GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמיר אפורי: יש המון נושאים, אז קניין רוחני זה נושא מאוד רחב, והוא מקיף נושאים רבים.
תמיר אפורי: במשרדי ממשלה רבים ובתעשיות שונות יש אינטרסים שונים.
תמיר אפורי: אני רוצה לדבר על משהו ממוקד שעולה מן הכותרת של הדיון שאליו הוזמנו – קניין רוחני במוסדות המחקר והפיתוח בישראל.
תמיר אפורי: בקשר לנייר המעניין שכתב רועי גולדשמיט, אם אפשר לתמצת את הנושא שאני חשבתי לדבר עליו – העברת ידע.
תמיר אפורי: העברת ידע זאת כותרת שמתארת את ההליך שבו מוסדות מחקר ופיתוח ציבוריים הן בסקטור הממשלתי והן באקדמיה מעבירים את הידע לתעשייה.
תמיר אפורי: התהליך הזה הוא מאוד חשוב, ויש לו השלכה אדירה על הכלכלה.
תמיר אפורי: האקדמיה שלנו ומוסדות המחקר הציבוריים שלנו הם מצוינים, והתעשייה שלנו היא מצוינת.
תמיר אפורי: הקשר ביניהם הוא סינרגי, ויש לו ערך מוסף אדיר, ואת הקשר הזה צריך לטפח.
תמיר אפורי: בארצות-הברית בשנות ה-80 הגיעו למסקנה שכאשר יש קניין רוחני והוא נשמר בידי מוסדות המחקר ולא מועבר לתעשייה, יש נכס אבל הוא לא ממומש באופן שממקסם את התועלת החברתית שהוא יכול היה להניב.
תמיר אפורי: שם חוקקו הסדר שכפה על מוסדות המחקר הציבוריים להעביר את הידע – או ליתר דיוק, כפה מנגנונים כאלה שיעודדו העברה של הידע, והמנגנונים האלה קשורים לתמרוץ של החוקר מצד אחד ולדרכי קבלת החלטות, איך מתקבלות קבלת החלטות בקשר לידע וכולי.
תמיר אפורי: לא בטוח שכל ניו-אנס שמתאים לארצות-הברית בהכרח מתאים לישראל משום שאנחנו מדינה יותר קטנה, והמנגנונים שלנו מעט שונים.
תמיר אפורי: אבל תפיסת היסוד שידע שמתפתח במוסדות המחקר הציבוריים רצוי שיעבור לתעשייה הישראלית – ואני מדגיש בכוונה את המילה "ישראלית" משום שלשם כך אני לפחות באתי – זה דבר שצריך לחשוב עליו - -
דניאל בן-סימון: הוא לא קיים?
תמיר אפורי: אני אגלה עוד סוד קטן: הייתי קודם במשרד המשפטים וחלק גדול מהתהליכים שדיברו עליהם פה מוכרים לי.
תמיר אפורי: במשרד האוצר ובמשרד המשפטים מדברים על נושאים של קידום העברת ידע כבר בערך עשר שנים, וזה מתקדם יפה ונכון.
תמיר אפורי: לא תמיד כשיש דיון על משהו זה אומר שהמצב הוא קטסטרופה.
תמיר אפורי: המצב הוא לא קטסטרופה, אבל תמיד יש מה לשפר.
תמיר אפורי: השיפור העיקרי שצריך לחשוב עליו הוא איך ממשלת ישראל שמה לה כיעד לעודד העברת ידע לתעשייה הישראלית דווקא.
דניאל בן-סימון: כלומר יש מעבר או בקושי?
תמיר אפורי: יש בהחלט העברת ידע, אבל לא מספיק.
תמיר אפורי: תמיד יכול להיות יותר וצריך להיות יותר.
תמיר אפורי: איפה יכולה להיות בעיה?
תמיר אפורי: בעיה אחת היא שבמוסדות להשכלה גבוהה בגופי המסחור אין תמרוץ להעברת ידע לתעשייה הישראלית.
תמיר אפורי: הם מעבירים ידע למי שאפשר - -
דניאל בן-סימון: כי הם מרוויחים יותר?
תמיר אפורי: לא בטוח שהתעשייה הישראלית תמיד יכולה להתחרות בגוף בינלאומי גדול שנותן הצעה.
תמיר אפורי: כשבמכון ויצמן או באוניברסיטה העברית מפתחים משהו ותבוא חברה בינלאומית גדולה ותציע הצעה, לא בטוח שהתעשייה המקומית תמיד יכולה להתחרות בכך.
תמיר אפורי: אילו הייתה התערבות ממשלתית שעוזרת לתעשייה המקומית - אני לא אומר איך לעשות את זה, אפשר בהטבות מס ואפשר בכסף, במענקים – להעביר את הפיתוח אליה ולהשאיר אותו בישראל – היה בזה ערך.
דניאל בן-סימון: יוצא מן הכלל.
דניאל בן-סימון: אם יש פה מישהו ממכון וייצמן או מהטכניון.
אופיר אלון: יש פה מהטכניון.
דניאל בן-סימון: אתה שמעת את הדברים?
אופיר אלון: כן, בהחלט.
אופיר אלון: אני מנהל קניין רוחני בטכניון.
אופיר אלון: כמו שאמר תמיר, הדיון היה אקלקטי, ואני אנסה לחדד כמה נקודות.
אופיר אלון: ראשית, דיברו הרבה על קניין רוחני שנוצר במוסדות של המדינה.
אופיר אלון: יש פה הבחנה בין המדינה לבין האקדמיה.
אופיר אלון: הכללים שחלים על האקדמיה הם לא הכללים שחלים על המדינה במובן הזה שהבעלות בקניין רוחני שנוצר באקדמיה שייכת לאקדמיה.
אופיר אלון: אנחנו בהחלט חושבים שזה צריך להיות המצב.
אופיר אלון: הראָיה היא שגם אותם הסדרים שהולכים בכיוון המדינה הולכים בעצם להעביר את הקניין הרוחני מהמדינה לאותם גופים שבהם הוא נוצר.
אופיר אלון: בעניין הזה אני רוצה לומר שבהחלט אנחנו חושבים שהמסגרת החקיקתית היא נכונה וטובה, וזה אותו חוק "ביי דול אקט" מ-1980 שהזכירו אותו כאן ועשה אפקט עצום במובן של Technology transfer שתמיר דיבר עליו.
אופיר אלון: במובן הזה השאלה היא האם יש מבחינתנו בעיה במסגרת החקיקתית, והתשובה היא שבהחלט אין בעיה במסגרת החקיקתית, ולא רצוי להתערב כי העסק הזה בסך הכול עובד טוב.
אופיר אלון: לשם השכלה, העניין של technology transfer מוכר בעולם; מדינת ישראל נחשבת מדינה נערצת.
אופיר אלון: אנחנו מקבלים טלפונים של אנשים שבאים מארצות-הברית ומקנדה וממקומות אחרים כדי ללמוד אצלנו איך עושים technology transfer.
אופיר אלון: בעניין שדיבר תמיר, באופן טבעי חלק ניכר מעברת הטכנולוגיות שלנו הוא כן לחברות ישראליות, כי אלה השותפים הטבעיים שלנו.
אופיר אלון: הרי הדברים האלה לא נוצרים בחלל ריק.
אופיר אלון: חוקרים שלנו עובדים עם חוקרים שקרובים אליהם, עם תעשיות שקרובות אליהם, המחקרים הם משותפים.
אופיר אלון: באופן טבעי מרבית המסחורים שאנחנו עושים או פעולות תעבורות ידע, באופן טבעי נוצרות דווקא עם חברות ישראליות.
אופיר אלון: יש פרויקטים שלחברות ישראליות קשה להרים.
אופיר אלון: פרויקט פארמה – זה לא טריוויאלי לחברה ישראלית לקחת מולקולה ולהעביר אותה רגולציה ב-FDA.
אופיר אלון: אז באמת יש פה קצת דיפרנציאציה בין טכנולוגיות.
אופיר אלון: דווקא במובנים שהחברים שתמיר מייצג אנחנו כן בקשרים עם רפא"ל ואלביט ועם תעשיות ביטחוניות ותעשיות הייטק.
אופיר אלון: אז במובן הזה אני לא בטוח שאנחנו רואים עין בעין את הבעיה שתמיר דיבר עליה.
אופיר אלון: הזכירה שרון במילה אחת את העניין של הטיה של חוקרים – אז צריך להבין שלעניין הזה יש שני כיוונים כי המושג של העברת טכנולוגיה או מתן האפשרות למחקר יישומי זה גם אופן של שחרור קיטור.
אופיר אלון: כל אחד מהחוקרים בטכניון היה יכול להיות בתעשייה ולקבל שכר כפול ומשולש ממה שהוא מקבל אצלנו בטכניון.
אופיר אלון: חלק מהסיבות שהוא נמצא בטכניון זה מכיוון שהוא אוהב לעשות מחקר, והוא לא משתכנע מלעשות מחקר יישומי במובן שאותו עושים בתעשייה.
אופיר אלון: כך שבכל מקרה אני לא חושב שהוא היה עובר לשם.
אופיר אלון: שנית, זאת כן אפשרות לתת לאנשים האלה לבטא גם את האספקט היזמי שלהם.
אופיר אלון: אם תיקח מהחוקרים את האפשרות לעשות במחקר שאולי כן יכולה להיות לו אימפליקציה מעשית בזמן הנראה לעין אז יכול להיות שהאנשים האלה בכלל יעזבו את האקדמיה וילכו לתעשייה.
אופיר אלון: כי באקדמיה הם אוהבים לעשות מחקר מדעי בסיסי, ודווקא מתן האפשרות לתת להם למסחר זה בדיוק אותו ברז שצריך לשחרר טיפה קיטור כדי שאנשים ימשיכו ויהיו במקום שבו הם רוצים להיות.
אופיר אלון: אנחנו בהחלט מסתכלים על התופעה.
אופיר אלון: הרי גם הטכניון לא מעוניין להפוך למוסד שמייצר תעשייה.
אופיר אלון: אם יש הטיה של מחקר בסיסי, ואנחנו לא רואים שחוקרים כתוצאה מהאפשרות לעשות העברת ידע עוברים ממחקר בסיסי למחקר שהוא בעיקרו יותר יישומי.
אופיר אלון: כך שאנחנו לא רואים את הבעיה הזאת.
אופיר אלון: במסמך שרועי כתב אני רואה המלצה של ועדת גוטפרוינד: "מוסד המחקר חייב לעשות כמיטב יכולתו כדי להעביר ידע בעל פוטנציאל יישומי וטכנולוגי לתעשייה ולממש את הפוטנציאל המסחרי שלו בזמן סביר שייקבע בחוק".
אופיר אלון: בתור מי שבא מהשטח אני רוצה להגיד לכם שהרעיון להטיל סד של זמן על מסחור הוא בעינינו רעיון לא סביר ומאוד קשה ליישם אותו.
אופיר אלון: דווקא חלק מהטכנולוגיות הכי יפות שאצלנו התמסחרו גם בסכומים גבוהים זה טכנולוגיות ששכבו 10 שנים בטכניון.
אופיר אלון: כי אתה לוקח מחקר בסיסי אז לוקח זמן להביא את זה לשוק.
אופיר אלון: לבוא ולהגיד, תעשו את זה תוך שנה וחצי-שנתיים זה פשוט לא יהיה ריאלי.
אופיר אלון: אנחנו תמיד head of the market.
אופיר אלון: לוקח זמן לשוק להגיע למקום שהטכנולוגיה מתאימה.
אופיר אלון: במובן הזה אנחנו לא חושבים שזה רעיון טוב.
אופיר אלון: תודה רבה.
דניאל בן-סימון: ד"ר שלמה הרשקוביץ, בבקשה.
שלמה הרשקוביץ: תודה.
שלמה הרשקוביץ: אני מר שלמה הרשקוביץ, אני יועץ למועצה הלאומית למחקר ולפיתוח.
שלמה הרשקוביץ: מדינת ישראל משקיעה יותר משאבים במחקר ופיתוח מאשר כל מדינה אחרת בעולם.
שלמה הרשקוביץ: למעלה מ-4% מהתמ"ג שלנו מושקע במחקר ופיתוח, ומבחינת מידע הסתדרנו שנים רבות ללא מידע על מה שקורה במחקר ופיתוח.
שלמה הרשקוביץ: כאשר המועצה הלאומית למחקר ולפיתוח קמה מחדש אחת המטרות הראשונות שלה הייתה להקים מערך נתונים על מחקר ופיתוח כדי שנדע על מה אנחנו מדברים.
שלמה הרשקוביץ: כתוצאה מהעבודה שלנו במשך כמה שנים אנחנו יכולים לספר חלק מהסיפורים – לא כולם – כיוון שלקחנו את הנושא הזה של מסחור וקניין רוחני מאוד ברצינות.
שלמה הרשקוביץ: הקמנו מאגר נתונים על פטנטים במוסד "נאמן" שמצוטט בעבודה שלכם; יש לנו סקר על קניין רוחני במשרדי ממשלה שעדיין בעיצומו, ולכן אנחנו לא יכולים להביא ממנו.
שלמה הרשקוביץ: יש לנו סקרים מגזריים על פעילות מחקר ופיתוח בכל מגזרי המשק, כולל אוניברסיטאות, בתי-חולים, משרדי ממשלה, שלא היו קיימים עד לאחרונה.
שלמה הרשקוביץ: זה מאפשר לנו גם תמונה של מה שקורה גם ברישום פטנטים וגם במסחור.
שלמה הרשקוביץ: אני יכול לספר לגבי אוניברסיטאות שסיימנו את הסקר הראשון שנעשה אי פעם בארץ על מסחור ידע של אוניברסיטאות, והתמונה היא די ורודה.
שלמה הרשקוביץ: לא בדיוק כפי ששמענו, אלא יותר ממה ששמענו מאיש הטכניון.
שלמה הרשקוביץ: האוניברסיטאות רושמות 400 פטנטים עצמאיים, מקוריים לשנה בישראל ובעולם.
שלמה הרשקוביץ: זה יותר באופן יחסי לגודל שלנו מאשר כל מדינה אחרת בעולם, כולל ארצות-הברית, קנדה ובריטניה.
שלמה הרשקוביץ: חלק לא קטן מהפטנטים של האוניברסיטאות מגיעים למסחור, בעיקר הקשרים נעשים עם חברות ישראליות – נדמה לי שכשני שלישים.
שלמה הרשקוביץ: רק שליש נעשה עם חברות בחוץ לארץ.
שלמה הרשקוביץ: כ-80% מהתמלוגים משולמים על-ידי חברות ישראליות.
שלמה הרשקוביץ: זאת אומרת היישום דווקא בארץ.
שלמה הרשקוביץ: בנושא הזה הייתי רוצה להתייחס למה שאוריאל לין שהיה המנכ"ל שלי לפני הרבה אמר בראשית הדברים.
שלמה הרשקוביץ: הוא דיבר על העניין של ייצוא ידע.
שלמה הרשקוביץ: ייצוא ידע מבחינת פטנטים זאת בעיה כי הוא דיבר על הגנה.
שלמה הרשקוביץ: היום 46% מהמו"פ העסקי בישראל נעשה במרכזי מו"פ בינלאומיים.
שלמה הרשקוביץ: חוקרים ישראלים, הטובים בחוקרים שלנו, עוסקים במחקר הזה, והתוצאות יוצאות ישר לחו"ל.
שלמה הרשקוביץ: כ-50% מהפטנטים שמוגשים לארצות-הברית על-ידי חברות ממציאים ישראלים הם בבעלות של חו"ל.
שלמה הרשקוביץ: ייצוא הידע מגיע לכ-5 מיליארד דולר לשנה.
שלמה הרשקוביץ: זה סכום אדיר של ידע שפותח בארץ על-ידי טובי החוקרים שלנו ויוצא לחו"ל, בניגוד למה שקורה באוניברסיטאות שרוב הידע המצטבר נשאר פה.
שלמה הרשקוביץ: אנחנו לא גיבשנו דעה, לא על הנושא הזה ולא על נושאים אחרים, אבל אנחנו אוספים את המידע.
שלמה הרשקוביץ: זה נראה לנו נושא מאוד מרכזי למדינת ישראל.
שלמה הרשקוביץ: זאת הדרך הטובה ביותר לנצל את מה שנוצר פה, להוציא מיד החוצה.
שלמה הרשקוביץ: בעוד שנה נוכל לדבר הרבה יותר על כל הנושאים האלה.
דניאל בן-סימון: אם יהיה לך משהו להגיד תוכל תמיד להצביע עוד מעט.
ורדה בן שאול: אני מהמועצה להשכלה גבוהה.
ורדה בן שאול: מה שהזכיר פה רועי בחומר שהוא כתב מצאנו במל"ג שיש הרבה ידע שמצטבר במכללות, והוא לא ממומש.
ורדה בן שאול: חלק מהבעיה זה הנושא של הגודל – מוסדות קטנים מדי.
ורדה בן שאול: בניגוד לאוניברסיטאות שהם מוסדות גדולים, ויש להם החברות שלהם, הידע שבמכללות לא בא לידי ביטוי ולא ממוסחר.
ורדה בן שאול: לכן ממש לאחרונה, לפני כשבועיים, המועצה להשכלה גבוהה, יחד עם משרד האוצר, יצא במכרז לבחור חברת יישום ידע שהמטרה שלה היא לנהל את כל הידע שמצטבר ולעזור במסחור הידע המצטבר במוסדות להשכלה גבוהה בכלל, ובעיקר זה מופנה למכללות.
ורדה בן שאול: אנחנו מאמינים שחברה כזאת תוכל לעזור בכל הנושא.
דניאל בן-סימון: אבירם ז'ולטי, בבקשה.
אבירם ז'ולטי: אני מלשכת המדען הראשי במשרד התמ"ת, מנהל קרן תמורה.
אבירם ז'ולטי: אני רוצה להתייחס לשתי נקודות בשם לשכת המדען.
אבירם ז'ולטי: דבר ראשון לנושא של ידע בסיסי והעברה של הידע בין האקדמיה לתעשייה.
אבירם ז'ולטי: לשכת המדען השיקה בעבר מספר תוכניות תמיכה שהמטרה שלהן לעודד בדיוק את הפיתוח של הידע הבסיסי וההעברה שלו אל התעשייה.
אבירם ז'ולטי: אנחנו זיהינו את כשל השוק שקיים בנקודה הזאת, ואנחנו השקענו וממשיכים להשקיע הרבה כסף לצורך פיתוח ידע בסיסי באקדמיה וההעברה שלו לתעשייה.
אבירם ז'ולטי: דבר שני הוא הנושא המשפטי: אנחנו נמצאים עכשיו במהלך להסדרה בתקנות של זכויות הקניין הרוחני של ידע שהמקור שלו הוא בעצם באקדמיה, עבר לתעשייה, ועכשיו יש ידע משותף שנוצר על-ידי התעשייה, אבל המקור שלו הוא באקדמיה.
אבירם ז'ולטי: אנחנו התחייבנו בחוק ההסדרים להוציא תקנות כאלה, להסדיר את הנושא הזה.
אבירם ז'ולטי: אנחנו הגשנו לפרופ' טרכטנברג בינואר הצעה שמבוססת על ישיבות שניהלנו עם הות"ת, וכשנקבל את ההסכמה נצא לדרך עם תקנות שיסדירו את היחסים בין האקדמיה לתעשייה.
אבירם ז'ולטי: אנחנו חושבים שהוודאות הזאת וההסדרה של הנושא הזה בתקנות היא מאוד חשובה, והיא תעזור להעברה של הידע ולהסדרים.
דניאל בן-סימון: מישהו רוצה לדבר לפני שאנחנו מתפזרים?
דניאל בן-סימון: זה יום של פיזור היום, אתם יודעים את זה.
דניאל בן-סימון: אז לפני שיפזרו אותנו מפה כדאי שנעשה את זה בצורה וולונטרית.
אירית בן שלוש: אני מחברת "רמות", חברת המסחור של אוניברסיטת תל-אביב.
אירית בן שלוש: רציתי להמשיך את הדברים שאמר אופיר לגבי נושא של מסחור הידע לתעשייה בארץ.
אירית בן שלוש: המטרה שלנו, כמובן, היא למקסם את תוצרי הידע שנוצרים באוניברסיטת תל-אביב – אם זה בארץ, מצוין, ואם זה בעולם – גם מצוין.
אירית בן שלוש: בארץ אחד הכלים שבהם אנחנו משתמשים כדי למסחר זה קרנות של הממשלה – קרן קמין, נופר, מגנטון וקונסורציומים אחרים.
אירית בן שלוש: הנושא העיקרי שמהווה בפנינו אתגר הוא נושא הבעלות של הידע.
אירית בן שלוש: כספים שמגיעים מהמדינה לפרויקט מסוים, הידע חייב להיות שייך לאו דווקא לממציא, אלא לחברה.
אירית בן שלוש: אם אנחנו ממסחרים את הידע הזה לחברת סטארט-אפ ישראלית שממוקמת באחת החממות הידע חייב להיות בבעלות של החברה.
אירית בן שלוש: כאשר החברה לא מצליחה להתקדם ומתפרקת כתוצאה מחסמים טכנולוגיים, חסמים אחרים, החסמים של מימון – הידע הזה נשאר קבור בתוך החברה ולא חוזר לחברת המסחור – דבר שהיה מאפשר לנו כחברת מסחור להמשיך לנסות למסחר את הידע ובכך להנחיל את הידע לציבור ולמקסם את התוצאות.
אירית בן שלוש: חוק המו"פ הוא חוק טוב, אך יש לו נושא הבעלות שמהווה עבורנו בעיה משמעותית.
דניאל בן-סימון: אתה רוצה להתייחס לנקודה הזאת?
יעקב מועלם מרום: אני רוצה לחזק את מה שנאמר.
יעקב מועלם מרום: המצב הוא שכופים בניגוד להמצאתיות שהיא התרומה ההמצאתית של הצדדים.
יעקב מועלם מרום: אומרים שאפילו אם ההמצאה כולה, היוזמה, הכתיבה, הפנייה למדען הייתה של גוף המחקר הידע כולו שייך לחברה, והתוצאה היא שזה יוצר גם דיסאינסנטיב להעביר לתעשיות הקטנות האלה את הידע הטוב.
יעקב מועלם מרום: דיברו על השארת הידע בחברות הסטארט-אפ הישראליות, ויש רצון – אצלנו זה מאוד חזק, זה חלק מהמדיניות שלנו, להשאיר את זה בארץ – וזה יוצר תמריץ מאוד שלילי להעביר את זה לגופים.
יעקב מועלם מרום: שנית, רציתי להעיר על מה שנאמר קודם על עבודה עם חברות זרות בפן השני – יש חברות גדולות בינלאומיות שאנחנו לומדים מהן המון, וזה תורם לנו הרבה ומשקיעים פה הרבה מאוד כסף במחקר ובפיתוח – חברות כמו קוקה-קולה, כמו wallmart, כמו חברות תרופות גדולות, כמו באייר וסינג'נדה ששמות פה הרבה מאוד כסף במחקר ובפיתוח, ויש הרבה - - - שיוצאים מישראל משיתוף הפעולה הזה.
יעקב מועלם מרום: כלומר לא צריך להגיד שאם עושים קשר עם גופים בינלאומיים זה דבר שלילי.
אירית בן שלוש: רק להמשיך את מה שאמרתי: נושא של שיתוף פעולה בין אקדמיה לבין תעשייה בארץ היה יכול להיות הרבה יותר פשוט אם אפשר היה לעשות את שיתוף הפעולה הזה ולטפל בנושא של הקניין הרוחני, כך שיהיה או בבעלות משותפת או בבעלות האקדמיה, באמת לפי הממציאות ולא לפי החוק הנוקשה של המו"פ.
מרדכי אמיתי: שמי מוטי אמיתי, ואני מנהל האכיפה בפדרציה הישראלית לתקליטים ולקלטות.
מרדכי אמיתי: אני אדבר קצת מהשטח, רק אני אנצל, ברשותכם, את הבמה הזאת ואודה לעורך דין אוריאל לין שדחף ליום הזה ומלווה אותנו בכל התהליכים בארגון הגג בלשכת המסחר.
מרדכי אמיתי: קצת עובדות מהשטח.
מרדכי אמיתי: שאלת קודם לגבי הבעיה.
מרדכי אמיתי: חקיקה קיימת במדינת ישראל בנושא של קניין רוחני; אכיפה – לא מספקת ולא מותאמת למציאות הישראלית.
מרדכי אמיתי: אנחנו מדברים על חוק זכויות יוצרים שאמנם חוקק בעבר, בשנת 2007, אבל לא נותן שום מענה לתחום הטכנולוגי האינטרנטי שכיום נושם ובועט.
מרדכי אמיתי: אכיפה – כמו שאמר קודם נציג המשטרה, אכן קיימת.
מרדכי אמיתי: יש יחידה במשטרה לקניין רוחני – מעט מאוד שוטרים, לא מספיק.
מרדכי אמיתי: לא מספיק פועלים בתחום.
מרדכי אמיתי: כמו שאמרתי קודם האכיפה לא מותאמת למציאות.
מרדכי אמיתי: זאת אומרת אם עד עתה פעלנו בתחום של אכיפת זכויות יוצרים בתחום הדיסקים, הקלטות וה-dvd, אנחנו היום כבר מזמן בתחום האינטרנט וצריך לתת לזה מענה.
נירה לאמעי: זה נושא שהוועדה הזאת מטפלת בו, ואתה יודע את זה.
מרדכי אמיתי: אני יודע, בהחלט.
נירה לאמעי: זאת הצעת חוק פרטית של חבר הכנסת אורלב.
נירה לאמעי: אנחנו מחכים להצעת חוק ממשלתית.
נירה לאמעי: מרכז המחקר עשה לנו עבודה ענקית של השוואה משפטית מה קורה בארצות אחרות.
מרדכי אמיתי: אנחנו לא פועלים מספיק מהר בתחום, בלשון המעטה, כי מזמן ההפסדים שנגרמים לבעלי הזכויות הם מעל ומעבר, והגיע הזמן להאיץ את החקיקה בתחום.
מרדכי אמיתי: לגבי הליכים משפטיים קיימים – יש כתבי אישום שמוגשים נגד עבריינים, כמו שאנחנו קוראים להם.
מרדכי אמיתי: לא מספיק, אין שופטים מקצועיים בתחום, אין פרקליטים מקצועיים בתחום.
מרדכי אמיתי: כל הנושאים האלה מובילים לכך שמדינת ישראל רק לאחרונה ממשיכה להיות מוכרזת על-ידי ה-USTR האמריקני באותה רשימה שחורה מדוברת, ה-priority watch list, ולצערנו, כך אנחנו נראים בעולם.
מרדכי אמיתי: כמו שאמר עורך דין לין הקמת ארגון גג שכזה, בין אם יהיה סטטוטורי ובין אם לא, יאחד את כל המשרדים, וייתן מענה הולם לתחום.
דניאל בן-סימון: תודה רבה, הדברים ברורים.
דניאל בן-סימון: נציג חשכ"ל, אני למדתי הרבה, אבל אם אתה יוצא עם תובנה או שתיים לגבי מה שנשמע פה, ובעצם הכול מכוון פה למשרד האוצר כמי שעומד במרכז הסיפור הזה.
אסף יצחקי: חשוב להדגיש שאמנם נמצאים נציגים של החשב הכללי, אבל כשוק וכהכוונה כללית הנושא צריך להיות בטיפול של אגף התקציבים, ואני אדאג להעביר את זה לאנשים הרלוונטיים.
אסף יצחקי: עיקר הדגש שלנו בחשב הכללי הוא, למעשה, הגנה על נכסי המדינה.
אסף יצחקי: אכן שמענו פה דברים חשובים, ואנחנו נדאג לטפל בהם.
דניאל בן-סימון: אז אפשר לסכם.
דניאל בן-סימון: סיכום אחרון של הישיבה האחרונה.
דניאל בן-סימון: אני רוצה להודות לאוריאל לין – כולם הודו לך – שהעלית את הנושא.
דניאל בן-סימון: אני בטוח שאתה יוצא היום מרוצה - -
אוריאל לין: אני מקווה, אדוני היושב ראש, שאנחנו נראה אותך בכנסת הבאה.
דניאל בן-סימון: קדימה לא פה, לכן אני לא יכול לענות.
דניאל בן-סימון: אני מבין שכולם דיברו – אפשר לסכם.
דניאל בן-סימון: זאת הזדמנות אחרונה.
אלכס גורדון: אני מעוניין להגיד משהו.
דניאל בן-סימון: אני לא מאמין.
דניאל בן-סימון: התכוונתי רק לשם הנימוס.
אלכס גורדון: אני גם מהטכניון, ואני מייצג 13 שנים של ממשק בין תעשייה, אקדמיה, קרנות בארץ ובעולם ומימון ישיר של תעשייה בכל מיני צורות ותוצרים.
אלכס גורדון: אני רוצה להגיד דבר אחד: יש פה בעיה של הסתכלות על מעטפות.
אלכס גורדון: יש מעטפה ראשונה של - - - מגנט שמייצרת הסכמים של העברת טכנולוגיה בין אקדמיה לבין תעשייה, והכול בסדר.
אלכס גורדון: מה קורה אם הנושא הזה פותח, הועבר לתעשייה, והתעשייה מחזירה אותו חזרה ואומרת שאין לה מה לעשות בו?
אלכס גורדון: בעצם באותו רגע אנחנו קוברים את הקניין הרוחני.
אלכס גורדון: כי חוק המו"פ לא מאפשר לנו לעשות בו שימוש מושכל ברמה הבינלאומית.
אלכס גורדון: למה?
אלכס גורדון: כי אין לנו כלים לשחרר את העול הזה כדי לעשות איתו מעשה טוב, מעשה שימושי, מעשה שמועיל לעולם, לחברה ואולי לכלכלה הישראלית.
אלכס גורדון: אני לא רוצה להיכנס לעניין של הסכמים או לא הסכמים.
אלכס גורדון: לדעתי, חוק המו"פ הוא בעיקרון טוב.
אלכס גורדון: אני לא חושב שקניין צריך לעבור – אפשר לתת רישיונות, וברגע שיש רישיון הוא יכול להיות גם מוגבל לתקופה או לשימוש או לא לשימוש.
אלכס גורדון: אבל השאלה מה עושים עם קניין שהולך לאבדון זה משהו שחייבים לטפל בו.
דניאל בן-סימון: אני אסכם.
דניאל בן-סימון: הדיון פה הוא רק ראשיתו של דיון הרבה יותר רציני סביב הקניין הרוחני, ולכן אני משער שזה יהיה גם בכנסת הבאה, בין אם עבדך הנאמן יהיה פה או לא, אוריאל.
דניאל בן-סימון: אתה יכול רק להתגעגע.
דניאל בן-סימון: אפשר להסיק כבר עכשיו מספר מסקנות הכרחיות.
דניאל בן-סימון: היועצת המשפטית כתבה את הדברים שמקובלים על כולנו – עשינו הצבעה פה.
דניאל בן-סימון: משרד האוצר חייב להתייחס בהקדם להסדרה הנדרשת של חוקרים במוסדות המחקר הממשלתיים שאינם קשורים למערכת הבריאות – כמובן, מה שדובר פה, מכון וולקני.
דניאל בן-סימון: לכן האינטרס צריך להיות של תמרוץ החוקרים שפועלים למען האינטרס הלאומי בתחומים שבהם התעשייה אולי לא משקיעה משאבים.
דניאל בן-סימון: המערכת כולה דורשת ביצוע איזונים בין מחקר בסיסי, מחקר ממשלתי ומחקר בתעשייה דווקא לאור האינטרס הציבורי של תחומי מחקר שיתרמו לא רק לתעשייה.
דניאל בן-סימון: על כן חייבים, מי שיעשה ראיית-על, ואין ספק שמשרד האוצר ומשרד המשפטים חייבים לחבור ולחקור בעניין בשיתוף פעולה עם יתר המשרדים הרלוונטיים.
דניאל בן-סימון: אין ספק שנדרשת אכיפה יעילה יותר.
דניאל בן-סימון: אני לא מתייחס רק לזכויות יוצרים, אלא ליתר התחומים, כמו זיופים, וזאת כפי שהדגיש אוריאל לין.
דניאל בן-סימון: הוועדה תמליץ שבכנסת הבאה ייערך מעקב על המסקנות של הישיבה הזאת, ואני באופן אישי אדאג לכך.
דניאל בן-סימון: זה נותן תשובה לשאלה שלך.
רונית תירוש: אחר צהרים טובים לכולם, אני מתכבדת לפתוח את הישיבה.
רונית תירוש: אני רוצה לקדם בברכה את חברי המשלחת הבריטית והשגריר הבריטי בישראל וצוותו, כמובן שר המדע והטכנולוגיה היושב לצידי, חבר הכנסת דניאל הרשקוביץ, לימיני ענת מנהל הוועדה וכמובן עמיתיי, חברת הכנסת אנסטסיה מיכאלי ממפלגת ישראל ביתינו וחבר הכנסת דניאל בין סימון ממפלגת העבודה.
רונית תירוש: ברשותכם, אציג את אורחינו היושבים כאן עמנו: הלורד פרופסור לורן פאטל, הלורד פרופסור רוברט וינסטון, הם כמובן חברי המשלחת הבריטית, נמצאים איתנו גם השגריר הבריטי בישראל מתיו גולד והנספחת המדעית.
רונית תירוש: החברים הישראלים בוועדה זו הנמצאים כאן: פרופסור גל ריכטר לוין, פרופסור יוסף שילה, פרופסור חרמונה שורק, פרופסור רבקה כרמי ופרופסור אהוד גזית.
רונית תירוש: התבקשתי להסביר בקצרה ולתאר במשך 5 דקות, את עבודתה של הוועדה הזו לענייני מדע וטכנולוגיה.
רונית תירוש: אני יושבת בראש הוועדה הזו כמעט חצי שנה, בתקופה הזו עבודתנו התמקדה בעיקר ובפרט בבעיות קיברנטיות (סייבר).
רונית תירוש: אני חושבת שהתחלתי את תפקידי כיושבת ראש הוועדה, כאשר נתגלתה הפריצה למערכות מאגרי המידע של המשרד לרישום האוכלוסין בישראל.
רונית תירוש: למעשה, זה קרה לפני כ- 7 שנים, אולם הפריצה נתגלתה לפני מספר חודשים, כאשר נתפס האקר שהיה עובד חוץ אשר עבד על מאגרי המידע, גנב ומכר את הנתונים תמורת כסף.
רונית תירוש: דבר נוסף שארע בתחום הזה, זו פריצה של האקרים סעודים שחדרו למאגרי מידע של בנקים, וגנבו את מספרי כרטיסי האשראי של כמה מאזרחי ישראל.
רונית תירוש: לא נגרם שום נזק, מאחר וברגע שנודע על כך לבנקים הם ביטלו את כרטיסי האשראי.
רונית תירוש: הדברים האלה הוכיחו לנו שמאוד קל לפרוץ למאגרי מידע ולכן התחלנו לדון בוועדה זו בנושא תרחישי עבירות הקיברנטיות.
רונית תירוש: לפני כחצי שנה, ראש הממשלה הקים מטה הקיברנטי חדש, שבראשו עומד מר אביתר מתנייה, והם אמורים לטפל בכל הקשור לתשתיות העיקריות והחשובות בחיינו, כגון: מערך המים, מזון, חשמל וכד', אשר האקרים יכולים לפרוץ למערכות המידע שלהם ולגנוב את מאגרי הנתונים.
רונית תירוש: אלה קרבות מסוג אחר, לא קרבות קונבנציונליות שאנו מכירים, עם רובים טנקים וטילים המשוגרים לעבר ישראל, הם פשוט נכנסים לרשת האינטרנט ודרכו הם גורמים את הנזק.
רונית תירוש: נושא נוסף שהועלה פה לדיון, זה ה- Dark Net (רשת אפילה), זה תחום קיברנטי "מיוחד", הקשור לפשע מאורגן, בין אם מדובר בפדופיליה, סחר בסמים ובנשק ועוד דברים בלתי חוקיים אחרים.
רונית תירוש: על מנת לענות ולטפל בעבירות מהסוג הזה, המשטרה הקצתה שמונה שוטרים בלבד, שזה מעט מאוד, זה גם לא מציאותי להיאבק במטרה כזו עם כח אדם כל כך זעום, אולם בוועדה זו אנחנו עושים כמיטב יכולתנו ללחוץ על השר לבטחון פנים להכשיר יותר מומחים במטרה לטפל בבעיה.
רונית תירוש: קיימת גם "אמנת בודפשט", שעליה אנו אמורים לחתום.
רונית תירוש: זוהי אמנה בינלאומית, שלפיה אנו נשתף פעולה עם משטרות שונות ברחבי העולם, במטרה להיאבק בפשעים המאורגנים האלה.
רונית תירוש: מאחר ואני באה מתחום החינוך, בעברי הייתי מנכ"ל משרד החינוך, ברצוני להדגיש שלדעתי יותר נשים צריכות לקחת חלק בלימודי המדע והטכנולוגיה, כמובן שפרופסור כרמי מסכימה איתי.
רונית תירוש: אנו רואים שיש פחות נשים הלוקחות חלק בלימודים האלה, לא בגלל שהן לא חכמות מספיק יש להן את הפוטנציאל, לדעתי הדבר נובע מחוסר בטחון עצמי, לבנות אין מספיק בטחון כדי לקחת חלק בשיעורים האלה ביחד עם הבנים, לכן הן מרחיקות עצמן מהשיעורים האלה ואנו מנסים לעודד אותן להצטרף לשיעורים.
רונית תירוש: מעבר לכך, אנו עושים את כל אשר ביכולתנו כדי לשכנע את ועד ראשי האוניברסיטאות, פרופסור כרמי היא יושבת ראש הוועדה הזו, על מנת לתת יותר נקודות זכות כאשר הן מגישות בקשה ללימודים באוניברסיטה, במידה והן רוצות להירשם ללימודים בתחום המחשב.
רונית תירוש: דיברנו גם על נושא האלימות באינטרנט, ברשתות החברתיות.
רונית תירוש: לצערנו הרב, נתקלנו במקרים בהם תלמידים איימו להתאבד, בגלל גילויי אלימות קשים שהופעלו כלפיהם ברשתות אלו.
רונית תירוש: ניסינו להשתית תכניות מיוחדות בבתי הספר, לא רק על הערכים של הפגנת רגישות וסובלנות, אלא גם על הכרת וזיהוי הסכנות הקיימות, לא רק תוך כדי משחק, אלא גם משיחות על אנשים אחרים, תלמידים אחרים וחברים אחרים ברשתות האלה, על מנת לנסות להוציא אותם מהקבוצה הקטנה שלנו.
רונית תירוש: זה משפיע רבות וקשות על הילדים האלה, אנו כמובן מנסים לפעול בנושא ביחד עם משרד החינוך.
רונית תירוש: הדבר האחרון שעסקנו בו בוועדה, זה נושא היערכות המדינה לרעידת אדמה.
רונית תירוש: במידה ותהיה רעידת אדמה בישראל, אני מקווה שלא, עלינו להיערך לכך ולחזק את יסודות מבני הציבור, במיוחד בתי ספר בתי אבות ומרכזי יום לאזרחים הוותיקים, כמו כן דירות תושבים ומבנים שנבנו לפני שנת 1989, מפני שכל הבתים שנבנו מאז הם מחוזקים ואמידים מפני רעידות אדמה, אולם קיימת סכנה לאלה שנבנו לפני כן.
רונית תירוש: אלה פחות או יותר הנושאים העיקריים שעסקנו בהם.
רונית תירוש: מנהלת הוועדה מזכירה לי, שהיה לי חשש שלא אוכל לפגוש אתכם היום מפני ששבוע שעבר חשבנו שאנו הולכים לבחירות, אולם אני שמחה שזה נדחה.
רונית תירוש: תודה על ההקשבה, רשות הדיבור לשר המדע, בבקשה.
דניאל הרשקוביץ: תודה רבה ליושבת הראש.
דניאל הרשקוביץ: תחילה ברצוני להתנצל, מאחר ונקראתי לישיבה דחופה עם יושב ראש הכנסת, אולם אני שמח על האפשרות להיות כאן מספר דקות.
דניאל הרשקוביץ: אני לא אסביר מה תפקידו של שר המדע והטכנולוגיה ובמה הוא עוסק, אולם, אני חייב לומר דבר אחד שמאוד נהניתי לעבוד בשיתוף פעולה עם הוועדה הזו, שזה מאוד חשוב.
דניאל הרשקוביץ: אני רוצה להתייחס למעמד המאוד המיוחד כאן, שבו אנו נפגשים עם המשלחת המכובדת מהממלכה הבריטית.
דניאל הרשקוביץ: בין היתר, אחד הדברים שאנו אחראים עליו במשרד המדע והטכנולוגיה, זה קשרי החוץ של מדינת בתחום המדע, אני כמובן לא מתייחס להסכמים פנימיים בין אוניברסיטאות מסויימות, אלא הסכמים בין לאומיים.
דניאל הרשקוביץ: ישראל מקיימת קשרים ומשתפת פעולה עם הרבה מדינות, אולם יש 15 מדינות שאיתן אנו חולקים מענקים כספיים התומכים במחקרים משותפים של חוקרים משתי המדינות.
דניאל הרשקוביץ: אחד מהמענקים האלה, נחלק בשותפות עם הממלכה הבריטית.
דניאל הרשקוביץ: למעשה, שיתוף הפעולה היה פורה במיוחד, וזאת בעיקר הודות לאנשים שעסקו במחקר זה.