחר, לומד באוניברסיטת בר אילן ואוניברסיטת תל אביב.
נונה אלטמן: זה אומר שלנו כעיר יש עכשיו בעיה, בעיה אולי טובה, אבל בעיה.
נונה אלטמן: כשאנחנו מציגים את המסלולים מול ההורים לנו חשוב תמיד לאפשר גיוון ותמיד השאלה הראשונה של ההורים היא 'מה ייצא לי מזה?
נונה אלטמן: מה ייצא לילד שלי מזה?
נונה אלטמן: למה עכשיו אתם משכנעים אותנו- - -
רונית תירוש: ואז פה הוא פטור מבגרות ושם הוא לא.
נונה אלטמן: 'מה, למה אתם משכנעים אותנו בכלל לקחת?'
רונית תירוש: הפלחים ישתנו בעוד שנה ומשהו.
נונה אלטמן: אנחנו חוששים אולי שהדברים ישתנו ותהיה מגמה, ולנו כעיר שמשתדלת לפתוח זה מייצר איזה שהיא בעיה.
קריאה: יש מעבר מאחד לשני?
נונה אלטמן: בשלב המכינות יש מעבר אחד מהשני, בשלב האקדמי כבר כמעט ואין.
נונה אלטמן: זאת אומרת אם ילד עשה מכינה באוניברסיטה הפתוחה- - -
יהודית גל-עזר: אין לנו מכינות.
נונה אלטמן: יש, אשנב לאקדמיה.
יהודית גל-עזר: זה לא מכינה, זו תכנית חשיפה לאקדמיה, אבל זה לא מכינה.
יהודית גל-עזר: זה לא דומה בכלל למכינות.
יהודית גל-עזר: רק לדייק.
נונה אלטמן: בסדר, יש תכניות דומות בכל האוניברסיטאות.
יהודית גל-עזר: זה שונה לחלוטין.
נונה אלטמן: לא, יש שלוש תכניות, בבר אילן, בתל אביב ובפתוחה, שלוש התכניות האלה- - -
יהודית גל-עזר: סליחה, אבל אי אפשר- - -
נונה אלטמן: בכל מקרה לנו מאוד מאוד חשוב כעיר, מצד אחד לברך, מצד שני באמת המגוון והבחירה.
רונית תירוש: אני מאוד מודה לך, כי את באה דווקא מהצד של התלמידים והרשויות המקומיות, אין לך אינטרס באוניברסיטה כזו או אחרת ואת אומרת, 'רבותיי, המגוון פה חשוב', ומה שהתחדד פה מאוד זה שבעצם המגוון לא מתאפשר בשיטה החדשה והוא ידעך יותר ויותר.
רונית תירוש: אם יש למישהו עוד הערה לומר, להוסיף, בבקשה, אבל בקצרה, אנחנו חייבים לסיים ואחר כך אני בכל זאת אאפשר למשרד החינוך להביע עמדה בתום הדיון, מה הוא מתרשם, אם הוא השתכנע, חלקית, לגמרי לא.
רונית תירוש: כן, שירה.
שירה שופטי: אני מנהלת היחידה לנוער שוחר מדע באוניברסיטת תל אביב.
שירה שופטי: אמרו פה הרבה מאוד דברים, עם רוב הדברים אני מסכימה במאה אחוז, אבל יש נקודה אחת שלא מספיק עלתה, דיברנו על זה שהמשאב הכי חסר הוא לא תקציב, אלא דווקא זמן ולכן הבגרות היא מאוד קריטית ואם לא תהיה בגרות אנחנו חוששים שיהיו תלמידים שלא יבואו, ודווקא התלמידים משכבות חלשות, התלמידים מהשכבות החזקות ימשיכו לבוא אלינו, אנחנו סמוכים ובטוחים.
שירה שופטי: אבל לא דיברו על הנושא המאוד חשוב, שזה הכרה של משרד החינוך.
שירה שופטי: אנחנו עד היום מנסים לתת שירות חינוכי ציבורי ולא פרטי, אנחנו מנסים להיות קשורים למשרד החינוך, ושלומית יודעת את זה, כי עוד מימייך כמנכ"לית, כל התכניות שלנו היו באישור משרד החינוך, בשיתוף פעולה עם משרד החינוך, בשיתוף פעולה עם בתי הספר ועם הצוות החינוכי.
שירה שופטי: אין לנו רצון לעשות תכנית שפועלת נגד בתי הספר.
שירה שופטי: במצב שאתם מציגים את זה היום, זו תכנית שילד צריך לבחור, או זה או זה, שבתי ספר בעצם מקימים תכנית שמתחרה בתכנית שלנו ומתחרה על כל ילד.
שירה שופטי: הדרישה השלישית שלנו בעצם, חוץ מבגרות ומלגות, זה סוג של הכרה ולהיות חלק ממערכת החינוך הציבורית שתיתן גם מקום להשכלה גבוהה במוסדות האקדמיים האחרים.
שמעון גפשטיין: אני רוצה להוסיף עוד דבר אחד, שאני חושב שזה זלזול בכנסת ישראל, משום שהיה דיון של ועדה של משרד החינוך בנושא הזה ויצאה מפה קריאה וישבו פה נציגי משרד החינוך והם קראו ביחד ואף אחד לא דיבר על תכנית עם אוניברסיטה, הקריאה הייתה כל האוניברסיטאות.
שמעון גפשטיין: היו נציגי הצבא שתמכו בעסק.
שמעון גפשטיין: פשוט יש החלטה ויש זה ומשרד החינוך עושה בלי כל קשר.
שמעון גפשטיין: בשביל מה ישבנו כאן כולנו?
שמעון גפשטיין: גם יש לי רושם שגם עכשיו אנחנו נשב כולנו ולא ייצא כלום מזה.
שמעון גפשטיין: אז אני מבקש שלוועדות בכנסת ישראל תהיה משמעות, במשרד החינוך בכלל לא התייחסו, לא העלו את הנקודה הזאת שזה יעלה עם בית ספר, עם האוניברסיטה הפתוחה, זו התעלמות מוחלטת מהחלטה של ועדת החינוך.
שמעון גפשטיין: דבר נוסף שאני רוצה להגיד, כל האוניברסיטאות, אנחנו, ניזונים מכספים של תרומות, אנחנו ממשרד החינוך לא מקבלים שום דבר כמעט, כולל תכנית המצוינים שלנו, כך שאני צריך ללכת לתורם.
שמעון גפשטיין: כשאני בא לתורם ואני אומר לו, 'תשמע, התכנית שלנו לא תוכר על ידי משרד החינוך של מדינת ישראל', הוא לא משלם את זה.
שמעון גפשטיין: אז לא רק שהם לא תומכים בנו, הם גם מפריעים לנו לקבל כספים ותרומות, אז הנזק הוא עצום.
רפאל שרבו כהן: נאמר שהתכנית באוניברסיטה היא נגד בית הספר ואנחנו יחד עם בית הספר, יש תלמידים שבית הספר לא מאשר להם, אבל אנחנו תלמידים בבית ספר ובנוער שוחר מדע באוניברסיטת תל אביב, חשוב מאוד שגם נהיה תלמידים בבית הספר וכל הזמן בבית הספר, זה דבר שהבהירו לנו הרבה פעמים.
רפאל שרבו כהן: העניין הוא רק שאם אנחנו כבר לומדים מקצוע ואנחנו עושים אותו באותה הרמה, זה לא... פשוט לא...
רונית תירוש: אתה אומר שאתה לא מצליח להבין מה- - - אתה לא היחיד.
איתי בלוך: אני רוצה לומר משהו שאולי יישמע קצת משעשע, אבל באמת שזו לא הכוונה.
איתי בלוך: כולכם פה אנשים מאוד חשובים ואני לא כל כך עדיין מבין את המערכות של הפוליטיקה, אז באמת חשוב לי להבין, כל השיחה הזאת וכל הדיונים האלה, בסופו של דבר הוועדה הזאת כוועדת המדע והטכנולוגיה, מה כוחה, מה מעשיה?
איתי בלוך: כי אני מודה שאני חשבתי שאיפה שהוא זה יעלה במהלך הדיון ואני אולי אבין, אבל באופן- - -
קריאה: כשתבין, תספר לנו.
רונית תירוש: זה כמו שהילד בסיפור על הילד הקטן שאמר 'המלך הוא עירום'.
רונית תירוש: פרופ' גפשטיין שאל את זה יותר בעדינות.
רונית תירוש: הוא לא שאל, הוא רק הרים להנחתה כאן וחשבתי להתעלם מזה אבל עכשיו כשחידדת, אז אני אסביר לך.
רונית תירוש: באופן עקרוני הרשות המחוקקת, קרי הכנסת, היא מפקחת על עבודת הרשות המבצעת.
רונית תירוש: זאת אומרת היא לא יכולה להחליט בשבילה, אבל אם הרשות המבצעת יצאה בהנחיה או החלטה והיא לא מבצעת אותה, למשל, בעיקר אם זה תחת חקיקה ומתוקף חקיקה מסוימת הם אמורים לעשות ולא עושים, אז אני יכולה לעשות להם נו נו נו ולנזוף בהם וכו' וכו'.
רונית תירוש: אני לא יכולה להחליט בשבילם אילו תכניות להפעיל ואיך להפעיל.
רונית תירוש: מה המטרה של הדיון?
רונית תירוש: והשאלה היא בהחלט במקומה, ראיתי פה עוולה, ראיתי פה משהו שגורם לאי צדק משווע גם כלפי התלמידים, גם כלפי האוניברסיטאות, הנזק שהולך להיגרם להם בעקבות התכנית הזאת שכרגע היא פיילוט אבל לפיילוט יש בדרך כלל מן טבע כזה להתממש עם הזמן ולכן יכולתי להבליג והחלטתי שלא להבליג, החלטתי להרים את הדיון לסדר היום הציבורי.
רונית תירוש: אני אוציא מכאן מכתב לשר החינוך, אני גם אעקוב במסגרת כלים אחרים שיש לי, כמו שאילתות, וגם כלים לא פורמליים, יש לי פגישה עם שר החינוך ב-18 בחודש, זה אוטוטו, ואני בוודאי אעלה את זה.
רונית תירוש: יש לי הרגשה שהשר אולי לא ער לחוסר השוויון שנוצר פה בעקבות תכנית מבורכת, ופתחתי את הדיון ואמרתי שהתכנית טובה, רק אני מתקנאת ואומרת שהיא תהיה גם במקומות אחרים.
רונית תירוש: התחדד לי בעקבות הדיון, אילו הייתי מקיימת את השיחה הזאת עם השר בלי התובנות שקיבלתי בדיון, אז הייתי נמצאת במצב של חוסר בהנמקה מספקת לשר, אבל היום אני כבר יותר חכמה בעקבות הדיון וגם בכתובים אנחנו נוציא לו מכתב בעקבות הדיון, יכול להיות שאנחנו תיכף נקבל תשובה מהמשרד ש'וואלה, יש פה קייס שלא היינו ערים לו, לכל הפרספקטיבה הרחבה הזאת והיינו בחשיבה יחסית צרה, אז נרגיע את עצמנו', אבל אם לא, אנחנו נכתוב את הדברים, אנחנו נדרוש דיון מחודש במשרד ונבקש להיות גם שותפים לתשובות שתינתנה בעקבות הדיון הזה.
רונית תירוש: אני באמת רוצה לקוות שבעקבות הדיון ייפתח איזה שהוא שיקול דעת נוסף ויכניסו לפיילוט לפחות פקטור בקרה מסוים, זאת אומרת לקחת אחת או שתיים מהאוניברסיטאות, לתת גם את הפרויקט שם, תוך שהם מחילים עליהם אולי מחויבויות אחרות.
רונית תירוש: פרופ' דינה תירוש אמרה שהיא לא מוכנה לקחת כתנאי מקדים את האשנב או את הכתיבה המדעית, כי היא אומרת שמי שהולך לקורס שלי ומוציא ציון גבוה בוודאי יש באמתחתו כבר את כל המיומנויות שרציתם לתת להם במסגרת אותם קורסי קדם.
רונית תירוש: אז זה מייתר ולא צריך וזה בזבוז משאבים.
דינה תירוש: אפשר גם בדרכים אחרות.
שמעון ינקלביץ: אפשר גם במכינות שאנחנו עושים.
רונית תירוש: יכול להיות שכן יקבלו את התנאי המקדים שכל ציון שניתן פה יוכל להיות גם מוכר באוניברסיטה אחרת, שזה בסדר.
רונית תירוש: יש פה אי אילו דברים שאולי כן צריך לעשות, אבל שוב, זה צריך להיות נדון במשרד החינוך, בדו שיח הדדי, אינטראקטיבי, ולהגיע להסכמות.
רונית תירוש: אני באמת לא יכולה לחיות בשלום עם התכנית הזאת שהיא חד צדדית לחלוטין, אני חושבת שהמגוון הוא חשוב.
רונית תירוש: לא בכדי שר החינוך נלחם על אריאל כמי שתוכר כאוניברסיטה גם לתושבי יהודה ושומרון.
רונית תירוש: שוב, הצרו את רגליהם של אנשי יהודה ושומרון, אם הם רצו לקבל קרדיטציה אקדמית הם היו חייבים לעשות מעשה, או לפעול דרך האוניברסיטה הפתוחה או לכתת רגליהם.
רונית תירוש: זאת אומרת המגוון פה הוא פקטור מאוד חשוב והמשרד תוחם את ילדי ישראל למסלול אחד וייחודי.
רונית תירוש: אני גם אומרת, שלומית, בחמד"ע, למשל, אמנם זה לא מוסד אקדמי, אבל המורים שם הם לא מורי משרד החינוך, הם לא חלק מהסגל של משרד החינוך ובכל זאת אתם מאפשרים שם לילדים לצאת למקום שהוא לא בית הספר שלהם, ללמוד שם פיזיקה והלימודים הללו מקנים להם אפשרות לחזור לבית הספר ולהיבחן שם.
רונית תירוש: זו ואריאציה אחרת, אבל לא התניתם את זה בחברת הילדים והלימודים חייבים להיות בתחום הפיזי של בית הספר.
רונית תירוש: גם יש פה תרתי דסתרי, אתם מברכים על הרבה מאוד תכניות ובסופו של דבר שומטים את הקרקע מתחת לרגליהם.
רונית תירוש: אני לא הייתי ערה לנזק שאתם יוצרים ותיצרו בעצם לאוניברסיטאות.
רונית תירוש: אם אני הורה לילד, אני אומרת לו, 'מאחר שהזמן שלך הוא זמן נתון, למה תבזבז אותו באוניברסיטה?
רונית תירוש: לך תעשה את זה באוניברסיטה הפתוחה ותרוויח שם את ציון הבגרות'.
רונית תירוש: שלא לשמה, אתם באתם לברך ויצאתם מקללים במידה מסוימת ואת זה בטח לא הייתם רוצים.
שלומית רחמל: אני רק רוצה קודם כל להתייחס להחלטות קודמות שאני לא בטוחה שאני יודעת למה התכוונת, אבל התכוונת לוועדה של פרופ' ציפי ליבמן שישבה מטעם המל"ג ובדקה את- - -
שמעון גפשטיין: לא, ועדת החינוך.
שלומית רחמל: לא החליטו שם שום דבר אחר ממה שאנחנו עשינו.
שלומית רחמל: התכנית הזאת, עוד פעם אני אומרת, אמנם לקחו למקום אחר את הנושא של הפיילוט, אבל זו תכנית שאנחנו מתחילים אותה באמת כדי לבחון את כל ההיבטים שלה והיא בנויה על מספר נדבכים, כשנדבך אחד זה קורסי המבוא, נדבך אחד הוא הלימודים בתוך בית הספר והאחריות הבית ספרית, עם רשת הביטחון שתינתן לכל תלמיד שירצה לעזוב את התכנית.
שלומית רחמל: אני רוצה לומר עוד דבר אחד, התכנית לא מיועדת לתלמיד הבודד, אלא לבתי ספר שנרשמים לתכנית.
שלומית רחמל: כל בית ספר שיבחר להירשם לתכנית יוכל להיכנס אליה עד לגבול מסוים שכרגע לא נקבל מעבר לו בגלל העובדה שזה פיילוט שעומד למבחן.
שלומית רחמל: היום יש במשרד החינוך ועדה שבודקת את כל הנושא מחדש של בחינות הבגרות, בראשות מנכ"לית המשרד, השר ביקש למנות ועדה כזו.
שלומית רחמל: כל הנושא של מקצועות הבחינות של בחינות הבגרות עומד עכשיו לבחינה יסודית חדשה, אני משערת שהנושא הזה של לימודים אקדמיים מול לימודים בתוך בית הספר יהיה אחד מהנושאים שיידונו גם בוועדה הזאת שהיא בכלל דנה באופן יסודי ובסיסי בכל מדיניות המשרד באשר למקצועות הבגרות, ואני משערת שהנושא הזה יעלה גם שם.
שלומית רחמל: באשר לחמד"ע, אני רק רוצה להסביר ואני כן רוצה לציין את זה, נכון שאתם אומרים כאילו הילדים האלה מופלים, אבל במצב הקיים היום מופלים הרבה מאוד ילדים אחרים שאין להם הזדמנות להגיע לתל אביב, שאין להם את הכסף להגיע לטכניון.
שלומית רחמל: מי כמוני מקבלת כל יום מכתבים, בקשות לסיוע בהסעה לטכניון, ברכבת, לאן שאפשר, והם לא מסוגלים לעמוד בהוצאות נסיעה, אז לא צריך לחשוב שכולם יכולים להגיע לאוניברסיטה, לכולם יש את הכסף להגיע ואת הנגישות- - -
שמעון גפשטיין: לא על זה מדובר.
שלומית רחמל: אני לא מפלה לרעה או לטובה, אני אומרת שאני פותחת עוד תכנית שכרגע רוב בתי הספר בפריפריה- - - והנושא של כל בחינות הבגרות הוא בכלל היום בבדיקה מחודשת במשרד החינוך.
רונית תירוש: טוב, זו התחמקות, אני חייבת לומר, שלומית.
רונית תירוש: אני באמת אומרת את זה, את אדם מאוד נבון ואת מתעקשת כאילו לא להבין.
רונית תירוש: אתם יצרתם אפליה מאוד ברורה.
רונית תירוש: זה שאתם רוצים לאפשר לילדים שאין באמתחתם את הכסף כדי לנסוע באוטובוס או ברכבת, זה מובן וזה מבורך וטוב שיש את האוניברסיטה הפתוחה.
רונית תירוש: אבל מצד שני סגרתם את הדלת לאלה שיש להם.
רונית תירוש: זה כמו הסיפור עם הטייקונים, לטייקונים יש, בואו ניקח מהם.
רונית תירוש: מה לקחת מהטייקונים?
רונית תירוש: לקחת מהם את האופציה להמרה ואת אותו זמן שיש להם, הם צריכים לא לוותר מצד אחד, ואני לא רוצה שיוותרו, כי מקבלים פי עשרה יותר מאשר בבית הספר, שם כשהם באוניברסיטאות מחקר, ואני צריכה אותם כאזרחית במדינה הזאת ואני רוצה אותם בפרסי נובל ומבית הספר בלבד הם לא ייצאו לפרסי נובל, אז את בעצם אומרת להם כך, 'אני אקשה על חייכם, אל תוותרו על האוניברסיטאות, כי אתם עושים שם דברים חשובים, אבל גם אני לא אוותר לכם על הבגרות, תעשו גם וגם'.
רונית תירוש: אני מרחמת על הילדים הללו, הם כן מסוגלים אבל למה להקשות עליהם?
רונית תירוש: למה לא בזמן הזה שירוויחו מההמרה שיילכו ללמוד ריקוד, מחול, מוזיקה, עוד משהו?
שלומית רחמל: אני אומרת שכל הנושא הזה ייבחן ב- - -
רונית תירוש: לא, העמדה שלך מאוד חשובה.
רונית תירוש: להגיד 'ייבחן', אני מכירה את זה, בואו נקים ועדה שתבדוק את זה.
רונית תירוש: אני מכירה.
רונית תירוש: זה לא ממין העניין, את זה תשאירי שם.
רונית תירוש: השר רוצה לעשות שינוי בבגרויות, רוצה להביא 5 בגרויות במקום 35, זה בסדר גמור, לא אכפת לי, זה לא ממין העניין, זה לא הדיון.
רונית תירוש: אני אומרת פה נקודה מאוד חשובה למדינת ישראל, מדובר פה במוסדות מחקריים, חשוב לנו לתמרץ את התלמידים, חשוב לנו לאתגר אותם ואנחנו פה מאתגרים אותם מאוד ובכלל לא מתמרצים אותם, זה מה שאני טוענת.
רונית תירוש: אני רוצה לסכם את הדיון, כי הוא כבר היה אמור להסתיים.
רונית תירוש: אני אומרת כך ואני גם כותבת את דברי הסיכום לשר: הוועדה מברכת את משרד החינוך על היוזמה לגבש טבלת המרה לקורסים אקדמיים כחלופה לבחינות בגרות.
רונית תירוש: יחד עם זאת, התכנית שיוחדה אך ורק לאוניברסיטה הפתוחה- - -
קריאה: בראשית הדרך.
רונית תירוש: אתם תגדירו לעצמכם, אני מכירה את התהליך.
רונית תירוש: התכנית שיוחדה רק לאוניברסיטה הפתוחה גורמת נזק בלתי הפיך למוסדות האקדמיים המחקריים משום שבעצם הם יוצרים תמריץ שלילי לתלמידי ישראל.
רונית תירוש: בגלל מגבלת הזמן התלמידים כנראה יבחרו ללמוד רק בתכנית האוניברסיטה הפתוחה משום שרק שם יתאפשר להם להמיר את הקורסים האקדמיים בבחינות הבגרות, או את בחינות הבגרות בקורסים אקדמיים, ולפיכך מדינת ישראל ובוודאי האוניברסיטאות יפסידו את פוטנציאל התלמידים הללו בתכניות השונות שמתקיימות במשך שנים רבות בשיתוף עם משרד החינוך ולעתים אף בסבסודו.
יהודית גל-עזר: למה מדינת ישראל תפסיד?
יהודית גל-עזר: מדינת ישראל לא תפסיד את התלמידים, הם יוכלו להמשיך ללמוד אחר כך בכל מקום אחר.
רונית תירוש: אני אסביר לך למה היא תפסיד.
רונית תירוש: אני מפסיקה רגע את הסיכום, דבר שלא מקובל.
רונית תירוש: אני שאלתי את התלמידים אם הם יפסיקו את הלימודים שלהם שם לטובת האוניברסיטה הפתוחה, הם אמרו 'לא', אבל את מבינה שאותו תלמיד שצריך להקדיש גם לזה וגם אחר כך לבחינת הבגרות באותו מקצוע, ולזכור שאסור לו להזכיר איזה אלגוריתם מסוים שהוא למד אותו בעצם אצל הפרופסור באוניברסיטה אבל לא אצל המורה בתיכון וזה יכול להזיק לו בבחינה עצמה, אני חושבת שאנחנו פה מקשים יתר על המידה על התלמידים וזה מיותר.
יהודית גל-עזר: את זה אני בהחלט מבינה, אבל לומר שתלמיד שלומד באוניברסיטה מדינת ישראל תפסיד אותו, זאת אמירה מאוד חזקה ו- - -
רונית תירוש: לא זה מה שאמרתי.
יהודית גל-עזר: ופוגענית ב- - -
רונית תירוש: לא, לא, לא, לא זה מה שאמרתי, ואם הסברתי לא נכון אז הנה אני חוזרת.
רונית תירוש: הרי לא כולם יעברו לאוניברסיטה הפתוחה ואלה שלא יעברו יפסידו.
רונית תירוש: הרי לא כולם יעברו לאוניברסיטה הפתוחה ולא זה מה שאנחנו רוצים, אז לכן מדינת ישראל תפסיד כי אותו תלמיד יצטרך את אותו זמן מוגבל להקדיש לשני אפיקים וזה דבר שמשהו ייגרע, הוא לא יכול להיות מוכשר גם וגם וגם וגם, מישהו ומשהו ייגרע ולא זה מה שהייתי רוצה שיקרה.
רונית תירוש: עכשיו אני ממשיכה: סעיף שלישי – משרד החינוך, על פי התרשמות הוועדה, הציג עמדה לפיה יש לעודד תלמידים להישאר בבית הספר ולרכוש השכלה אקדמית בלמידה מרחוק/בשלט רחוק.
שלומית רחמל: או בהנחיה אישית.
שלומית רחמל: תלוי במספר, זה לא רק למידה רחוק.
רונית תירוש: או בהנחיה אישית, ובתנאי שלא באוניברסיטה.
רונית תירוש: הוא לא יוצא לאוניברסיטה.
קריאה: אם זה אישי זה לא בבית ספר.
רונית תירוש: אני הבנתי נכון?
שלומית רחמל: אישית זאת אומרת בלתי אמצעית, לא רק בלמידה מרחוק.
שלומית רחמל: או שמנחה יבוא לתוך בית הספר- - -
רונית תירוש: אני אמרתי את הדברים מאוד ברור, ובתנאי שהוא לא יוצא לאוניברסיטה, זאת המשמעות.
רונית תירוש: זה קשה לשמוע, אבל זאת המשמעות.
רונית תירוש: למידה אישית, סוגריים, ובתנאי שהוא לא ייצא לאוניברסיטה ללמידה האישית אלא היא באה אליו.
שלומית רחמל: היא בדרך כלל באה אליו.
רונית תירוש: יפה, אז אני הבנתי טוב.
רונית תירוש: הוועדה, ואני בראשותה, כך אני מתרשמת.
שלומית רחמל: אבל יש עוד מרכיבים- - -
רונית תירוש: אתם עושים לי משהו שלא ייעשה, אני מסכמת, אני לא כתבתי לי, אני אומרת מהראש את הדברים וחשוב לי להמשיך את הקו.
רונית תירוש: היא הנותנת שתכניות טובות באוניברסיטה תיסגרנה בעידוד המשרד.
רונית תירוש: אחד ועוד אחד יוצא אצלי שניים.
רונית תירוש: זה קשה לשמוע, אבל אני מחדדת את המסקנות שלי מהדיון הזה.
רונית תירוש: אשר על כן, אבקש משר החינוך לבחון מחדש את הפיילוט אשר הוצע במסגרת שיתוף פעולה של משרד החינוך עם האוניברסיטה הפתוחה ולאפשר תכנית דומה או זהה עם ההתניות המתבקשות גם עם שאר המוסדות האקדמיים המחקריים.
רונית תירוש: הוועדה מבקשת לקבל לידיה את החלטות המשרד בעקבות דיון שכזה, בשיקול דעת מחושב.
רונית תירוש: כמה זמן, שלומית וחנה, אתן חושבות שצריך להתנות את זה, עד ליום?
רונית תירוש: עד מתי אתן חושבות שיתאפשר דיון כזה?
שלומית רחמל: חודשיים, או חודש, עכשיו אוגוסט- - -
רונית תירוש: בואו נאמר עד לתחילת נובמבר?
רונית תירוש: סביר?
רונית תירוש: תפתחו את שנת הלימודים.
שלומית רחמל: נכון, נובמבר.
רונית תירוש: עד לתחילת נובמבר 2012.
רונית תירוש: מתי הפיילוט יוצא לפועל?
רונית תירוש: בספטמבר.
רונית תירוש: לא נורא, הפסדנו כבר את שנת הלימודים אבל אפשר להצטרף לסמסטר ב' של שנת הלימודים האוניברסיטאית.
רונית תירוש: אני רק רוצה לומר שהצטרף אלינו חבר הכנסת מיכאלי שבוודאי היה בוועדה אחרת אבל אני אעדכן אותו.
אברהם מיכאלי: ניהלתי את ועדת חוקה ולכן לא יכולתי להגיע.
רונית תירוש: אז אני אעדכן אותך, הנושא היה מאוד חשוב.
רונית תירוש: תודה רבה, הישיבה תמה.
רונית תירוש: אני פותחת את ישיבת ועדת המדע והטכנולוגיה.
רונית תירוש: על סדר-היום: הצעת חוק חשיפת פרטי מידע של מנוי ברשת תקשורת אלקטרוני, התשע"ב-2011 של חבר הכנסת זבולון אורלב.
רונית תירוש: אנחנו בשלב הכנה לקריאה שנייה ושלישית.
רונית תירוש: היום יום שלישי, י"ג בתמוז, תשע"ב, 3.7.2012.
רונית תירוש: התכנסנו בכמה בישיבות וקידמנו את הצעת החוק הפרטית של חבר הכנסת אורלב.
רונית תירוש: בשלב כזה ואחר משרד המשפטים הודיע לנו שהם מתכוונים לחוקק חוק ממשלתי וביקשו שאנחנו נמתין לתזכיר החוק.
רונית תירוש: המתנו למשרד המשפטים וסוף סוף מגיעים אלינו עם תזכיר חוק, שעוד מעט נשמע ונשמיע.
רונית תירוש: בגלל שחלף זמן הייתי מעוניינת שהיועצת המשפטית של הוועדה תפתח בסקירה על מה שהיה עד כה.
נירה לאמעי: אנחנו נמצאים בהליכים לקריאה שנייה ושלישית של הצעת חוק שעברה קריאה ראשונה בהתבסס על טיוטת תזכיר של משרד המשפטים.
נירה לאמעי: למעשה, ברגע שתגיע הצעת החוק הממשלתית, שעל העיקרים שלה נדון היום – כרגע יש לנו טיוטת תזכיר חדשה, מצמצת מאוד בגישתה שהוגשה לנו על-ידי משרד המשפטים.
נירה לאמעי: היא כמעט מיצתה את ההליכים בוועדת שרים לחקיקה וברגע שהיא תמצה אותם, היא תגיע לכאן לקריאה ראשונה ואז נבצע בוועדה מיזוג של הצעות החוק לפי סעיף 84 לתקנון הכנסת, באישור ועדת הכנסת.
רונית תירוש: כשאת אומרת מיזוג, אנחנו נוכל להוסיף על התזכיר?
נירה לאמעי: להוסיף תמיד יכולים.
נירה לאמעי: העניין הוא פרוצדוראלי, מאחר והמציע וגם הוועדה יצהירו שבגדול אנחנו נאמץ חקיקה שמשרד המשפטים מביא לנו.
נירה לאמעי: כמו תמיד, השארנו לנו תמיד את הזכות, להוסיף, לגרוע ולשנות, הכול בתוך המסגרת של השיקולים הקואליציוניים.
נירה לאמעי: לכן, ברגע שתגיע הצעה רשמית אנחנו בעצם נמזג אותה עם הצעת החוק שעברה קריאה ראשונה, על-פי סעיף 84 לתקנון, נקבל את אישור ועדת ה כנסת ואז נדון בנוסח אחד ממוזג של שתי הצעות החוק, הממשלתית והפרטית של חבר הכנסת אורלב.
נירה לאמעי: אני רוצה לציין שבאתר הוועדה התפרסמה חוות דעת, סקירה משווה שערכה לנו מחלקת המחקר של הלשכה המשפטית.
נירה לאמעי: סקירה נרחבת מאוד ממצה ויפה שאני ביקשתי לבצע,
נירה לאמעי: לטובתנו ולטובת הממשלה כדי שבאמת נדע מה קורה בעולם.
נירה לאמעי: הדברים מתעדכנים מיום ליום אבל שיהיו לנו את הנתונים.
נירה לאמעי: אני מבינה שבסופו של ד בר הגרסה הממשלתית לא כל-כך אימצה דברים שהובאו באותה סקירה משווה של ההסדרים במדינות אחרות.
רונית תירוש: אולי לא הספיקו לקרוא.
נירה לאמעי: לא, הספיקו, נתנו הרבה מאוד זמן.
נירה לאמעי: את הקריאה הראשונה העברנו כבר בתחילת 2012, אולי אפילו בסוף 2011.
נירה לאמעי: הסקירה של הלשכה המשפטית מראה שבארצות הברית, שבדיה וגרמניה, מדינות בולטות בתחום החקיקה שאנחנו נוטים לאמץ מהן כללים, היתה הפרדה של זכות יוצרים וקניין הרוחני מעוולות של לשון הרע.
נירה לאמעי: אני רוצה לציין במיוחד את גרמניה שנקטה בכלל מעניין של הפרת זכויות יוצרים ברמה מסחרית.
נירה לאמעי: אני לא אכנס לזה עכשיו.
רונית תירוש: אני רוצה לומר שלא רווינו נחת בדיון הקודם וגם לפני כן מההצמדה מאי ההחרגה של נושא זכויות יוצרים.
רונית תירוש: פה העוולה היא אחרת.
רונית תירוש: היא מוכחת, היא ידועה.
רונית תירוש: חוץ מהליך פורמאלי לא צריך באמת להתאמץ ולהוכיח שיש פה איזו גניבה של יציאה.
נירה לאמעי: יתכן שיש כאן איזה מקום להפרדה.
נירה לאמעי: יתכן שבתוך הזכות לקניין רוחני ובזכויות יוצרים יש מקום באמת להפרדה שנעשית בגרמניה על קרקע המסחרי.
נירה לאמעי: אני מצאתי בזה כלל שיכול בהחלט להוביל אותנו.
נירה לאמעי: בינתיים בית המשפט גם חיווה דעתו בסוגיה הזאת מעבר לאותו בג"צ, שאמר לכנסת שהוא לא מתערב עד שיחקקו.
נירה לאמעי: זה הבג"צ של ה"פריימרליג" על אדם שהוריד שידורים של "הפריימרליג" לאינטרנט.
זבולון אורלב: לא העלה, גנב.
זבולון אורלב: גנב זכויות קניין.
נירה לאמעי: על כל פנים, בית המשפט שם היה מאוד ברור בהפרדה שלנו נראית סבירה, בין הפרת קניין זכות קניין רוחני להפרה של זכויות אחרות.
רונית תירוש: לשון הרע, הוצאת דיבה.
נירה לאמעי: זאת הפרדה שנראית לנו מאוד סבירה ומאוד הגיונית כשאנחנו חושבים על שתי העוולות האלה וזאת ההפרדה שעשה גם בית המשפט.
נירה לאמעי: שוב, זאת לא הלכה כי בית המשפט החליט בסוף שהוא לא מתערב.
נירה לאמעי: אני לא אכנס כאן למודלים במדינות השונות.
נירה לאמעי: אני חושבת שאנחנו בהחלט יכולים ללמוד מהסקירה המשווה שנעשתה ואנחנו ניכנס לזה.
נירה לאמעי: הטיוטה הממשלתית בהחלט מאוד מצמצמת, גם מהטיוטה שעברה קריאה ראשונה.
נירה לאמעי: אני רוצה להזכיר שבסופו של דבר היא נפלה על הרקע של הגנה על פרטיות המשתמש, בכל הקשור למסירה של כתובת IP.
נירה לאמעי: אני חושבת שיש חולשות בטיוטה שתוצג עכשיו.
נירה לאמעי: כבר ישבתי עם נציגי משרד המשפטים.