GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רונית תירוש: אוקי, מעין, מאחר שהוא לא מצליח להוציא מספר מפיו, איזה מספר אתם קיבלתם?
מעין נשר: אנחנו לא דיברנו על מספר, אבל אנחנו- - -
רונית תירוש: אולי זאת הבעיה, אם הייתם מדברים על מספר הייתם מופתעים לטובה.
מעין נשר: הרי לא נסכים לפתוח הסכם סתם כך, יש הסכם חתום- - -
רונית תירוש: ברור, מי כמוני מכיר את האוצר.
מעין נשר: את שואלת שאלות מדויקות לגמרי, את מבינה בדיוק מה הולך פה, אנחנו הבנו שפרשו אנשים במהלך השנים האלה ושיש רצון לקלוט במקום הפורשים חוקרים חדשים אבל שאפשר על חשבון האנשים שפרשו לנסות לשנות את תמהיל כוח האדם, כך שתומכי הלחימה, מה שנקרא, עוזרי המחקר ומנהלה, יהיו פחות כאלה ויהיו יותר חוקרים.
מעין נשר: אז אמרנו שאנחנו מוכנים לתת תוספתי בכמות כזאת או אחרת שנסגור בינינו, בתנאי שהמספר הסופי לא יעלה על 41, אלא יהיה פחות, במסגרת מה שאפשר, במסגרת מי שפרש ובתמהיל שהוא נכון, כי הבנו שהיחס חוקרים-תומכי לחימה כרגע ביחידה הוא לא אידיאלי.
מעין נשר: אני טועה?
ברק חרות: לא, היחס- - -
רונית תירוש: מה זה קשור לפרופסור חרות?
ברק חרות: כי אני המנהל של היחידה.
ברק חרות: אני רק רוצה להסביר את העניין.
ברק חרות: אני לא רוצה להיכנס לזה שלמעשה אנחנו כרגע- - - לא רציתי להיכנס לדיון אחר שאמנם יש החלטת ממשלה ואמנם אמרו שיש תקציב, אבל התזרים של התקציב, חצי שנה, עד יוני, אני לא קיבלתי שקל עבור היחידה והייתי צריך להחזיק 41 איש עם פעילות ש- - -
רונית תירוש: למה לא קיבלת, עונש?
ברק חרות: לא יודע, שקל לא קיבלתי- - -
רונית תירוש: אבל למה לא קיבלת?
מעין נשר: אנחנו העברנו את הכסף בפנייה הראשונה של השנה, שזה היה בפברואר, לדעתי.
מעין נשר: כל עיכוב מעבר לכך זה לא גורמים שתלויים בו אלא בחשיבות של משרד החקלאות, אם היה פה מישהו.
רונית תירוש: העברתם למשרד החקלאות?
קריאה: משרד האנרגיה והמים או משרד החקלאות?
ברק חרות: אני מקבל היום את השתתפות הממשלה בתקציב גם ממשרד החקלאות וגם ממשרד האנרגיה והמים.
רונית תירוש: איפה הכסף נתקע?
רונית תירוש: היא אומרת שהיא העבירה אותו.
ברק חרות: אני לא מנהל את ענייני המדינה ובסופו של דבר, למרות המון מכתבים והתראות- - -
רונית תירוש: השאלות שלי הן מאוד קצרות והתשובות צריכות להיות קצרות.
ברק חרות: מה שאני אומר, אני לא רוצה להיכנס לדיון- - -
רונית תירוש: אני רוצה.
רונית תירוש: אתה אומר 'לא קיבלתי כסף', היא אומרת 'שלחנו כסף'.
ברק חרות: המצב הוא עוד יותר חמור.
רונית תירוש: רגע, אבל איפה הכסף נתקע, במשרד התשתיות או במשרד החקלאות?
ברק חרות: לא קשור למשרד התשתיות.
רונית תירוש: אז זה משרד החקלאות?
ברק חרות: משרד החקלאות.
רונית תירוש: הכסף נתקע במשרד החקלאות.
רונית תירוש: אתה יודע למה?
ברק חרות: לא הצלחתי לקבל תשובות, כל פעם קיבלתי תשובות ביורוקרטיות, אבל בסופו של דבר אני לא מכיר אף יחידה ממשלתית שתסכים להתנהל חצי שנה- - -
רונית תירוש: כן, אבל אתה לא בקטע של לתת לך צל"ש עכשיו, אני גם לא מבינה למה התנהלת, הייתי סוגרת והולכת לים, זה נורא קרוב שם.
רונית תירוש: אני לא מבינה, הכסף הועבר ומשרד החקלאות ברוב חוצפתו לא העביר אליכם את הכסף ואתה- - -
ברק חרות: אני לא יודע אם הועבר, אני לא יודע מה קורה.
רונית תירוש: אמרה מעין שעבר ואני מאמינה לה.
אסף שירמן: משרד האנרגיה והמים העביר לכם?
ברק חרות: משרד האנרגיה והמים העביר לנו את ה- - -
רונית תירוש: אנחנו לא מדברים על האנרגיה, אנחנו מדברים על חקלאות.
אסף שירמן: רוב הפעילות מגיעה משם.
ברק חרות: לא, שליש מהתקציב זה תקציב סגור.
ברק חרות: אסף, אתה הרי לא מכיר את העניינים- - -
רונית תירוש: אסף, עזוב, יש לך מספיק צרות, אל תתערב בזה.
רונית תירוש: אני שואלת שאלה, הכסף עבר למשרד החקלאות.
רונית תירוש: נציג משרד החקלאות, אתה יודע שעבר אליכם כסף עבור המכון?
שנאן הרפז: עבר כסף, הכסף מועבר אל מלח"י כנגד חתימה על חוזה.
רונית תירוש: אה, זו התניה של הרפורמה.
שנאן הרפז: העיכוב חל בנושא הזה של חתימה על החוזה, מיד אחרי שנחתם החוזה הועבר הכסף.
ברק חרות: החוזה כבר נחתם, אותו חוזה נחתם כל השנים, בשלוש השנים האחרונות.
רונית תירוש: איזה חוזה?
ברק חרות: אותו חוזה בדיוק.
ברק חרות: אין שום שינוי בין השנה שעברה- - -
רונית תירוש: אתה מתנה את זה בחוזה שלא דיברנו עליו עד עכשיו, או בעניין של הרפורמה?
שנאן הרפז: לא, לא קשור.
שנאן הרפז: חוזה בין משרד החקלאות לבין מלח"י.
רונית תירוש: חוזה שנתי שאתם כל פעם- - -
ברק חרות: חוזה שנתי.
רונית תירוש: אז הוא אומר שהוא חתם, למה לא העברתם?
שנאן הרפז: לא ניכנס פה ל- - -
רונית תירוש: כן ניכנס פה.
רונית תירוש: אני הקדשתי מזמני ואני לא מתעסקת בענייני המפלגה שלי היום ואני מבקשת לכבד את הזמן הזה ולתת לי תשובות.
ברק חרות: אני רוצה להעלות בפני היושבת ראש בעיה עוד יותר גדולה בנושא של התקציב של השנה.
ברק חרות: למעשה היחידה נמצאת בדפיציט של מיליון שקל כיוון שחלק מהתקצוב שהוקצה למלח"י נמצא בתקנה אחרת בתוך משרד החקלאות, לשעות נוספות, ועכשיו צריך לעשות את כל המעבר דרך ועדת הכספים של הכנסת ובחזרה להעביר את זה לתקנת מלח"י ואני לא מצליח לקבל מכתב או התחייבות.
ברק חרות: אני אומר 'אל תעבירו לי עכשיו את הכסף, אבל איזה שהיא התחייבות שהם הולכים להעביר לי'.
ברק חרות: אני בדפיציט, איך אני יכול להתנהל בכלל כשאני יודע שאני בדפיציט של מיליון שקל?
רונית תירוש: אתה תיכנס לכלא בקצב הזה.
רונית תירוש: אף אחד לא ייתן לך צל"ש שאתה מצליח מן הגורן והיקב להביא כסף ולשלם לעובדים וכו', אסור לך לעבוד בדפיציט.
רונית תירוש: אין דבר כזה.
רונית תירוש: הוא אומר שהוא חתם לך על הסכם.
שנאן הרפז: אני חוקר במינהל המחקר החקלאי- - -
רונית תירוש: אתה באת לפה לתת תשובות.
רונית תירוש: אם לא, אז- - -
שנאן הרפז: אוקי, החוזה נחתם והועבר כסף, התשלום העיקרי בתוך זה הועבר.
שנאן הרפז: חל עיכוב שאני לא קשור אליו, להיפך, אני מנסה לעזור- - -
רונית תירוש: אתה יודע משהו עליו?
רונית תירוש: אם נחתם הסכם, למה אתם מעכבים כסף?
שנאן הרפז: בהתחלה ההסכם לא נחתם- - -
רונית תירוש: בסדר, אבל הוא נחתם בסוף.
שנאן הרפז: אם את רוצה להיכנס לפרטים- - -
רונית תירוש: מאוד רוצה, לא רואים עליי?
שנאן הרפז: ההסכם לא נחתם כיוון שבהסכם- - -
רונית תירוש: אז נחתם או לא נחתם?
שנאן הרפז: ההסכם המקורי, חלק מהכסף, כמו שברק הזכיר כרגע, היה בתקנה אחרת.
שנאן הרפז: לכן ההסכם שנחתם היה על סכום נמוך יותר וברק לא רצה לחתום על סכום נמוך יותר, כי הוא אמר 'זה אומר שאני לא אקבל את ההפרש'.
רונית תירוש: למה שהוא יחתום על הסכם נמוך יותר?
רונית תירוש: אני שואלת אותך, למה שיסכים?
ברק חרות: לא, אבל חתמתי.
שנאן הרפז: לא חשוב, ברגע שהוא חתם על הדבר הזה הועבר הסכום העיקרי- - -
ברק חרות: לא, זה לא נכון.
ברק חרות: אם נכנסים לפרטים, אז זה לא נכון מה שקרה.
רונית תירוש: ברגע שהוא חתם, אז הסכום כולו צריך לעבור, לא העיקרי.
שנאן הרפז: הכסף מועבר על פי לוח תשלומים.
שנאן הרפז: לא מועבר כל הכסף מראש.
רונית תירוש: מה מראש?
רונית תירוש: היא שלחה אותו בפברואר ואנחנו כבר באוגוסט.
שנאן הרפז: אבל אתם שואלים אותי על דברים שהם אינם בתחום סמכותי.
רונית תירוש: אבל שלחו אותך, אני לא אשמה ששלחו אותך ולך אין תשובות.
רונית תירוש: אם רוצים לעשות צחוק מישיבות הכנסת ולשלוח נציג כדי לעשות וי, והנציג לא יודע להשיב לי על דברים, אז זו ברכה לבטלה, אני אדע מה לעשות מול המשרדים.
שנאן הרפז: תראי, אם את שואלת אותי לגבי הנושא של החוזה והעברת הכסף, אני אחראי מול מלח"י ומול המשרד, אני עוזר ככל יכולתי כדי להעביר את הכסף.
רונית תירוש: מצוין, אני רק שואלת אם הוא עבר.
שנאן הרפז: אני יכול להעיד בקטע הזה.
רונית תירוש: אבל הועבר הכסף?
שנאן הרפז: בפועל הועבר כסף בסכום של 3 מיליון שקל- - -
רונית תירוש: שזה לא כל הכסף.
שנאן הרפז: לא כל הכסף.
רונית תירוש: למה לא הכול?
שנאן הרפז: כי במשרדים אצלנו לא מעבירים בממשלה כסף מראש.
רונית תירוש: זה לא מראש, אנחנו סוגרים שנה תיכף.
ברק חרות: אני רוצה רגע להסביר.
רונית תירוש: אתה יודע, אתה אציל נפש, אתה מסביר ואתה נחמד ואתה מבין, בגלל זה העסק מתנהל עם דפיציט.
ברק חרות: פשוט אנחנו חורגים קצת מהנושא.
רונית תירוש: אנחנו לא חורגים מכלום.
ברק חרות: מה שקרה הוא שלמעשה היה תקצוב מסוים בממשלה כשהיחידה היא חוץ ממשלתית והיות שהיא צריכה לעשות פרוצדורה של פטור ממכרז וכו' לוקח לה הרבה זמן.
ברק חרות: היא יכולה להיערך לזה קודם, כמו שנעשה במשרד האנרגיה והמים והכול נעשה כמו שצריך, במשרד החקלאות נערכו לזה בעצלתיים, כתוצאה מכך הגענו ליוני עוד בלי שקל אחד.
ברק חרות: מה שקרה שם, שהם שלחו לנו חוזה שהחוזה הסטנדרטי, עם הסכום שהיה אמור לעבור אלינו, אנחנו חתמנו עליו, החזרנו להם אותו, אבל אז הם אמרו שהם לא רוצים לחתום עליו כי יש שם סכום נוסף שנמצא בתקנה אחרת וקודם כל הם צריכים להעביר את זה בפרוצדורה שעד היום אני לא יודע אם יעשו אותה או לא יעשו אותה, שזה בערך פער של מיליון שקל.
רונית תירוש: מתוך 4, מתוך 5?
ברק חרות: לא, מתוך 10 מיליון.
רונית תירוש: חסר לך מיליון.
ברק חרות: חסר לי מיליון.
ברק חרות: אז יש פה שתי בעיות.
ברק חרות: בעיה אחת, שלמעשה אני תכנונית, כדי להפעיל בצורה אופטימלית את תכנית העבודה עבור כל השנה מאוד נזהר לא לעשות כל מיני פעולות עד יוני, חצי שנה, כי בעצם גם יש לי בעיה תזרימית וגם- - -
רונית תירוש: זה מה שהם רוצים, אתה תגיע לדצמבר והכסף יחזור לאוצר.
ברק חרות: הוא לא יכול, כי אלה ההוצאות שלי בפועל.
רונית תירוש: אז הוא יישאר בחקלאות.
רונית תירוש: מה זה אלה ההוצאות שלך בפועל?
רונית תירוש: אם לא יעבור לך הכסף עד סוף דצמבר זה כסף אבוד מבחינתך.
ברק חרות: לא, לא, לא, עד היום- - -
רונית תירוש: אני אכלתי את זה הרבה יותר ממך, תאמין לי.
רונית תירוש: אבל בסדר, הבנו, וזה לא ממין העניין, אבל למדנו על עוד קושי.
ברק חרות: אבל מה שאני מקווה מאוד, זה כן הייתי שמח אם אפשר היה פה בעזרת היושבת ראש להסדיר בצורה מוחלטת, שאת זה שבגלל טעות טכנית שמו חלק מהתקציב באיזה תקנה אחרת, לא יהיה מצב שאני אהיה תלוש באוויר.
ברק חרות: אני לא יכול לנהל ככה, גם מול הדירקטוריון, יחידה כשיש מיליון שקל פער, זה 10% בתקציב, ואני לא מקבל איזה שהיא הבטחה ברורה, כתובה, 'אוקי, ייקח לנו זמן, אבל זה יעבור אליך'.
רונית תירוש: פרופסור חרות, לא תקבל גם.
רונית תירוש: אבל אני שואלת שאלה, התקנה הזאת היא תקנה שבטעות יסודה?
רונית תירוש: צריך לאחד את התקנות?
ברק חרות: לא, וולקני החליט שאולי יהיה מעבר, הוא היה אופטימי, במהלך השנה, ואז הוא אמר 'אני כבר אקח חלק מהכסף ואשים אותו בשעות נוספות', אז הוא שם אותו בתקנה של שעות נוספות, ומשום מה גם לא בשעות נוספות מול מלח"י, אלא בשעות נוספות מול גורם אחר.
רונית תירוש: פרופסור חרות, אנחנו נוציא מיד מכתב לשרה נוקד, שיש כסף שמגיע למכון בהיקף של מיליון שקלים שהושם כבר בתקנה חדשה שנוצרה לצורך המעבר, אבל מאחר שהמעבר לא בוצע, הכסף תקוע שם והמכון בעצם פועל במינוס.
רונית תירוש: אני מבקשת שלא יסגרו את התקנה, אבל שיעבירו את הכסף מתקנת שעות נוספות של מכון וולקני, זו התקנה?
רונית תירוש: שם נמצא המיליון?
רונית תירוש: שיעבירו את זה למכון, מבלי לסגור את התקנה כי אנחנו אופטימיים, התקנה הזאת תשרת אתכם באיחוד, במעבר.
ברק חרות: ברשות היושבת ראש, אם נכנסנו לנושא הזה, יש עוד סכום- - -
רונית תירוש: קודם לא רצית לדבר, עכשיו אתה- - -
ברק חרות: לא, אם נכנסנו לזה, אז היות שהיו הסכמי שכר במשק, בזמנו אני חתמתי על הסכם עם הרפרנט השני של האוצר, רפרנט האנרגיה, אמיר, על כך שאם תצטרך להינתן תוספת כתוצאה מהסכם שכר בין הממונה על השכר להסתדרות, הם ישלימו לנו את הסכום הזה, ומה שקורה הוא שאני מבין שאמור להיות דיון- - -
קריאה: ברק, עוד חצי שעה אנחנו נפגשים, אתה מבזבז את זמני.
קריאה: עוד חצי שעה אנחנו- - -
ברק חרות: טוב, אז אני מקווה שיסדירו, כי מדובר פה על סכומים שהם כמעט 3 מיליון שקל.
רונית תירוש: מאה אחוז ,אבל אתם צריכים לעבור בשביל לקבל את זה.
רונית תירוש: טוב, זה דבר שהוא לא ממין העניין ונניח שנטפל בו במישור אחר, אתה רואה שאני כבר מפנה את זה לשרה ולא לפקידים, כי זה לא קשור לעניין הפרוצדוראלי של המעברים.
רונית תירוש: מה עוד יש לנו בשביל לעבור?
רונית תירוש: מעין, את רצית משהו.
מעין נשר: להגיב לנושא הזה.
מעין נשר: התקציב שהוקצה למלח"י בשנת 2008 היה יותר נמוך ממה שהם מבקשים כרגע.
מעין נשר: ככל שהם מבקשים תוספות, זה דבר שצריך לברר, ממה נובעת התוספת, מה התייקר, איך זה הגיוני שיש פחות כוח אדם ועדיין צריך יותר תקציב.
מעין נשר: אז לכתוב מכתב, אני לא יודעת מה קרה שם בדיוק בין התקנות וזה בהחלט משהו שגם אני אברר, אבל לכתוב מכתב שמחויב להעביר להם מיליון- - -
רונית תירוש: לא, נשמע מה היא תענה.
מעין נשר: אנחנו לא בטוחים שזה מחויב ואני בהחלט- - -
רונית תירוש: אבל למה את מתערבת פה?
רונית תירוש: את שלחת כבר את הכסף, הוא נמצא אצל השרה נוקד, אז מה אכפת לך עכשיו?
רונית תירוש: את שלחת את זה כבר, את אישרת את זה.
מעין נשר: שככל שצריך תוספות- - -
רונית תירוש: אני לא אמרתי תוספת, המיליון שהובטח והוא כבר שם, אז שיעבור.
מעין נשר: לא, אבל אנחנו העברנו לו כמה שהוא צריך, הוא טוען שחסר לו.
רונית תירוש: תני לי, מעין.
רונית תירוש: העברת לו את זה בשתי תקנות נפרדות ואחת תקועה, תקועה כי היא מותנית במעבר, היא תקנה שמתייחסת לגוף שעוד לא קם, לאורגן שעוד לא קם, ולכן זה לא עבר, ככה אני מבינה את זה, אבל את שלחת את הכסף, אז זו לא הבעיה שלך.
רונית תירוש: אני רוצה רגע לחזור לעניין של התקנים, כי שם אנחנו נתקענו, נכון?
רונית תירוש: ושם יש ויכוח, ואני רוצה להגיד למשרד החקלאות, מניסיון, משרד האוצר אוהב מאוד לצמצם תקנים, מרגע שמישהו יוצא לגמלאות שואבים את התקן, לא משאירים אותו, משום מה הם חושבים שהמשרדים יכולים להתקיים מכוח תקנים קיימים, בן אדם הולך, הלך התקן.
רונית תירוש: הנטייה הזאת קיימת.
רונית תירוש: אני לא צופה שישאירו לכם את מלוא התקנים שהיו, כולל הבלתי צמיתים, 41, הם מצפים להתייעלות מה שנקרא, התייעלות זה אומר לרישאפל בכל הנושא של מערך עובדים.
רונית תירוש: ופה אני אומרת לך, פרופסור חרות, כי זה עדיין אצלך, אתה תעשה איזה רישאפל ברה-ארגון או ארגון מחדש של כמה מנהלה, כמה חוקרים, כמה בלתי צמיתים, תערבב מחדש ותחזיר להם חלק מהתקנים.
רונית תירוש: אני לא יודעת אם הם רוצים שתחזיר תקנים תקנים או את הבלתי צמיתים, אבל קצת.
ברק חרות: הם מדברים עם היחידה הקולטת.
רונית תירוש: לא, זה אתה אמרת שזה אצלך ואתה צריך לעשות את כל הרה-ארגון, נכון?
ברק חרות: לא, סליחה, מה שקורה הוא שהיום אנחנו מתנהלים לבד, מחר כל נושא המנהלה- - -
רונית תירוש: בסדר, אתה היום פה ואתה התערבת באמצע ואמרת 'זה עדיין אצלי', אז אני פונה אליך, משרד החקלאות מקשיב.
רונית תירוש: עדיין זה אצלך והם מצפים שתביא משהו מוכן, יעיל יותר, תעשה איזונים אחרים בין מנהלה לחוקרים לבין בלתי צמיתים כשבסך הכול בשורה האחרונה אתה מחזיר להם קצת תקנים.
רונית תירוש: לא תקנים קבועים אבל בלתי צמיתים, נכון?
רונית תירוש: תהיו נחמדים, לפחות רק בלתי צמיתים.
מעין נשר: הם אמורים להיקלט לתקנים קבועים על חשבון בלתי צמיתים.
רונית תירוש: הם רוצים התייעלות, בקיצור, הם רוצים חזרה.
מעין נשר: אבל מה שאת אומרת נכון מאוד.
רונית תירוש: הם רוצים חזרה קצת.
רונית תירוש: אני אומרת לך, חבל על הוויכוח, אני אומרת לך, תחזיר קצת אבל עם היגיון ועם הסברים ותדע להסביר למה מפה והלאה אתה לא יכול לתת יותר מזה, וברגע שזה יקרה, אני מעריכה שישחררו את נושא התקנים.
רונית תירוש: אם תעמדו על הרגליים האחוריות ולא תחזיר כלום, תגיד שאתה רוצה את ה-41 שלך כפי שהיה ואתה רוצה את החוקרים שלך ואת המנהלה שלך כפי שהיה, לא יהיה, מניסיון.
רונית תירוש: תעשו התייעלות, יש מקום להתייעלות עם השנים.
רונית תירוש: אגב, יכול להיות שמתוך כל ההתייעלות המון פעמים רואים שבכלל, בגלל החשיבה מחדש וההתפתחות, בכלל צריכים יותר.
רונית תירוש: אם תצליח לבנות רציונל מוסבר, הגיוני, למה צריך יותר, הם לא יאהבו את זה, הם יתקשו לאשר את זה, אבל אם תהיה מספיק משכנע הם לא יכולים לעצום עיניים ולהגיד לא.
רונית תירוש: אם תבוא חנה ותגיד 'רבותיי, מאז 2008 או 2009 פתחנו עוד יחידה, יש לנו טונה כחולה ויש לנו דגיגים פה ויש לנו שם ויש לנו את יפאן ויש לנו 400,000 דולר לקילו', כן?
חנה רוזנפלד: 1,000.
רונית תירוש: יכול להיות שהאוצר יגיד, 'וואלה, תתברכו, התברכנו, רשות המיסים, התקציבים שלנו, יקבלו יותר כסף בזכותכם' וייתנו לכם ויפתחו לכם את היחידות.
רונית תירוש: יכול להיות, אבל אתה חייב לשבת, לעשות חשיבה מחדש על כל נושא כוח אדם שלך ולהביא משהו מובנה מוסבר, מעודכן.
רונית תירוש: או שהוא מעודכן ככה שהוא מפחית, או ככה שהוא רוצה עוד, או שהוא נשאר, אבל הכול מגובה בהסברים והסברים רציניים.
רונית תירוש: כמה שאני לא סובלת אותם, הם מאוד מבינים עניין, זאת אומרת הם באמת מקצוענים שם ביחידות השונות ואי אפשר לסבן.
רונית תירוש: בזה אני חוסכת לך זמן וכאב ראש ועוגמת נפש.
רונית תירוש: כן, חנה?
חנה רוזנפלד: אני בעצם רוצה להציף את הבעיה הספציפית של מלח"י בתוך הסיפור הזה כי היא הרבה יותר חמורה מאשר של המינהל השני, משום שהיום למעשה הבעיה היא לא מול ברק, אלא מול המינהל שאמור לקלוט אותנו, מינהל המחקר החקלאי מכון וולקני, משום שבאופן עקרוני, לאור ההתנהלות של שלוש השנים האחרונות ואפילו יותר הלך והצטמצם כוח האדם אצלנו, לא יכולנו לעשות את אותה התייעלות שאת מתארת כי למעשה רק ממש בימים האלה יש לנו היתר לגייס חוקרים חדשים.
חנה רוזנפלד: כי חסרים, אנחנו במצבת מאוד- - -
רונית תירוש: אבל אולי במקום אחר יש לכם משהו לא מנוצל.
חנה רוזנפלד: באופן עקרוני הגענו כמעט לנקודת האל חזור.
רונית תירוש: בסדר, תעשו תרשים ותביאו את זה.
חנה רוזנפלד: אין שום בעיה, אנחנו נעשה את זה, הבעיה העיקרית היא שכרגע במצבנו הנוכחי המינהל מביע ספקות לגבי הקבלה שלנו לתוכו.
רונית תירוש: למה את אומרת את זה?
חנה רוזנפלד: הם אמרו את זה בצורה די מפורשת.
ישראל זיידרמן: מה שמעת?
ישראל זיידרמן: מה אמרו לך?
חנה רוזנפלד: ראש המינהל שלח מכתב, אמנם לא קיבלנו עותק מזה, אבל שהביע את אי שביעות רצונו מהעובדה שאנחנו ניקלט, אם ובאמת- - -
רונית תירוש: כי הם רוצים עוד, הם רוצים עוד תקנים, הם רוצים שתבואו מסודרים, הם רוצים שתבואו עם מערך ארגוני מאוד ברור.
רונית תירוש: זה שעם השנים לקחו לכם ולקחו לכם והצטמצמתם מכוח האינרציה זה לא אומר שהמבנה כרגע הוא נכון.
רונית תירוש: דווקא בגלל זה, תשבו ותעשו עכשיו חשיבה מחודשת.
רונית תירוש: אמרתי, יכול להיות שבסוף תבואו ותגידו 'בכלל אנחנו צריכים יותר', אבל כל עוד תוכיחו למה צריך יותר, אתם בסוף כן תקבלו, אולי יתפשרו עוד טיפה, אבל הם צריכים לראות.
רונית תירוש: קרו דברים לא בריאים ולא נכונים ולא טובים.
רונית תירוש: צודק המינהל וצודק מכון וולקני כשהוא אומר שהוא לא רוצה אתכם בצורה הצולעת הזאת, תבואו מסודרים.
רונית תירוש: אז אני לא מאשימה אותו, תבואו מסודרים ואין לי מה להציע, תבוא מוכן, תעשה שיעורי בית, תקבעו את הפגישה שלכם.
רונית תירוש: מה שאני מתכוונת לעשות, במהלך הפגרה אני אקרא לכם שוב ואני רוצה לשמוע איך התקדמתם ותבוא למעין, תציג לה והיא תשתכנע כך או אחרת, תגיעו להסכמות ותסגרו עניין.
רונית תירוש: המצב הנוכחי, המבנה הארגוני שלכם הוא לא טוב, לא כי אני מאשימה אותך, כי- - -
שנאן הרפז: בדבר הזה אני רוצה רק להעיר הערה אחת והיא שיש לנו יחידות אצלנו במינהל המחקר החקלאי שהן פחות או יותר בגודל של היחידה של מלח"י ואנחנו יודעים שהם חייבים סדר גודל של 12 חוקרים.
שנאן הרפז: בעצם זאת יחידת מחקר.
רונית תירוש: ומה יש להם היום?
שנאן הרפז: כרגע יש להם שבעה.
רונית תירוש: בסדר, אתה רק מגבה את מה שחנה אמרה.
שנאן הרפז: ללא 12 חוקרים, מה שיקרה זה הם יקרסו.
רונית תירוש: מעין שומעת, אבל מעין אומרת, 'אני מסכימה, יכול להיות, אבל אולי יש לכם במנהלה תוספת של אבטלה סמויה', אני סתם מקצינה והיא צודקת, תבוא ותראה שאין לך אבטלה סמויה.
ברק חרות: אני, ברשותך, רוצה רק בעניין הזה להעיר שתי הערות.
ברק חרות: אנחנו קודם כל כתבנו תכנית רב שנתית אסטרטגית, הקמנו ועדת היגוי ליחידה הזאת שכוללת גם את משרד החקלאות וגם את מכון וולקני כדי לענות על כל הדברים האלה, כי בסופו של דבר האחריות שלי בסופו של יום זה שהיחידה הזאת תמשיך להתקיים ושיהיו בה מסה קריטית של חוקרים כדי שאפשר יהיה להוציא לפועל את המטרות ואת תכנית העבודה.
ברק חרות: מה שקורה הוא שההתייעלות שאת מתייחסת אליה, למעשה אפשר לעשות אותה רק בעת המעבר, כי היום אני מתנהל עם היחס בין אנשי המנהלה שלי לאנשי המנהלה שיש במערכת הממשלתית ואצלי זה בערך רבע.
ברק חרות: לכן אין לי היום שומן באנשי מנהלה, להיפך, אבל מה אומרים במשרד החקלאות?
ברק חרות: כשהם יעברו אנחנו ניתן את הבאק אפ של נושא המנהלה במנהלה שבכל מקרה קיימת אצלנו ויש לנו ולכן אנחנו רוצים פחות.
ברק חרות: זה בסדר גמור.
ברק חרות: אבל אני היום לא יכול- - -
רונית תירוש: תבוא תראה לה את המצב היום, תבוא תראה לה את המצב העתידי ברגע שאתם עוברים, כך זה ייראה, והיא תדע להגיד לך מתי היא נותנת לך, אם וכמה.
רונית תירוש: אין שום בעיה.
רונית תירוש: אני מבינה מה שאתה אומר, הגיוני.
רונית תירוש: תבוא ותגיד 'כיום, כל עוד לא עברתי, אני חייב איקס, וואי, זד', אז יהיה לה אינסנטיב לדחוף את העגלה, אם היא רואה שם התייעלות.
רונית תירוש: היא לא תתקן לך את המצב הלא בריא כיום שהוא זמני בעינינו, היא תעשה הכול כדי לקדם את הסיפור, לסגור אותו ולסגור אותו נכון, מבחינת תקינה, ואז מכון וולקני יראה עין בעין ויגיד, 'נכון, אתם באים אליי כגוף בריא, אני מקבל אתכם בזרועות פתוחות'.
רונית תירוש: רשות החברות, עלה פה עניין של פירוק החברה, זה מהלך שצריך להיעשות בתוך כל הרפורמה הזאת, נכון?
שרית ארד: כן
שרית ארד: אולי אני קודם אקדים לטובת אלה שלא היו בישיבות הקודמות, בכל מסגרת הרה-ארגון אנחנו אמורים להעביר, מבחינת החברות הממשלתיות, את הפעילות של חקר ימים ואגמים למינהל, חלק ממנו עובר למשרד החקלאות וגם חלק מהמכון הגיאופיזי.
שרית ארד: לגבי חקר ימים ואגמים, מאחר שזאת חברה לתועלת הציבור, ההעברה של פעילות חייבת להיות אגב פירוק.
שרית ארד: אנחנו לא יכולים להעביר פעילות ואחר כך לפרק את החברה.
שרית ארד: קודם כל חייבים לקבל החלטת פירוק ורק אחר כך להעביר את הפעילות.
שרית ארד: בעניין הזה אנחנו קצת נתקלנו בבעיות מצד דירקטוריון החברה, כי אנחנו הגענו לדירקטוריון החברה לפני כשנתיים וביקשנו מהם לקבל החלטה לכנס אספה כללית לצורך החלטת פירוק.
שרית ארד: הדירקטוריון דרש שיפוי מהמדינה לגבי כל הליך הפירוק.
שרית ארד: מאחר שזו חברה לתועלת הציבור, היא חל"צ, אין אפשרות לתת שיפוי ועל כל הפתרון שאנחנו מצאנו על מנת שלא לעכב את כל התהליך הזה הוא ליטול את הסמכויות של הדירקטוריון ושלמעשה האספה הכללית, קרי השרים, יקבלו החלטת פירוק.
שרית ארד: ומאחר שאנחנו הולכים לפירוק מרצון, המשמעות היא שצריך לתת הצהרת כושר פירעון, שהחברה תוכל לעמוד בהתחייבויותיה תוך 12 חודשים ממועד הפירוק.
שרית ארד: לצורך העניין פנינו לחשב הכללי, כי על מנת שהשרים ייתנו כזה ייפוי כוח וייקחו על עצמם למעשה את האחריות לכך שלחברה יש הצהרת כושר פירעון, פנינו לחשב הכללי וביקשנו ממנו התחייבות שהוא לוקח על עצמו, הן את הזכויות והן את כל ההתחייבויות של החברה.
שרית ארד: החשב הכללי הסכים לתת כזאת התחייבות וגם נוסחה כזאת התחייבות אבל הוא התנה את זה בכך שייחתם הסכם עם העובדים, הסכם השכר עם העובדים.
שרית ארד: ושם אנחנו למעשה תקועים לדעתי כבר שנתיים, לפחות מבחינתי מאז שאני התחלתי לטפל בכל הנושא של הליך הפירוק.
שרית ארד: אנחנו מחכים שייחתם הסכם מול העובדים על מנת שנתחיל את התהליך.
שרית ארד: ככה אני יודעת שעדיין ההסכם לא נחתם.
רונית תירוש: אני רק לומדת.
רונית תירוש: אני רוצה ביצה ותרנגולת, להבין מי הטיל אותה ומתי ומתי היא תגדל.
רונית תירוש: עכשיו הצלחת לבלבל אותי לגמרי.
רונית תירוש: בואו נעשה מהלך כזה של כרונולוגיה.
רונית תירוש: אני אומרת כך, העובדים יחתמו על ההסכם שלהם, לא מותנה בשום דבר, מותנה רק בתנאים שלהם שהם מקבלים מה שהם מקבלים, שעות מנוחה, שעות שבת, שעות הפלגה, כל מה שהוזכר כאן.
רונית תירוש: זה אוטוטו ייחתם, נכון?
מיטל עמר: אבל המינהל צריך לשנות את הדרישה שלו שהגיעה בעקבות חוות הדעת לעניין ההתניה של הפירוק.
רונית תירוש: תקשיבי מה אני אומרת.
רונית תירוש: אני אומרת, מיטל, אתם תתקדמו בהסכם עם העובדים, תסכמו את כל ההטבות שמגיעות להם, התנאים הסוציאליים וכו', תסגרו עניין, לא מותנה בכלום, רק בדברים שמגיעים להם.
רונית תירוש: ברגע שסגרתם, את אומרת, 'וואלה, הם סגרו', סגרו, 'עכשיו אני יכולה ללכת לפירוק כי השרים מסודרים, הייתה התניה'.
רונית תירוש: הם לוקחים על עצמם אחריות דירקטוריון, בתנאי שהעסק עם העובדים סגור.
רונית תירוש: הם צודקים, הנה, העסק סגור ואז הם מפרקים את החברה.
שרית ארד: ומבחינתנו אין שום בעיה, הכול מוכן.
שרית ארד: כל המסמכים מוכנים.
רונית תירוש: אז אנחנו בעצם חוזרים למיטל.
רונית תירוש: מיטל, הכול תלוי בך, את סוגרת את העניין עם העובדים, זה לא מותנה בכלום חוץ מהשיח שלך של שכר, כל ההתניות האלה.
רונית תירוש: ברגע שסגרת תשלחי לרונית פקס.
רונית תירוש: רונית מקבלת את הפקס, שולחת לכל השרים שהם היום חברי דירקטוריון, אומרת להם, 'הנה, העובדים מסודרים, ההסכם סגור, בואו נפרק את החברה'.
רונית תירוש: מפרקים את החברה.
משה תום: רגע, שכר האנשים שעוברים זה לא בתוך ההסכם?
ברק חרות: משה, תן לי להעלות, זו נקודה נוספת שעוד לא הגעתי אליה.
רונית תירוש: זה נראה לי הכי פשוט בעולם עכשיו.
ברק חרות: יש נקודה נוספת.
ברק חרות: היינו במשרד החקלאות, עכשיו אני עובר למשרד האנרגיה והמים.
ברק חרות: למעשה החלטת הממשלה באה כדי בעצם לחזק את הפעילות ולהסדיר את הפעילות של חקר ימים ואגמים, היא לא באה להקים עוד כל מיני ג'ובים מנהליים.
ברק חרות: כתוב שם, לצערי, שמספר העובדים שיעברו למשרד האנרגיה והמים יהיו עד 119, מספר המשרות שיהיו, כשברור שה-119 היה צריך להיות 119, כי זה מה שהיה אז, וזה מה שהיה בפועל וזה מה שהתכוונו.
ברק חרות: מה שקרה הוא, שהייתה פה טעות בסיסית במספר המשרות שהקצה אגף התקציבים למינהל, היות שהמינהל כולל כבר מכונים קיימים כמו המכון הגיאולוגי וכולל עוד אגף מהמכון הגיאופיזי שאמור לעבור, וצריך להקים מנהלת מינהל, שצריך להתחיל לאייש תפקידים, נוצר מצב שבאו ואמרו לי 'תשמע, יש רק 102 משרות'.
ברק חרות: זה מצב שלא יעלה על הדעת.
רונית תירוש: מי אומר?
ברק חרות: אני.
רונית תירוש: טוב, חצי נחמה, זה לא הם אומרים.
ברק חרות: אני מדבר.
רונית תירוש: זה לא הם אומרים, לא אלה שהולכים לקלוט אותך אומרים.
ברק חרות: אני רוצה להסביר את הרקע, הרקע להחלטת הממשלה זה צמצום דרמטי של 35%, כמעט 40%, מחקר ימים ואגמים.
ברק חרות: היום, בכלל, כל מה שקורה עם הים, זה פשוט שינוי דרמטי.
ברק חרות: הנושא הזה הוא כרגע פתוח ואני לא קיבלתי תשובות.
רונית תירוש: אני הבנתי, זה נושא נוסף שאתה מעלה בעניין תקנים.
רונית תירוש: סגרנו את העובדים, הם חותמים על הסכם, רשות החברות אחרי זה תפרק את החברה, ואז אתם נשארים חברה מפורקת עם הסכם עובדים, תלושים מהאוויר וממקור חמצן ומהכול, זה מה שיקרה, כי אתה עכשיו מתעקש שזה לא יהיה על 102 אלא על 119 תקנים.
רונית תירוש: אני אמרתי לך קודם, ביקשתי, תגיש תכנית של מבנה ארגוני וכוח אדם שלך כפי שהוא היום וכפי שהוא צריך להיות היום בטרם המעבר, בנוסף תגיש מבנה ארגוני שהוא יהיה נכון למעבר, לקליטה שלכם במשרד החקלאות, קרי פחות מנהלה, כי המנהלה של משרד החקלאות תשרת בחלקה גם אתכם ולכן אפשר לעשות שם הסטות, נכון?
רונית תירוש: נכון, אמר- - - תגיש את זה, בתוך כל ההגשה הזאת יש את המספרים שאתה מזכיר פה, שאני כבר הלכתי לאיבוד, 119, 102 וכו', מנומק, מוסבר, הם יבינו מה שיבינו.
רונית תירוש: תגיעו להסכמות.
רונית תירוש: אני כבר אומרת לך, לא יעזור, אתם תצטרכו לעבוד עם פחות תקנים, צמיתים או בלתי צמיתים, אני לא יודעת להגיד כרגע, אבל הכול מגובה בהסברים, ואז משרד החקלאות, שזה השושבין האחרון בכל העסק הזה, יקלוט אתכם בחיבוק ותתחילו לעבוד.
ברק חרות: אני לא דיברתי על משרד החקלאות.
רונית תירוש: זה היה האנרגיה והמים?
ברק חרות: משרד החקלאות דיברנו וסיכמנו.
ברק חרות: עכשיו משרד האנרגיה והמים, התכניות קיימות- - -
רונית תירוש: משרד האנרגיה, תקבלו אותם עם 102?
רונית תירוש: נניח שהוא יסכים?
גדעון סער: אני שייך למינהל, מה את שואלת?
רונית תירוש: תקבלו אותם עם ה-102 שהוא לא ממליץ?
גדעון סער: עם ה-102 זה ברור שנקבל אותם.
רונית תירוש: לא, הוא רוצה 119 להעביר אליכם.
גדעון סער: הם מדברים על 119, כמובן היה כתוב עד 119, כך שה-119 הוא- - -
רונית תירוש: אתם לא הבעיה, אם כך.
רונית תירוש: אז אתם לא עושים בעיה, אתה גם ב-102 תקבל?