GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבי ילינק: גם אלימות במשפחה וגם עבריינות מין הם בפוקוס בכל העולם.
אבי ילינק: גם אלינו לחברות מגיעות שדולות למיניהן שמבקשות פתרונות, ויש פתרונות טכנולוגיים, זה תלוי רק בהיערכות ובהחלטות של המדינה.
רונית תירוש: יש מישהו שרוצה עוד להעיר?
רונית תירוש: אני מבינה שגם הפיילוט נותן לכם מקום לחשיבה אולי מחודשת, אולי מתקנת, וטוב שכך, אגב, עוד לפני שאנחנו יוצאים לחקיקה סופית.
רונית תירוש: אני חושבת שצריך לתחום אתכם בזמן.
רונית תירוש: אני לא אסכים לשנה הארכה, אני אתן חצי שנה, אבל לא סתם חצי שנה כמו שעושים משא-ומתן של שוק.
רונית תירוש: החשבון שלי חצי שנה מביא אותנו לסוף דצמבר, זה עובר את תקופת החופשה ונכנסים לפגרה.
רונית תירוש: עד סוף דצמבר זה הזמן שאנחנו גם נדע מה קורה בתקציב של מדינת ישראל.
רונית תירוש: גם נתת את ההיבט התקציבי שיש אתו איזו בעיה.
רונית תירוש: אנחנו נראה מה הביטוי לכך ונדע אם אנחנו ממשיכים או לא ממשיכים בתהליך ואיך ממשיכים.
רונית תירוש: אני חושבת שבתקופה הזאת גם תהיו לאחר הדיונים הללו שאתם אומרים שהם בתוך שלושה חודשים, גם נקבל את התמונה התקציבית, ואז נוכל לראות איך מתקדמים הלאה, בתקווה שלא נצטרך להאריך.
דרורה נחמני-רוט: בקושי יהיה לנו זמן לדיון בהצעת החוק.
דרורה נחמני-רוט: אם הכנסת חוזרת רק באמצע אוקטובר, ב-15 באוקטובר, כמעט ולא יהיה זמן לדיונים.
רונית תירוש: אם אתם תתעקשו שזה יגיע לוועדה הזאת, לא תהיה לך בעיה, אני מתחייבת.
דרורה נחמני-רוט: בקושי חודשיים, זה זמן מועט.
זאב בוים: יש הרבה מאוד נושאים מהותיים שצריך יהיה לדון בהם.
רונית תירוש: החוק יבוא לכאן?
דרורה נחמני-רוט: ככל הנראה כן.
דרורה נחמני-רוט: אפילו אם לא תינתן שנה, לפחות שיהיה לנו זמן לדיון הממשי, כי הבעיות, כפי שהיועצת המשפטית שלכם העלתה, הן לא פשוטות.
דרורה נחמני-רוט: היינו יורדים לעשרה חודשים.
אריאל סיזל: זה המינימום ההכרחי.
דרורה נחמני-רוט: הדיונים כאן יהיו דיונים רציניים.
רונית תירוש: אני יכולה להקדיש כל יום במהלך השבוע בוועדה הזאת, ואז אנחנו לא צריכים לשחזר את מה שאמרנו.
רונית תירוש: זה יום אחרי יום אחרי יום, אין שום בעיה.
דרורה נחמני-רוט: בכל מקרה חצי שנה לא מספיקה.
רונית תירוש: אני צופה בחירות.
דרורה נחמני-רוט: זה דוחה באופן אוטומטי.
נירה לאמעי-רכלבסקי: זה יאריך אוטומטית את הוראת השעה.
דרורה נחמני-רוט: למה לי להסתמך על דברים אחרים?
דרורה נחמני-רוט: מה שריאלי שלא נספיק לדון בהצעת החוק העיקרית בתוך חודשיים ימים.
רונית תירוש: בהתאם לתחזיות שלי, אני אתן שמונה חודשים, עד סוף פברואר, ואתם תצטרכו ללחוץ את עצמכם, ומבחינת הוועדה, הוועדה תשב כמה שצריך, בתדירות גבוהה, אין לי שום בעיה עם זה.
רונית תירוש: בעד – פה אחד
רונית תירוש: פה אחד.
נירה לאמעי-רכלבסקי: התאריך יתוקן בהתאם במקום שנה ושמונה חודשים.
רונית תירוש: אנחנו ב-14 ביולי.
נירה לאמעי-רכלבסקי: זה יהיה 14 בפברואר.
רונית תירוש: 15 בפברואר תאריך סופי.
רונית תירוש: היום יום רביעי, 11 ביולי 2012, כ"א בתמוז תשע"ב.
רונית תירוש: אנחנו פותחים ישיבה בנושא הצגת טכנולוגיות תחבורה ישראליות הנמצאות בחזית הידע העולמי.
רונית תירוש: אני קראתי והתרשמתי מאוד מהסוגים השונים של הטכנולוגיות הקיימות, הן באשר לתשתיות תחבורה, תשתיות דרכים, הן באשר לתשתיות שמסייעות לנהג עצמו, תשתיות E-Safety שדואגות לבטיחות שלנו, תשתיות של חלוקת עומסים או עדכון על עומסים, הפניית תנועה, תחבורה ציבורית.
רונית תירוש: נדמה לי שהיו שם תשעה סוגים של טכנולוגיות שכל תכליתן לאפשר איכות נהיגה ראויה ובטוחה.
רונית תירוש: אני חושבת שהערך המוסף של כלל הטכנולוגיות שבוודאי תוצגנה כאן על ידי ראשון הדוברים, המדען הראשי של משרד התחבורה, דר' אמיר זיו-אב, שמעבר להצגת הטכנולוגיות שבוודאי יכולות לסייע לנו כאן במדינת ישראל, אני מתרשמת שיש לנו גם מה למכור לעולם עצמו וחשובה החשיפה הזו.
רונית תירוש: אני אשמח גם לשמוע בהמשך אם יש לנו איזה שהם חיבורים כלכליים לעולם הרחב בהקשר הזה, האם אנחנו רק מוכרים, האם אנחנו גם מקבלים, האם הטכנולוגיות הללו הן פרי שיתוף פעולה בינלאומי או שזה רק תוצרים ישראלים על כל רכיביהם.
רונית תירוש: מאוד שמחתי לראות, בנושא סיוע וטכנולוגיות שמסייעות לנהג, את כל הנושא של קופסאות ניטור, מה שאני קוראת 'הקופסה הירוקה'.
רונית תירוש: יש לי הצעת חוק כזאת שנמצאת בשלבים מתקדמים, אבל היא די תקועה.
רונית תירוש: היא הייתה תקועה זמן רב בוועדת הכלכלה משום שהמתנו לתקינה של מכון התקנים ואני יודעת שיש כבר תקינה לעניין הזה, זה היה 59/05.
רונית תירוש: הייתי רוצה גם לדעת איך אפשר לקדם את זה ולהביא את זה לכלל סיום חקיקה כדי שבאמת יוכלו להשתמש.
רונית תירוש: אני שמחה לראות או לקרוא שהניסוי שנעשה בצבא בקופסאות הללו אכן הראה תוצאות טובות.
רונית תירוש: זהו, עד כאן הפתיח שלי ונשמח לשמוע את דר' אמיר זיו-אב, המדען הראשי של משרד התחבורה, התשתיות והבטיחות בדרכים.
אמיר זיו-אב: אני אדבר על החזון הטכנולוגי אבל במילים קצת יותר פשוטות, זו בעצם האסטרטגיה הטכנולוגית ואם האסטרטגיה היא טובה אז היא גם פשוטה, ואם היא פשוטה, גם קל להסביר אותה ב-10-12 דקות וזה מה שאני מתכוון לעשות.
אמיר זיו-אב: ניתן להוכיח דרך אגב את מה שאמרתי, שאסטרטגיה טובה היא פשוטה ואסטרטגיה מסובכת היא בדרך כלל לא טובה.
אמיר זיו-אב: קודם כל מה הבעיה?
אמיר זיו-אב: הבעיה היא שקצב עליית הנסועה בישראל הוא בערך גדול פי שלושה מקצב העלייה בתשתיות היבשתיות- - -
רונית תירוש: שדי מיצינו אותן.
אמיר זיו-אב: בתשתיות היבשתיות נעשית היום מהפכה, גם מבחינת תקציבים.
אמיר זיו-אב: היום מושקעים בתשתיות כ-10 מיליארד שקל בשנה לעומת פחות משליש לפני עשר שנים, שזו ממש מהפכה.
אמיר זיו-אב: אם אתם זוכרים, היינו באים לאתרי בנייה, לפני כך וכך שנים, ותמיד רואים איזה טרקטור וחצי, היום זה נעשה יעיל כמו בעולם ובהחלט יפה.
אמיר זיו-אב: גם החברות שמנהלות את זה, מע"צ, כביש חוצה ישראל וגם הקבלנים המבצעים עושים בינלאומית ורואים את זה.
רונית תירוש: זה, אגב, כולל גם רכבות, או רק- - -
אמיר זיו-אב: בתשתיות גם רכבות.
אמיר זיו-אב: למרות הכול יש מגבלות פיזיות, אי אפשר להרחיב את הכניסות לאזור תל אביב, לעומת זה הנסועה, בכל שנה מתווספות כ-200,000 מכוניות.
אמיר זיו-אב: אנחנו בסוף נהיה מגרש חניה גדול.
אמיר זיו-אב: אני הולך לדבר על הפתרונות הטכנולוגיים שיקטינו את קצב עליית הנסועה, שזה בעיקר להפוך את התחבורה הציבורית לחלופה אטרקטיבית, שיותר ויותר ישתמשו בתחבורה הציבורית, ואת התשתיות הקיימות, עם כל האופנסיבה שנעשית, להגדיל את נצילותן, זאת אומרת את יכולת הספיקה שלהן.
אמיר זיו-אב: גם הטכנולוגיות שיש היום בארץ, וחלק תוצגנה, הן מהמתקדמות בעולם, חלקן מאוד מתקדמות, צריך את הכול לאגד לאיזה מסלול קוהרנטי אחד.
אמיר זיו-אב: המטרות ברמה הלאומית זה להקטין את סך משכי הנסיעה של כל האזרחים והמטענים, להקטין את הגודש, שזה נושא נוסף וכמובן לשפר את הבטיחות, זה תמיד נכון, גם מוסרית.
אמיר זיו-אב: המענה, כמו שאמרתי, צריך להיות פשוט, רלוונטי לאורך שנים, שמה שעושים היום יהיה רלוונטי גם בעוד 30 שנה ו-40 שנה, שיידע לקלוט את כל הטכנולוגיות שמתקדמות בעולם, שיהיה לא רגיש לאירועים, למשל סייבר, שלא פתאום אירוע סייבר וכל המדינה משותקת, יש לזה פתרונות, ושגם ינצל כמובן מיטבית את כל החוכמה שקיימת היום וחלק ממנה אפילו תוצג פה בהמשך.
אמיר זיו-אב: אם אני צריך לתת איזה שורה תחתונה למה שקראתי חזון, אני בעצם מדבר על חזון גם לנוהגים וגם למשתמשי התחבורה הציבורית, מבחינתי אלה אותם אנשים, אלה עם רכב ואלה בלי רכב, וכל הגבייה, שתהיה בנוסח כביש 6, זה אומר שלא מרגישים והיא קיימת, אין תורים ואין כלום, נדבר בהמשך.
אמיר זיו-אב: אם מפרשים את זה בשלוש מילים יותר מפורטות, זה מידע זמין בזמן אמיתי לכל משתמשי הדרך.
אמיר זיו-אב: בסוף זה יהיה, דו שיח הכי פשוט שיש בין המשתמש למערכת, אישה קשת יום מדרום תל אביב לא בנויה ללכת לאתר האינטרנט ולראות בדיוק מה המסלול האופטימלי של תחבורה ציבורית, וכמו שאמרתי, גבייה אוטומטית בלתי מורגשת, נדבר בהמשך.
אמיר זיו-אב: יש עוד נושא אחד משמעותי שהוא שינוי התנהגות- - -
רונית תירוש: פשט לי את זה, איך אותה אישה- - - היא מחזיקה מכשיר?
אמיר זיו-אב: היא פשוט תדבר לאייפון שלה ותקבל את ה- - -
רונית תירוש: בהנחה שיש לה אייפון.
אמיר זיו-אב: בהנחה שיש לה אייפון וזאת הנחה שאפשר לדעתי די להסביר, קצב חדירת הציוד האישי הוא תמיד יותר מהיר ממה שאנחנו חושבים, אם העלית את השאלה.
אמיר זיו-אב: לכל ילד בן 8 יש היום מערכת תקשורת יותר מאשר לרמטכ"ל במלחמת יום הכיפורים, כשהיה צריך להציל את המדינה.
רונית תירוש: זה נכון, אבל לא לאישה בת 75 שנוסעת לשוק הכרמל.
אמיר זיו-אב: אוקי, לכן זה מוגדר כחזון ותמיד אפשר לעשות אחר כך תיקונים.
רונית תירוש: אבל מה שאתה אומר לי, שזה יהיה על רשת הסלולר.
אמיר זיו-אב: תיכף נדבר על זה יותר, בהמשך.
אמיר זיו-אב: יש גם שינויי התנהגות שיכולים לעזור מאוד, אבל זה לא בהובלת משרד התחבורה, אלא רק כחלק מכל המערכת.
אמיר זיו-אב: אם היינו מורחים את התחלת שעות העבודה, למשל בגוש דן, במקום מ-7:30 עד 9:00, מ-6:00 עד 11:00, אז היינו פותרים חלק גדול מהבעיה.
אמיר זיו-אב: היום לחלק גדול מהמכוניות אין בכלל מחיר אלטרנטיבי, כל מה שאנחנו קוראים ליסינג, רכב חברה, הרי זה בדיוק כמו החשמל חינם של עובדי חברת חשמל.
אמיר זיו-אב: במקום לנסוע בשנה, הם נוסעים בשנה.
אמיר זיו-אב: זו, לפי דעתי, שחיתות ציבורית.
אמיר זיו-אב: גם בתחום המשאיות אפשר עוד איכשהו לנסות ולשאוף שפחות משאיות ריקות, כי כשהן חוזרות הן ריקות, שיהיה איזה תיאום של מטענים בכיוון ההפוך.
אמיר זיו-אב: עכשיו אני חוזר למשרד התחבורה ולטכנולוגיה.
אמיר זיו-אב: אמרנו שצריך להעלות את נצילות התשתיות ואת התחבורה הציבורית כחלופה אטרקטיבית.
אמיר זיו-אב: אני אתחיל מהנצילות.
אמיר זיו-אב: נצילות זה אומר אופטימיזציה.
אמיר זיו-אב: אם אני לוקח את האופטימיזציה הכי קיצונית שמוכרת לנו בתחום התחבורה, זה למשל בתעופה או למשל בים.
אמיר זיו-אב: אנחנו מנהלים עד הפרט האחרון כל נוסע.
אמיר זיו-אב: בכל רגע יש באוויר בין מיליון לשני מיליון נוסעים שטסים, בכל רגע יש בים בין מיליון לשני מיליון מכולות באורך עשרים פיט שמושטות.
אמיר זיו-אב: הניהול שלהם הוא אופטימלי לחלוטין, אנחנו יודעים בדיוק איזה נוסע יימצא בעוד חודשיים מעל יוון בטיסה מסוימת ויודעים מה הוא יעשה כשהוא יגיע לשדה התעופה, אותו דבר עם המכולה.
אמיר זיו-אב: מערכת אופטימלית כזאת היא מערכת אינסופית בתחבורה יבשתית ולכן נצטרך לפשט בכמה סדרי גודל כדי שהאופטימיזציה תהיה פתירה ויש אפשרויות.
אמיר זיו-אב: אפשרות ראשונה זה ניהול התנועה במקרו, על ידי המערכת שאני אדבר עליה, ניהול התנועה במיקרו יהיה על ידי המשתמשים בזה שיהיה להם מידע זמין.
אמיר זיו-אב: אנחנו לא ננהל כל בן אדם לאיזה מסלול הוא נוסע או הולך או לאיזה מסלול הוא מתקן כשיש פקק תנועה, אבל נגיד לו 'יש פה פקק תנועה'.
רונית תירוש: נגיד לבן אדם, לאותה אישה שנוסעת לשוק, 'יש פקק או יש עומס והחלופה שלך היא קו 35 ואחר כך קו 4 ותתחברי'?
אמיר זיו-אב: לא נגיד לה את זה, נגיד לה 'יש עומס' ותיכף אני אגיע לדבר הזה, מה כן, מה לא, כי חשוב גם לדעת מה לא, אחרת נישאר עם מערכת בלתי פתירה.
אמיר זיו-אב: כל הרעיון איך לפשט.
אמיר זיו-אב: מה המערכת כן יכולה לעשות?
אמיר זיו-אב: היא תמתן גודש, היא תגבה, היא תדווח, היא תקטין אי ודאות.
אמיר זיו-אב: אם באים לתחנת אוטובוס ויודעים שהאוטובוס יגיע עוד שלוש דקות, אז מחכים, לפעמים לא יודעים אם זה עוד שלוש דקות או עוד שעה, או עוד חצי שעה.
אמיר זיו-אב: היא תפעל על משכי הרמזורים, על נתיבים מתחלפים, על שלטים אלקטרוניים, תיתן עדיפות לתחבורה ציבורית.
אמיר זיו-אב: את כל זה אני אראה בהמשך.
אמיר זיו-אב: היא תנהל אירועי בטיחות והיא גם תעסוק בגבייה.
אמיר זיו-אב: זה הפישוט הראשון של הבעיה, מה היא לא תעשה.
אמיר זיו-אב: הפישוט השני של הבעיה זה שאין מה לנהל את כל המדינה, אין מה לנהל רכב שנוסע מבאר שבע לערד, הוא נוסע בזמן החופשי שלו, פוגש איזה רמזור, הרמזור הזה לא צריך להיות קשור לכלום חוץ מלצומת.
אמיר זיו-אב: מה שכן צריך לנהל זה את מטרופולין תל אביב, את מטרופולין חיפה, את מטרופולין ירושלים, זה במילא כבר בתהליך של עשייה ואת הרשת הבינלאומית במובן שלא פתאום יקרה שהאוטובוס שבא להזין את הרכבת והרכבת עזבה שלוש דקות קודם.
אמיר זיו-אב: זה הפישוט השני, ולכן המערכת היא פתאום פתירה, היא יכולה גם לנהל עשרה מיליון כלי רכב שנוסעים על הכבישים.
אמיר זיו-אב: איך זה יעבוד?
אמיר זיו-אב: וחלקית זה גם קיים היום, כל מה שאני אומר, אני לא ממציא כלום וחלק מהאסטרטגיה הוא לא להמציא כלום, אלא רק לאסוף בחכמה טכנולוגיות זמינות וקיימות, שדרך אגב חלק מהן, כמו שנאמר, הן ישראליות.
אמיר זיו-אב: היות שבכל מכונית יש מכשיר ג'י.
אמיר זיו-אב: פי.
אמיר זיו-אב: אס סלולר, או מה שאנחנו קוראים טלפון חכם, ויכול להיות שבאיזה שהוא יום הוא יותקן בלי קשר למשתמש, אלא יהיה ברכב עצמו, אז הרכב כנקודה על מפת הדרכים כבר ידוע.
אמיר זיו-אב: אם הוא רכב ציבורי, אפשר גם לדעת מה תפוסתו, אם הוא מלא או ריק.
אמיר זיו-אב: זה קיים גם היום.
אמיר זיו-אב: כל זה עדיין אפשר עוד לעשות בנקודה אנונימית והכול ייעשה במגבלות של צנעת הפרט ואבטחת המידע.
אמיר זיו-אב: זה מספיק טוב, רק לראות כמו זרימה, כמו זרימת דם בעורקים, שרואים איפה זורם יותר מהר ואיפה זורם פחות, בתור נקודות נעות.
אמיר זיו-אב: על זה אפשר לעשות הרבה מאוד אופטימיזציה של סקרי ביצועים, שלמשל דר' איילת מהטכניון תציג את זה.
אמיר זיו-אב: בנוסף היום יש הרבה מאוד צמתים מצולמים, כולם צריכים להיות מצולמים, לא לצרכי אכיפה, לצרכי ניהול תנועה, ולכן אפשר למשל לשלוט על הרמזורים.
אמיר זיו-אב: אם יש תור במקום אחד ואין תור במקום שני אפשר להאריך את הרמזורים של המקום האחד, הראשון, העמוס.
אמיר זיו-אב: אפשר גם לעשות יותר, גם זה קיים, ברחוב יצחק שדה בתל אביב.
אמיר זיו-אב: זה, נדמה לי, בין המקומות היחידים בארץ, אם לא היחיד, אבל נתיבים מתחלפים זה בהחלט דבר שהוא מצוין, זה כבר קיים, לדעתי, 15 שנים, אולי יותר, כי אין סיבה לראות שני מסלולים וכולם עומדים בפקק, שני נתיבים, צד אחד, מסלול אחד עומדים בפקק ושני הנתיבים הנגדיים ריקים לגמרי.
אמיר זיו-אב: אפשר להפוך את זה לשלושה ואחד, זו נצילות של התשתית הקיימת.
אמיר זיו-אב: הדבר הבא קיים גם היום, נתיבים מהירים ואגרות גודש.
אמיר זיו-אב: הנתיב המהיר שעשו בתל אביב, מסתבר שזו הצלחה פנטסטית, הרבה מעבר לציפיות ומה שאנחנו היום במשרד שוקלים זה איך אפשר לשכפל את ההצלחה הזאת, גם לתגבר עוד את הנתיב המהיר של תל אביב, למשל תוספת של מקומות חנייה, וגם איך לשכפל אותו למקומות נוספים.
אמיר זיו-אב: מסתבר שזה מעל לכל הציפיות, בטח מעל הציפיות שלי כשעוד ראיתי את הדברים מבחוץ, בכלל לא ידעתי אפילו להעריך את הדבר הזה.
רונית תירוש: פילחתם את האוכלוסיות שנוסעות שם?
רונית תירוש: זה החברה משלמת או הפרטי?
אמיר זיו-אב: את זה אני לא יודע להגיד.
רונית תירוש: זה מה שרציתי לדעת.
אמיר זיו-אב: אני לא יודע מה להגיד.
אמיר זיו-אב: אני יודע להגיד דבר אחר, שאני יודע שאני כנראה סנוב קיצוני, אני נוסע בנתיב המהיר גם כשריק מצד שמאל, זאת אומרת תמיד עוקפים אותי רק כשריק מצד ימין, אז יש גם משתמשים כאלה שנוסעים בו סתם.
אמיר זיו-אב: הדבר הנוסף קיים גם היום, כל מה שאני אומר קיים, אבל צריך להגביר את זה: נתיבי תחבורה ציבורית ייעודיים, עדיפות ברמזורים, קיים גם היום ברמה של ניסויים, צריך לייעל את זה.
אמיר זיו-אב: קנסות – עשינו ניסויים במשרד, עדיין הניסוי בעיצומו, למשל בדרך נמיר, איך לתת עדיפות ברמזורים לאוטובוסים- - -
רונית תירוש: אני יודעת שבדרך בגין זה גרם להרבה מאוד תאונות של הולכי רגיל, הסיפור של המבנה הזה של- - -
אמיר זיו-אב: נכון, בגלל העניין של להסתכל לשני הכיוונים, אנשים לא מודעים.
רונית תירוש: זה מבלבל.
אמיר זיו-אב: בהחלט.
רונית תירוש: אז להמשיך עם זה?
אמיר זיו-אב: יש פה בעיה וזו בעיה ערכית, כי אני חושב שאסור לעשות יעילות על חשבון בטיחות מבחינה מוסרית, אבל הדברים לפחות נשקלים ואני בטוח שיש פתרונות.
אמיר זיו-אב: אבל הנושא של תחבורה ציבורית, מסלולים מיוחדים, קנסות אוטומטיים לעבריינים, שגם זה כבר נוסה, זה פתרון כדי להקטין את מספר המכוניות.
אמיר זיו-אב: נקטין את מספר כלי הרכב, גם נגדיל את הבטיחות.
אמיר זיו-אב: אותו דבר, עדיפות לרכבי חירום.
אמיר זיו-אב: כשקורה אירוע, שתהיה מערכת רמזורים ומסלולים ונתיבים מתחלפים, ייתנו עדיפות להגיע ולפנות את האירוע.
אמיר זיו-אב: חלק מזה קשור בהצלת חיים.
אמיר זיו-אב: הגבייה האוטומטית קיימת כבר הרבה שנים בכביש 6 ושכמותה צריכה להיות במקומות נוספים שתיכף נדבר על זה.
אמיר זיו-אב: למשל כניסה לחניון.
אמיר זיו-אב: יש הרבה פעמים שתהליך התשלום בכניסה לחניון גורם לתורים ולסתימת רחובות.
אמיר זיו-אב: למשל רחוב הארבעה ביום שישי בבוקר בתל אביב, עם הסינמטק, יכול לקרות שכל רחוב הארבעה סתום ועוד משהו משתרך לכיוון חשמונאים, כי מישהו קשה לו לתת, ואני מבין אותו, עודף ל-22 שקלים.
אמיר זיו-אב: כל הכניסות לחניות, כניסה ויציאה, צריכה להיות ללא מלים, כמו על כביש 6, אותו דבר לעמוד בכחול לבן, יש פתרונות טכנולוגיים, חנית, שולמת, לא צריך לדעת איזה עיר, איזה רשות מקומית זה, שום דבר.
אמיר זיו-אב: דבר נוסף, קיים גם היום, אבל כמובן להרחיב אותו: מבחינת הנוסע, המשתמש בתחבורה הציבורית, הלקוח של התחבורה הציבורית, רכבת קלה או רכבת מהירה או אוטובוס עירוני או אוטובוס בין עירוני או אוטובוס רב קיבולת BRT, הכול צריך להיות שקוף, הוא צריך לנסוע במסלול האופטימלי וכמובן גם היום יש בהרבה מקומות, יהיה יותר ויותר, בדיוק מתי זה מגיע, איך זה מסתנכרן.
רונית תירוש: בלונדון ובטח בעוד מקומות בכל תחנה מדברים אליך.
רונית תירוש: אומרים עוד 2 דקות יגיע קו זה וזה, יהיה לנו?
אמיר זיו-אב: גם בתוך הרכב הציבורי, שתהיה על המפה אותה נקודה נוסעת שמראה לבן אדם איפה הוא נמצא.
אמיר זיו-אב: זאת אומרת הכול צריך להיות מאוד פשוט, קל לשימוש לכולם.
אמיר זיו-אב: גם פה, לפי דעתי, התשלום צריך להיות בדיוק כמו בכביש 6.
אמיר זיו-אב: אין מה לעשות שהפקחים הלא נחמדים של הרכבת הקלה נוזפים בלקוחות שלהם, נכנסת, יצאת, שולמת, אם אתה פנסיונר, אתה נגבה בהתאם.
אמיר זיו-אב: הכול צריך להיות אוטומטי.
רונית תירוש: אני לא מבינה את הטכניקה, נסעת שולמת.
אמיר זיו-אב: אם יש לך מכשיר טלפון חכם- - -
רונית תירוש: אותו אייפון?
אמיר זיו-אב: כן, נכנסת, במקום לתת כרטיס אשראי, כרטיס אשראי זה גם זיהוי אישי, חוץ מהבעיה שאמרתי, שהיא כמובן- - -
רונית תירוש: אני מפעילה באייפון כשאני עולה לרכבת הקלה?
אמיר זיו-אב: היום לא.
רונית תירוש: לא, בטכניקה הזאת.
אמיר זיו-אב: התשובה היא כן.
אמיר זיו-אב: את לא לוחצת על כלום, את נכנסת ויוצאת והחתימה שלך נרשמה.
רונית תירוש: אז יש פה פגיעה בצנעת הפרט.
אמיר זיו-אב: נכון, ולכן זה צריך להיות בדיוק כמו לשלם בכרטיס אשראי.
רונית תירוש: אני לא הפעלתי כלום, אבל יש את האח הגדול שמזהה אותי אוטומטית.
אמיר זיו-אב: לכן הנושא הוא נושא כבד, צריך לעשות את הטרייד אוף, לפחות בתור כיוון.
רונית תירוש: זה מסובך.
אמיר זיו-אב: גם כביש 6, כשנרשמים בו, יש פה צנעת הפרט.
אמיר זיו-אב: אנחנו כנראה לאט לאט מוותרים עליה, למען יעילות- - -
רונית תירוש: לא, בכביש 6 האוטו נכנס לצנעת הפרט, לא האדם.
רונית תירוש: פה האדם נכנס.
אמיר זיו-אב: יכול להיות.
אמיר זיו-אב: אז יכול להיות שהמערכת תהיה- - -
לירן ריש: מה קורה אם גונבים את הטלפון, אם מאבדים אותו?
רונית תירוש: אז מביאים חדש ומטעינים עליו את כל התוכנות.
לירן ריש: אבל האם לא יכולים להשתמש לך ב- - -
אמיר זיו-אב: זה כמו כרטיס אשראי.
אמיר זיו-אב: כל השאלות שאתם שואלים בנושא הזה הן נכונות, אני חושב שאם נסתכל על עצמנו איך ראינו את עצמנו לפני 10 או 12 שנים, לא היינו מאמינים שהיום כל אחד נוסע באוטו עם הג'י.
אמיר זיו-אב: אס שלו.
רונית תירוש: זה כדי לדעת איפה המצלמות א-3.
אמיר זיו-אב: שזה נושא אחר.
אמיר זיו-אב: אם כל המידע זמין לכולם ומסונכרן, אז גם אפשר לתגבר קווי אוטובוסים, או מיניבוסים, לא תמיד צריך לשלוח אוטובוס שלם בשביל לעשות תגבור, אפשר לעשות מסלולים של מיניבוס ב- - -
רונית תירוש: זו אופטימיזציה מאוד תיאורטית, נראה לי.
רונית תירוש: זה הכול נפלא ונשמע הגיוני, השאלה אם תיתן לנו לוחות זמנים.
אמיר זיו-אב: אני חושב שדברים כאלה בין 5 ל-10 שנים אפשר יהיה לראות, אם עושים חיזוי עתידי, לאור ההתפתחות של ההיסטוריה.
אמיר זיו-אב: יש פה הרבה אנשים שיוכלו גם להגיב, כי הם באים מהתחום.
אמיר זיו-אב: נניח שיצאתי מביתי ברחוב הנשיא 3 בקרית אונו ואני רוצה להגיע לרחוב בנק ישראל 5, למשרד התחבורה בירושלים.
אמיר זיו-אב: איפה אני נמצא האייפון שלי יודע, המערכת יודעת, אני אומר לו 'בנק ישראל 5 בירושלים'.
רונית תירוש: מה שזה לא אמר לך, שיכולתי לתת לך טרמפ.
אמיר זיו-אב: אני יכולתי לתת לך טרמפ.
רונית תירוש: גם, אבל לי אין את האייפון הזה.
אמיר זיו-אב: אוקי, אבל הטרמפ יהיה ב-6 בבוקר, זה מתאים לך?
אמיר זיו-אב: בכל אופן האייפון יגיד לי בדו שיח, וזו הפשטות שלו, ואין פה שום המצאה, הכול קיים, הוא יגיד לי 'תלך במעלה רחוב הנשיא לקו 55, תפגוש אותו עוד 4 דקות, הוא ייקח אותך ב-6 דקות לקו 400, תחכה לו 5 דקות, ייקח אותך ב-42 דקות לתחנה סופית, תלך למשרד'.
אמיר זיו-אב: קרה משהו בכביש מספר 1, הוא יעדכן אותי און ליין, אותו דבר ברכב.
רונית תירוש: זה נראה לי קצת דמיוני, אבל מבורך, אז אפשר גם ליצור רשת חברתית, שייסעו ביחד, כמו שדיברתי על הטרמפ.
אמיר זיו-אב: יכול להיות, יש אין סוף דברים.
רונית תירוש: אם אתה ואני מתקתקים מאותו אזור לכיוון הכנסת, אז פתאום- - -
אמיר זיו-אב: יכול להיות, עד הגבול ש- - -
אילת גל-צור: אני רואה שאני באתי עם ההרצאה הלא נכונה.
רונית תירוש: ואז נוכל לנסוע בנתיבים המהירים האלה, כי יש לי ארבעה אנשים, אני סוג של מיניבוס.
אמיר זיו-אב: נכון, בהחלט.
אמיר זיו-אב: אני חושב שכל מה שאני אומר, אני מגיע לסיכום, כל הטכנולוגיות קיימות כבר היום, קצב חדירת הטכנולוגיה לאוכלוסיות המשתמשים הוא תמיד מפתיע לטובה, הפשטות, שזה דו שיח מילולי, מידע זמין, זה תנאי לשימוש, גם בישראל יש מערכות בחזית הידע העולמי, האתגר זה תיאום כל הגורמים הנוגעים להתקדמות קוהרנטית להגשמת האסטרטגיה הזו, ובסוגריים ציינתי שמשרד התחבורה באמת הקים ועדת היגוי לניהול ובקרת תנועה, בראשותי, שעם כל הגורמים מנסה לדחוף את האינרציה המאוד גדולה הזאת לכיוון הזה.
אמיר זיו-אב: זה מה שהיה לי לומר.
רונית תירוש: לפי הסדר רשות הדיבור לתמ"ת (משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה), לתת לאיילת או ליונתן?
אמיר זיו-אב: לעמרי.
פדיל סאלח: אפשר להעיר משהו?
רונית תירוש: כן, רק תציג את עצמך לפרוטוקול.
פדיל סאלח: אני דר' פדיל סאלח ממשרד המדע והטכנולוגיה, מייצג את המדען הראשי של המשרד.
פדיל סאלח: זה מאוד מעניין להוסיף עוד משהו בנושא של יעילות.
פדיל סאלח: בתור מתמטיקאי אני מכיר לא מזמן אלגוריתם שהוא מאוד חכם, בתכלית האלגוריתם הזה אפשר להשליך אותו על התנועות בכבישים.
פדיל סאלח: המכניזם הזה אומר שאם אתה נכנס לאיזה שהיא צומת פקוק ואתה מפעיל, אתה פותח את הצומת לזמן יותר ארוך מאשר זמנים יותר קצרים, אז אתה מפנה את הצומת הרבה יותר מהר וזה אלגוריתם שצריך להיכנס לשימוש, אני חושב, כי לפעמים אתה נכנס לצומת פקוק מאוד ואז לרמזור לוקח שתיים או שלוש שניות והוא נכבה וזה מעכב את כל התנועה ואת זה מיישמים בטכנולוגיות מאוד מתקדמות במדעי המחשב.
אמיר זיו-אב: קודם כל אתה צודק.
אמיר זיו-אב: שתיים, אנחנו ניפגש, וגימ"ל, הנושא עצמו ידוע כי זה ברור שכל העניין של תאוצה ותאוטה, זה- - -
פדיל סאלח: זה מוכח.
אמיר זיו-אב: אין ספק.
רונית תירוש: תודה על ההערה ועל שיתופי הפעולה העתידיים.
רונית תירוש: עמרי אור, יושב ראש איגוד ITS.
אור עמרי: אני יושב ראש האיגוד הישראלי למערכות תבוניות לתחבורה, בשמו היותר ידוע ה-ITS ישראל.
רונית תירוש: האיגוד הזה הוא לא חלק מהממשלה?
אור עמרי: לא, זו עמותה שהוקמה אחרי קשיים רבים לפני בערך חמש שנים ושמנו לעצמנו ייעוד, שכתוב גם בנייר האסטרטגיה שלנו, לפעול לקידום תהליכי פיתוח, שילוב והטמעת טכנולוגיות מתקדמות לתחבורה, על מנת להביא לשלושה דברים, לשיפור התנועה, לשיפור הבטיחות בדרכים, לשיפור איכות הסביבה.
אור עמרי: אנחנו בעצם מדברים על כל אותן טכנולוגיות שאמיר הזכיר בהרצאה שלו.
אור עמרי: איך אנחנו עושים את זה?
אור עמרי: אנחנו בעצם במה משותפת לתעשיות השונות ולכל מי שעוסק בתחבורה להיפגש, לבוא, לשתף ברעיונות, כולל גם לחברות שבימים כתיקונן מתחרות אחת בשנייה אבל אצלנו יש להן במה לדבר על הדברים שהם עושים.
אור עמרי: באותו אופן אנחנו עוסקים גם בשיתופי ידע, אנחנו מקיימים כנסים, מעבירים ידע, מביאים יועצים, השנה גם התחלנו בנוסף לכנסים לקיים סדנאות בתמיכתו של משרד המדען הראשי.
אור עמרי: לפעמים מגיעות נציגויות זרות לארץ שאנחנו מארגנים להן פגישות עם תעשיות התחבורה אצלנו.
אור עמרי: יש לנו שיתופי פעולה עם משרד התחבורה, בעיקר עם משרד המדען הראשי, אבל גם עם אגפים אחרים, יש לנו פרויקטים משותפים עם אור ירוק, יש לנו פגישות ואני מקווה שיהיו יותר עם הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, אנחנו עובדים עם רשויות מקומיות.
אור עמרי: באיגוד היום בין 40 ל-50 חברות ולא רק חברות עסקיות, יש לנו באיגוד גם מוסדות אקדמאים, רשויות מקומיות, מפעילי תחבורה, כל מי שבעצם עוסק בנושא של תחבורה והוא מה שנקרא בעל עניין.
אור עמרי: חברי הוועד המנהל של האיגוד, כפי שאתם יכולים לראות, הם מתחומים שונים.
אור עמרי: הרעיון הוא שאין טעם שיהיה איגוד ITS בלי שיהיו בו אנשים ממה שהייתי קורא התחבורה הקונבנציונלית, מהנדסי תחבורה ומהנדסי תנועה, כיוון שאנשי הטכנולוגיה צריכים להבין מה הם הצרכים של התחבורה.
אור עמרי: מצד שני גם מהנדסי התנועה ומהנדסי התחבורה צריכים לדעת איזה טכנולוגיות יש על מנת לממש אותן בכבישים שלנו בארץ.
אור עמרי: חברי הוועד המנהל כולם עובדים בהתנדבות באיגוד, לאיגוד יש מנכ"ל, ערן ראובני- - -
רונית תירוש: אנחנו רואים את הדברים, תגיע למהות.
אור עמרי: אני רוצה במילה אחת להסביר מה ולמה, כיוון ש-ITS הוא בעצם לא מטרה.
אור עמרי: אם רשת הכבישים הייתה יעילה, אז זה לא כל כך אכפת לנו אם זה נעשה באמצעים טכנולוגיים או אם זה נעשה פשוט כי יש המון כבישים.
אור עמרי: מכיוון שזו אוטופיה, התפתחו הרבה אמצעים טכנולוגיים שהשונות שבהם היא רבה מאוד, יש צורך במכנה משותף אחד לכולם ולכן בעולם, זו לא המצאה ישראלית, ב-91' הקונגרס החליט על הקמה של איגוד ITS בארצות הברית, ב-91' גם קם ITS אירופה, או אירטיקו, שהם שניהם מוסדות גדולים, מכובדים, שחיים על סיוע מהממשלות שלהם וביצוע פרויקטים.
אור עמרי: הפוטנציאל של הנושא של ITS הוא עצום, אני חושב שבשנה האחרונה ראינו דחיפה גדולה גם מכיוון משרד התחבורה, משרד המדען הראשי, בכיוון הזה, אנחנו חושבים שצריך להמשיך עם זה ואנחנו מעוניינים ומציעים את שיתוף הפעולה שלנו בכל פעולה שתיעשה בכיוון, בכל פרויקט או בכל פורמט שהוא.
אור עמרי: בהמשך אני מבין שיש שלוש הרצאות שמדגימות שלוש טכנולוגיות של ITS.
אמיר זיו-אב: הטכנולוגיות האלה הן חלק מאבני הבניין שנותנות כזה ביטחון.
ירון עברון: שלום לכם.
ירון עברון: אני נציג של חברת טרנזמייט.
ירון עברון: אני אספר לכם בקצרה מה זה טרנזמייט.
ירון עברון: טרנזמייט זו חברת הזנק, סטרט אפ, צעירה שעובדת משהו כמו שנה וכל המטרה שלה וההתמקדות של החברה הזאת זה לפתח מערכות מידע למשתמשי התחבורה הציבורית.
ירון עברון: לטרנזמייט יש שני מוצרים, המוצר העיקרי זה אפליקציית ניווט בתחבורה הציבורית שמיועדת לטלפונים חכמים והמוצר המשני זה אתר אינטרנט שמציג למעשה את כל המידע שמערכת המידע הזאת מציגה, גם באתר האינטרנט.
ירון עברון: טרנזמייט מנסה לכוון לצרכי המשתמש בתחבורה הציבורית ומה הם צרכי המשתמש בתחבורה הציבורית?
ירון עברון: המשתמש בתחבורה הציבורית בעצם מעוניין לקבל רמת ודאות טובה, או השאיפה היא מוחלטת לגבי מה קורה במערכות התחבורה הציבורית.
ירון עברון: זה קודם כל מידע מלא על מה מתרחש סביבו בכל מה שקשור לרכבות, אוטובוסים וכיוצא בזה.
ירון עברון: זה קבלת עדכונים אמינים, זו זמינות של מידע בכל מקום, בכל זמן, וכמובן מידע בזמן אמת.
ירון עברון: המוטו שלנו זה שהנגשת מידע למשתמשי התחבורה הציבורית תהפוך את הנסיעה בתחבורה הציבורית לברורה וקלה.
ירון עברון: אגב, אנחנו גם טוענים דבר אחר, שהנגשת מידע למשתמשי התחבורה הציבורית או ליתר דיוק לכאלה שלא משתמשים בתחבורה הציבורית תהפוך את השימוש בתחבורה הציבורית לאופציה אפשרית לכאלה שאינם משתמשים בה.
ירון עברון: אני רוצה לקפוץ ישר ולהציג את האפליקציה עצמה.