GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ענת מאור: אני רוצה לומר באופן מאוד ברור לשר, למנכ"ל ולמדענית שאחרי שייקבעו הקיצוצים, אנחנו נהיה מעונינים שהקיצוץ לא יפגע במדע ובוודאי לא יותר מאשר בתרבות ובספורט.
ענת מאור: כל המשך פעילות שתבקשו מאתנו, אנחנו נירתם לה.
ענת מאור: הייתי מבקשת שנקבל דיווח על המנגנונים ועל תהליכי הדיון.
ענת מאור: אני רוצה לנצל את הבמה הזאת ולמחות על כך שכאשר קיימו את הדיון על תקציב המדע לא זומנו אליו.
ענת מאור: הוצאתי מכתב ליושב-ראש ועדת הכספים בנושא.
ענת מאור: הסיכום הראשון שלנו הוא שהוועדה פונה לוועדת הכספים ומבקשת דיון יזום בנושא תקציב המדע לשנת 2002, וכי הדיון יתקיים בהשתתפותי ובהשתתפות כל חברי הוועדה שלנו.
ענת מאור: אנחנו פונים למשרד שיגיש לנו רשימת הסתייגויות מקצועית ומכובדת אבל לא מוגזמת.
ענת מאור: כלומר, מוטב להתמקד בשלושה-ארבעה סעיפים ועל ההסתייגויות האלה נחתים את כל חברי הוועדה.
ענת מאור: אנחנו מתכוונים לנהל את המאבק ככל שניתן.
ענת מאור: אני רוצה לומר שאין בעיה עם הקולות של מרצ ואין בעיה עם הקולות של שינוי אלא הבעיה היא עם קולות מפלגות הקואליציה.
ענת מאור: לצורך כך צריכה להיעשות עבודת הסברה עם ראשי הסיעות.
ענת מאור: לגבי קהילת המדענים.
ענת מאור: אני קצת מתקנאת באנשי התרבות כי ראיתי את ההיערכות של אנשי התיאטראות וכולי.
ענת מאור: אתם אנשי מחקר מעולים וההישגים ידועים בכל הארץ ובכל העולם ואנחנו גאים בהם, אבל יש מצב שאין ברירה וצריך להוריד את הכפפות.
ענת מאור: מגדל השן לא יישאר מגדל שן בלי סיוע.
ענת מאור: אני מזמינה את הקהילה לנצל את הבמות התקשורתיות שהן לא פתוחות למאבקים כאלה.
ענת מאור: למשל, כפי שהתנהגו אנשי הנגב בהפגנות שלהם, כאשר למדנו שבלי הפגנות הדברים לא זזים או כמו שהייתה שביתת סגל בנושא שכר, וטוב שהייתה.
ענת מאור: כלומר, אני מציעה לנצל את הבמה הזו גם לחשיבה משותפת ולהעלות רעיונות של קהילה מאוד מכובדת ומנהיגות אקדמית שהיא מסייעת לנו להגן על דברים כל כך חשובים לכם ולכולנו.
2475: יכול להיות שהשידוך עם הספורט והתרבות נותן דיבידנדים מבחינת אינטראקציה, אבל מבחינת הגנה על העניין, עם כל זה שאני מאמין בנפש בריאה בגוף בריא וגם בתרבות שהיא חשובה לעם, בצד של המדע ושל החלל אנחנו נוגעים בדברים שהם ממש בעורק הראשי ואני מדבר על פגיעה שיכולה להיות אנושה.
2475: אני רוצה לומר לגבי החלל שהעובדה שקיימנו פעילות בחלל בתקציבים מינימליים שאיש בעולם לא האמין לנו שאנחנו עובדים בתקציבים כאלה, בכל-זאת יש רמת מינימום שקשה לוותר עליה והיא דרושה לכל פעילות.
2475: הדיבידנדים ישנם ואני יכול לומר מעבר לעניין התדמית של המדינה שהיא אחת משמונה מדינות בעולם שמרימות לוויינים ושעושים פעילות שמורגשת בחלל שהוא התחום במאה החדשה שהתחלנו בה יהיה התחום שהפעילות תתרחש בו, אנחנו גם באופן ישיר השפענו.
2475: תשאלו חברה כמו אל-אופ, חברה שעסקה בנושא ביטחון בלבד ולא הייתה ידועה בשוק העולמי הבינלאומי, אבל תודות לפעילות שלנו בחלל שמטרותיה הן מטרות מחקריות וכלליות, החברה הזו היום מוכרת בעולם בנושא החלל ומצליחה לעשות עסקות רציניות תודות למוניטין שיצאו לה מתוך הפעילות החללית שלנו.
מתן וילנאי: ראיתם אתמול בעיתון את הכספים שהמשרדים החזירו לאוצר היום או הלילה.
מתן וילנאי: אנחנו לא החזרנו שקל אלא ההפך, אנחנו חייבים קצת אבל יש משרדים שהחזירו למעלה ממיליארד שקלים.
מתן וילנאי: אמרתי בדיון בממשלה שאני לא רוצה את המיליארד שקלים, אני לא רוצה את החצי מיליארד שקלים אלא שיחזירו לאוצר פחות באחוזים בודדים.
מתן וילנאי: לכן אנחנו על קרקע בטוחה וזאת מהטעם של משקל המדע, ואנחנו לא דורשים דרישות שיוציאו את תקציב המדינה משיווי משקול.
מתן וילנאי: הוויכוח על חמישה, ששה, עשרה מיליון שקלים הוא קנטרני ואין שום מילה אחרת לעניין, או שזה מצביע על חוסר הבנה מהותית במשקל המחקר והפיתוח בחייה של מדינת ישראל.
רמי רחמימוב: הנקודה השנייה.
רמי רחמימוב: הכסף שישנו, אני בטוח שגם לגבי החלל, הוא בביו-טכנולוגיה ויש לזה היבט רפואי בלתי רגיל.
רמי רחמימוב: זה דבר חברתי לא פחות מאשר דברים אחרים.
רמי רחמימוב: הדרישה שזה תקציב המדע, תקציב מדע רפואי, זה דבר שלא יעלה על הדעת.
רמי רחמימוב: נוצר מצב של הידברות בין משרדים.
רמי רחמימוב: חגית ואני דיברנו על כך שנעשה ביו-טכנולוגיה רפואית לטובת החברה אבל גם את זה מקצצים.
רמי רחמימוב: דבר אופרטיבי.
רמי רחמימוב: אני חושב שמה שצריך לעשות זה לפנות לאנשי המדע - אני יכול לפנות לכל הביולוגים שעוסקים במדעי הרפואה – כדי שיכתבו מכתבים, דבר שלדעתי יהיה יעיל.
רמי רחמימוב: לדעתי ראש-הממשלה לא יקרא את המכתבים והשאלה היא למי לפנות.
אריה צוקרט: יש לי ספקות ביחס לפניות המנומסות שלנו בדואר.
אריה צוקרט: יכול להיות שבאמת צריך ללכת לכיוון אליו מידרדרת לצערי המדינה.
אריה צוקרט: כנראה שאלימות משתלמת ויכול להיות שצריך לפרסם מספרי טלפון וכל היום, ואולי גם בלילה, לטלפן אליהם.
אריה צוקרט: מה שרמי אמר, זאת הרי האמת הנוקבת.
אריה צוקרט: הדברים האלה הם בסיכומו של דבר פעילות חברתית מאין כמוה.
אריה צוקרט: היום היה לי ויכוח עם יועץ משפטי במשרד החקלאות שחוזה המחקר שלהם אומר שלי אסור להשתמש בתוצאות המחקר אלא לצורך משרד החקלאות, ואני אמרתי שעל חוזה כזה אני לא חותם, אני לא יכול לחתום עליו משום שהמחויבות החברתית שלי כמוסד רפואי נפגעת כי החובה שלי היא להוציא את הידע לקהילה.
אריה צוקרט: בכל העולם ברור שהתשואה הכי טובה מגיעה ממחקר ופיתוח.
אריה צוקרט: חגית מסר-ירון שמימנה אותנו בשני פרוייקטים של תשתיות כאשר באחד מהם כבר יצאה החברה לדרך והשני נותן תשתית למדע ולביו-טכנולוגיה שיצאו ממנו כבר ארבע חברות.
אריה צוקרט: אם משרד האוצר רוצה להשקיע, אנחנו יכולים להצביע בפניו ולומר לו איפה להשקיע, אבל שישאלו.
אריה צוקרט: אם לא ישאלו, אולי אנחנו נגיד להם בטלפון.
אריה צוקרט: יש כאן אבסורדים.
אריה צוקרט: בבריסל, בדצמבר, ניתן תקציב מחקר של השוק האירופאי המשותף לפרוייקט אחד של חינוך למדע שכל כולו יותר גדול מהתקציב של רמי לכל השנה.
אריה צוקרט: ניתן תקציב של 2,4 מיליון יורו כשכל התקציב של רמי הוא 1,7 מיליון דולר.
אריה צוקרט: זה כבר לא כבשת הרש אלא אלה הגללים של כבשת הרש שגם אותם לוקחים לבעירה של משהו אחר.
אריה צוקרט: לי יש הצעה לחברי הכנסת.
אריה צוקרט: תציעו בחוק ההסדרים שכולל את הכל שיכריזו על השנה כשנת 1212, כאשר זה פחות או יותר אמצע ימי הביניים ולשם אנחנו חוזרים.
אליעזר זנדברג: אני מדבר אל נציג האוצר שנמצא כאן ואומר שלהערכתי מה שיקרה בסוף שחוק הנגב יעבור ולא יבוטל.
אליעזר זנדברג: אני לא יכול לתאר את העוצמה שהוא יעבור כי אני לא יודע, אבל אני מניח שמשהו יהיה.
אליעזר זנדברג: אני רוצה להציע כאן נקודה למחשבה, לצד כל הדברים שאמרה חברת הכנסת מאור ואני מצטרף אליהם.
אליעזר זנדברג: אל תעלבו אבל אני לא רואה אתכם מפגינים כפי שהפגינו אנשי הנגב.
אליעזר זנדברג: אולי צריך לעשות כאן סוג של תערוכה, מיצג דחוף שמראה מה המשמעויות כי לדעתי רוב חברי הכנסת לא מבינים את הדברים כי הם לא עוסקים בהם.
אליעזר זנדברג: היות שלהערכתי משהו מחוק הנגב יעבור והמשהו הזה יהיה יותר מאשר 12 מיליון שקלים או עשרים מיליון שקלים – כי הפרופורציות, ברגע שאתה חותך ממיליארד, אתה לא תחתוך לעשרים מיליון – אני חושב שיכול להיות שאנחנו צריכים לראות כיצד מה שיישאר בחוק הנגב נוכל להפנות למחקר שקשור לתעסוקה ולפיתוח הנגב, ולפנות תקציב אחר במשרד הזה, תקציב שמיועד והיה אמור להיות מבוצע בנגב, ליעדים אחרים.
אליעזר זנדברג: זה קצת לאכול את העוגה ולהשאיר אותה שלמה.
אליעזר זנדברג: נקודת המוצא שלי שהאוצר בחוק הנגב התפשר ואני מציע שננסה לחשוב איך אנחנו יכולים לבנות איזושהי סיטואציה שבה הפשרה תהיה לכיוון של מחקר לפיתוח בנגב, זה גם יפנה לך אדוני השר תקציב אחר וגם ישקיע לעתיד הרחוק כנגב.
אליעזר זנדברג: לדעתי זה ממש פתרון שיכול להיות הגיוני.
אליעזר זנדברג: אם חשבתם על זה, הייתי שמח לשמוע את דעתך כי הרעיון הזה עלה אצלי תוך כדי הישיבה כאן.
שמואל קניאל: אין מחיר למדען מצטיין.
שמואל קניאל: אם מחכים עד אשר תלמיד גומר מוסמך, הוא אבוד כי הוא כבר אז הוא רואה דרך בטוחה להשתלבות במערך המדע הטהור.
שמואל קניאל: זה חייב להיות בעדיפות ראשונה ולפני כל דבר אחר.
שמואל קניאל: התמיכה וההכוונה היא בכל שטחי המדע השימושי ועם התוכנית הזו אפשר להילחם בקיצוץ וגם להוסיף.
חרמונה שורק: העובדה שמצוינות מקצועית, מדעית והישגים מדעיים הרימו בארץ את התעשייה של ההיי-טק ברורה לכולם, אבל המצוינות הזו התפתחה כתוצאה מלחצים של מערכת הביטחון כי היו נחיצויות.
חרמונה שורק: היום לדעתי אנחנו בהזדמנות שבה חברי הכנסת יכולים להגיע להחלטה אסטרטגית ולדחוף את השלב הבא של מצוינות מדעית.
חרמונה שורק: יש לנו היום בארץ חלון הזדמנויות שלא היה אף פעם כאשר חלק ממנו נתרם על-ידי העלייה הרוסית מפני שהגיעו לארץ המון אנשים עם הערכה של מדע וגם בכיוונים יישומיים.
חרמונה שורק: המשרד היחיד שבאמת משלב את המדע הבסיסי עם ההשלכות שלו לטובת החברה והציבור בארץ, זה משרד המדע.
חרמונה שורק: אנחנו חייבים היום להיערך כך שכשצריך יהיה לבדוק איך מזהים אנתרקס, לזהות אלמנטים של לוחמה כימית או לוחמה ביולוגית, לחבר טכנולוגיות לטובת הציבור, המדענים יהיו שם.
חרמונה שורק: בלי התוכניות של משרד המדע, אני חוששת מאוד שהדבר הזה לא יתקיים.
שמואל עינב: אם את שואלת מבחינה אסטרטגית מה הם הדברים החשובים, ואני מסכים עם התרומה לחברה, אחד מהם הם התעשיינים שמהווים לובי מאוד חזק.
שמואל עינב: במשך כל השנים הם ביקשו שנכשיר להם עובדים והיום הם לא יכולים להתעלם מזה שהכשרת עובדים נעשתה בחלקה הגדול על-ידי מלגות של משרד המדע.
שמואל עינב: כאמור, התעשיינים מהווים לובי מאוד חזק שאפשר וכדאי להפעיל אותו.
שמואל עינב: דיברת על התארגנות.
שמואל עינב: אני הייתי אחד הפעילים בשביתה הקודמת של הסגל, בשנת 1994, ואז אחת ההצלחות הייתה מאחר שכן התארגנו.
שמואל עינב: זאת אומרת, כשצריך להתארגן, מתארגנים.
שמואל עינב: אפילו עמדנו על הגבעה וגם את יצאת ואמרת מספר מלים.
שמואל עינב: אני אומר שמדובר בארגון שאפשר לגייס אותו והייתי אומר שפורום אחד שצריך לגייס אותו הם סגני הנשיא למחקר ופיתוח בכל האוניברסיטאות שהם אלה שצריכים להוביל את המערכה.
שמואל עינב: מהניסיון שלי, חברי כנסת כן קוראים את הדברים וכן מודעים להם, ולכן צריך לארגן את זה ולא להשאיר את הדברים כפי שהם.
שמואל עינב: זה מאבק שחוצה גבולות.
שמואל עינב: למיטב ידיעתי תקציב החינוך כמעט שלא נפגע והשאלה היא למה מדע שבא להבטיח את המשך הקיום של הרפואה – ורמי רחמימוב אמר את זה בצורה יפה - נפגע.
מתן וילנאי: חייבים שיהיה ועד פעולה.
מתן וילנאי: יכול להיות שסגני הנשיאים למחקר הן הדמויות הנכונות כפי שנאמר כאן וצריך לרכז פעולה אגרסיבית מהסוג שלכם.
מתן וילנאי: אתם לא תחסמו עם משאיות את הכנסת, אני גם לא חושב שאתם צריכים לעשות את זה, אבל פעולה נבונה על כסף קטן בדברים כאלה גדולים, לדעתי יכולה לתת את הפתרון המתאים כי אנחנו לא עוסקים בכספים שיזעזעו את תקציב המדינה כמו משפחות ברוכות ילדים וכמו חוק הנגב אלא באמת בכספים שוליים שמכוונים ומדויקים, וזה היתרון שלנו.
מתן וילנאי: אני מאמין שאפשר יהיה לעמוד בזה שהקיצוץ שקוצץ יהיה ברמה המתאימה כדי שהמחקר המדעי בארץ לא ייפגע.
מתן וילנאי: את חברת כנסת ואת יכולה לגבש ועד פעולה כפי שהתגבש בנושא החינוך והתרבות.
מתן וילנאי: אני מתנצל שאני צריך לעזוב.
מתן וילנאי: אני מודה לכם.
שלמה ברק: בשעתו הייתי חבר הוועדה הלאומית לאלקטרו-אופטיקה ומיקרו-אלקטרוניקה ועשיתי סקר באקדמיה והתברר שעשרות מיליוני שקלים שהוקצו לתוכניות מחקר הניבו עשרות חוקרים מדי שנה לתעשייה.
שלמה ברק: תדעו שמדובר בסך הכל בעשרות מיליוני שקלים ובסך הכל בעשרות אנשים לשנה שמצטרפים לקאדר המוביל הזה.
שלמה ברק: כאשר אתה בודק מה הם הסכומים המוקצים לרווחה שזה למעלה מחמישים מיליארד שקלים והם מוקצים לכשני מיליון מתוך ששה מיליון אזרחים, אתה תמה האם באמת הכסף הזה מגיע לנזקקים.
שלמה ברק: הסינים אומרים שאם פגשת איש רעב, אל תיתן לו דג אלא תן לו חכה ולמד אותו לדוג.
שלמה ברק: אם כן, יש לכם עוד מקור עתק ואני לא רוצה לנקוב בעוד כמה מקורות.
שלמה ברק: הבעיה היא שהמסר שאתם מעבירים הוא לא מחודד מספיק אלא הוא אמורפי וזה לא משנה שכל הדברים שנאמרו כאן הם נכונים.
שלמה ברק: אם המסר לא מחודד ולשם כך לפעמים צריך לעשות שקרים דידקטיים או לא לדייק בדיוק, זה לא חשוב כי המסר חייב להיות מדויק.
אליעזר כהן: אנחנו במדינת ישראל לא יכולים לפגוע בפיתוח המדע כי זה הדבר היחיד שיגרום לנו להיות מדינה מתקדמת.
אליעזר כהן: אנחנו מוכרחים להיפגש עם ראש-הממשלה ועם שר האוצר ולעשות זאת עוד לפני ההחלטות על התקציב.
הלל ברקוביאר: החלק הקטן הזה שמקצצים הוא מאוד איכותי.
הלל ברקוביאר: למרות שהוא חלק קטן, הוא פוגע מאוד.
הלל ברקוביאר: הוא פוגע במשרד המדע בצורה מאוד ספציפית, כך שהכסף שלו ילך להיכן שלא קיימים מקורות מימון אחרים.
הלל ברקוביאר: יש לנו מדע בסיסי, ויש לנו קיצוץ מאוד גדול דרך משרד החינוך והקיצוץ הרבה יותר גדול מאשר במשרד המדע.
הלל ברקוביאר: אני לא רוצה להרחיב כאן, אבל זה גם כואב לגוף שחוקר.
הלל ברקוביאר: במשרד המדע היד של הכסף מכוונת לתפר בין המדע הבסיסי והמחקר ופיתוח של משרד התעשייה והמסחר ואין מקום אחר בארץ כדי לממן את הפעילות הזאת.
הלל ברקוביאר: זה כאילו אומרים שזה אחוז קטן ולא חשוב, אבל זה אחוז שמחבר בין שני גופים מאוד חשובים ובלי החיבור הזה אין הבהרה.
הלל ברקוביאר: היינו יכולים להפסיק מחר את כל המחקרים וללכת לשביתת רעב, אבל את התוצאה נראה רק בעוד 15 שנים.
הלל ברקוביאר: אני מציע קודם כל קריאה לא לאי-קיצוץ של ארבעים מיליוני שקלים אלא קריאה להקצבה מאוד רצינית של התחום הזה שדורש הרבה יותר כסף מארבעים המיליון שחסרים, כי בלי זה אנחנו משחקים בדברים קטנים.
הלל ברקוביאר: חבר כנסת זה או מישהו אחר יהיה מאוד מרוצה כי הוא החזיר עשרים מיליון שקלים ואז כולם יהיו מרוצים, אבל זה לא פותר שום בעיה וזה באמת נותן מבט מוטעה כאילו עשרים מיליוני השקלים האלה היו חיוניים לקיום המדע.
הלל ברקוביאר: אני חושב שכדבר ראשון צריך לצאת בקריאה להגדיל את התפר הזה ואת התחום הזה, את החיבור בין מדע בסיסי ומדע של פיתוח תעשייתי.
הלל ברקוביאר: בהרבה ארצות מוטל מס על חברות בגובה של פרומיל אחד כאשר הסכומים שנגבים מיועדים לחינוך מתמשך או למדע.
הלל ברקוביאר: זה פתרון אליו הגיעו בהרבה ארצות וזה אומר להטיל מס על חברות כאשר הכסף הזה מועבר לחינוך מתמשך ולמדע אפליקטיבי.
ענת מאור: אני מזמינה את כולם ליום המדע שיתקיים השנה ביום רביעי, 13 במרץ 2002, בו נמשיך את המסורת.
ענת מאור: יש כאן דברים רבים שהועלו והם ארוכי טווח ואלה הם דברים מאוד חשובים שאין עליהם מחלוקת, אבל נתחיל בהם יום לאחר גמר התקציב.
ענת מאור: הרעיון הזה מאיפה כן לקחת, חשוב שבזמן מאבקים אמיתיים נשמע לא רק את הארגונים החברתיים אלא דווקא את אלה שיש להם.
ענת מאור: לכן הדברים האלה כולם נכונים וצריך לשקוד עליהם.
ענת מאור: יש זמנים שגם ארבעים מיליון שקלים לא מהווים פרוטות ולכן אנחנו מקיימים את המאבק הזה.
ענת מאור: אגב, מאבק כזה אם הוא מצליח, יש לו פירות וזרעים למען אותו מאבק עתידי שכולנו שותפים לו.
ענת מאור: אני חושבת שהישיבה שהייתה כאן הייתה אפקטיבית ולא שכנענו רק את המשוכנעים.
ענת מאור: נדמה לי שמוסכם על כולם שבלי קבוצה שתהיה מטה פעולה מכאן ואילך, זו באמת תהיה ישיבה של הכל דיבורים.
ענת מאור: אנחנו מבקשים שניים-שלושה או חמישה מתנדבים שיירתמו למאבק ויהיו בקשר.
ענת מאור: אפשר להישאר אחרי הישיבה לדבר עם המנכ"ל, עם המדענית ואתי ונראה איך אנחנו הולכים הלאה.
ענת מאור: אנחנו פונים רשמית ל-ור"ה ומבקשים שהקהילה המדעית האקדמית תירתם לנושא.
ענת מאור: אני מבקשת את מנהלת הוועדה להוציא מכתב.
ענת מאור: אני מבינה שהיום מתחלף יו"ר ור"ה, וזו הזדמנות לומר שאני חושבת שפרופסור איתמר רבינוביץ עשה עבודה גדולה מאוד, והתפקיד עובר לפרופסור מגידור.
ענת מאור: ור"ה, ועד ראשי האוניברסיטאות, חלק גדול מן המחקר מתבצע שם.
ענת מאור: אני רוצה למחות גם בשם ועדת המדע על שיבוש העניינים בנושא תקציב ההשכלה הגבוהה שהוא באחריות ות"ת בלבד ועל ניסיון, על כמעט הטעייה, כאשר בישיבת ממשלה שרת החינוך מטילה קיצוצים ממשרד החינוך על תקציב ההשכלה הגבוהה.
ענת מאור: אסור שייגרם שיבוש בעצמאות של תקציב ות"ת.
ענת מאור: בהזדמנות זו אנחנו פונים ל-ור"ה כדי שתראה איך היא תורמת את חלקה למאבק.
ענת מאור: אנחנו מקבלים את היענות התעשיינים ואני מקווה שאחד מכם יתנדב להיות במטה אותו נקים.
ענת מאור: הצעתו של פרופסור נוח ברוש חשובה ממדרגה ראשונה.
ענת מאור: לא ידעתי שאתה גם תורם לקטע העיתונאי וצריך לנצל זאת כי זאת תרומה מאוד חשובה.
ענת מאור: צריך לנצל כל אחד, ולפעמים לא מדובר במאמר ארוך אלא במכתבים למערכת.
ענת מאור: נדמה לי שאם תהיה פנייה של מדענים לפגישה עם ראש-הממשלה, זה עדיף מפגישה של פוליטיקאים.
ענת מאור: מאוד חשובה פנייה חוץ-פרלמנטרית של הקהילה וזאת כדי להעמיד את הדברים כפי שהם.
ענת מאור: בנושא הפגישות האישיות.
ענת מאור: בין אם זה ועד הפעולה או בין אם זה כל אחד ביוזמה פרטית, אל תחכו לארגון כי יכול להיות שגם ועד הפעולה לא יצליח.
ענת מאור: חברי הכנסת פתוחים לפגישה.
ענת מאור: ענת לוי מנהלת הוועדה תוכל למסור את הטלפונים הפרטיים של חברי הכנסת, כך שתוכלו לקבוע פגישות אתם.
ענת מאור: בוודאי שפקידי הממשלה אף פעם לא אשמים אלא הממשלה אשמה אבל עם זאת במערכת הפוליטית שהיא כל כך לא יציבה, אנחנו צריכים לעבוד בשני המישורים.
ענת מאור: זאת אומרת, אנחנו חברי הכנסת במישור הפרלמנטרי וזה אומר ועדת הכספים, אבל אני בהחלט מקבלת את הדברים שנאמרו שהעבודה על ראש-הממשלה ושר האוצר לא מיותרת כי אחרי החלטת ממשלה, בין הממשלה לבין מה שמובא לכנסת, יש שינויים.
ענת מאור: באופן לא פורמלי אני פונה לכל הנוכחים בישיבה בבקשה לנסות להשפיע על הדברים.
ענת מאור: אני חושבת שפטיציות בעיתונות זה רעיון נכון ואפילו בתשלום.
ענת מאור: חלק מהמסרים בשעת אמת עוברים גם במודעות.
ענת מאור: אם נראה שדברים אחרים לא עוזרים, צריך לשקול גם את זה וזה כמובן לשיקולכם.
ענת מאור: אנחנו נוציא את הסיכום הפורמלי של הישיבה.
ענת מאור: אנחנו רואים את הקיצוצים האלה כטעות.
ענת מאור: קוטן התקציב לעומת גודל הנזק מצדיק שינוי מיידי של ההחלטה.
ענת מאור: אנחנו רואים בה ראייה לטווח קצר ולא לטווח ארוך ואנחנו רואים בה גם מעשה קנטרני והמבין יבין ולא אפשר.
ענת מאור: על סדר היום - קידום נשים במכללות.
ענת מאור: המפגש היום הוא בנושא שעל חשיבותו מיותר להכביר מילים.
ענת מאור: עד כה מיקדנו לאורך שלוש שנים את עבודתנו בנושא האוניברסיטאות.
ענת מאור: התחילו בזה גב' יעל רום ופרופ' גליה גולן ב-1986-1988 אחרי החלטת האו"ם בפולין ב-1985.
ענת מאור: זאת אומרת שמעל רבע מאה כל העולם האקדמי בכל המדינות גילה שיש פה בעיית אמת.
ענת מאור: העיסוק היה ברמת האוניברסיטאות, אני חושבת שהמעבר למכללות הוא ממש הכרחי, גם בגלל העובדה שפני ההשכלה הגבוהה השתנו באופן דרמטי בעשור האחרון, וטוב שכך.
ענת מאור: יש על כך ברכות רבות - גם לכנסת ולממשלה ב-1994, עם חוק המכללות האקדמיות ועם החלטת הממשלה - למועצה להשכלה גבוהה ולור"ה על הפעלת מדיניות שלדעתי יש לה הישגים מרשימים.
ענת מאור: דבר שני, הייתי אומרת שייתכן שיש פה פוטנציאל קידום לפני שיגידו שכל העמדות תפוסות ושיש בעיה של תקנים.
ענת מאור: אלו מוסדות בצמיחה.
ענת מאור: לכן אני חושבת שזה רעיון מאוד נכון לכנס את הפורום החשוב הזה.
ענת מאור: מטרת המפגש היא להעביר את הידע ואת הדברים שהצטברו לגבי אוניברסיטאות אל המכללות, כי השרביט עובר אל המכללות, גם מבחינת הידע וגם מבחינת המסגרת הארגונית.
ענת מאור: אני רוצה עוד עידכון לכל הנוכחות והנוכחים כי חלק גדול עובד איתנו בנושא האוניברסיטאות.
ענת מאור: אנחנו קיימנו שלוש ישיבות בכנסת בשנתיים-שלוש האחרונות, חלקם היו של ועדת המדע וחלקן במשותף עם הוועדה למעמד האישה בראשות חברת הכנסת יעל דיין.
ענת מאור: לפני שלושה חודשים הגענו למסקנה המרכזית שהישיבה החשובה היא עם ור"ה.
ענת מאור: זאת אומרת, אנחנו לא צריכים לשכנע את המשוכנעים אלא נבוא עם הרעיונות, עם התביעות, אל שמונת נשיאי האוניברסיטאות, דבר שגם נעשה בעבר, ויחד איתם נגלגל את הכדור.
ענת מאור: כלומר, לא נהיה במצב שאנחנו מציעים והם אומרים מה הקשיים, אלא לחפש את הפתרון במשותף.
ענת מאור: היה רצון טוב מצידו של פרופ' איתמר רבינוביץ, אך לצערי זה נדחה בגלל מאבקים של ההשכלה הגבוהה שהם נאלצו להיכנס אליהם בתחום העצמאות, בתחום התיקצוב ובתחום החקיקה.
ענת מאור: אני עדה שזה לא צל הרים כהרים אלא הם באמת הרים, שאנחנו כחברי כנסת כמעט עובדים במשרה מלאה בלובי של ההשכלה הגבוהה.
ענת מאור: מכל מקום, ראשות ור"ה עברה לפרופ' מנחם מגידור, נשיא האוניברסיטה העברית בירושלים.
ענת מאור: קודם כל יצא מכתב מפרופ' איתמר רבינוביץ עם ההתחייבות אליו, ופרופ' מגידור הבטיח לי שתוך חודשיים אנחנו נזומן על פי הסיכום שהיה, ואני באמת רואה בזה ברכה מאוד גדולה.
ענת מאור: הדובר הראשון היום הוא פרופ' נחמיה לבציון, יו"ר הוועדה לתכנון ותקצוב במועצה להשכלה גבוהה.
ענת מאור: על-יד כל התביעות והביקורות - ואנחנו נשמיע אותן - אני רוצה לברך את העובדה שהנתונים היום נאספים ונבדקים במועצה להשכלה גבוהה.
ענת מאור: שנית, אני רוצה לברך את הדברים שכן קודמו ונעשו, ואותם אנחנו רוצים שהציבור שבא מהמכללות יידע ויראה איך הוא יכול להיעזר בהם.
ענת מאור: הדוברת השנייה היא פרופ' חגית מסר-ירון, המדענית הראשית במשרד המדע, התרבות והספורט.
ענת מאור: אני רואה הישג מאוד מבורך בעצם העובדה שהיא הקימה מועצה לאומית לקידום נשים במדע, וזה כבר תחת החלטת ממשלה.
ענת מאור: זה פורום סטטוטורי מחייב עם פעילות מאוד מבורכת.
ענת מאור: מכל אחד מהדוברים אני אבקש ידגיש באיזו מידה המוסד שלו יכול לסייע גם לגיבוש הנושא במכללות.
ענת מאור: פרופ' נינה תורן, יו"ר הפורום לקידום נשים באקדמיה, שזה פורום עצמאי שאנחנו נתנו לו את המטרייה הציבורית.
ענת מאור: אני חושבת שאנחנו כחברי כנסת תפקידנו לא להתערב באוטונומיה של ההשכלה הגבוהה.
ענת מאור: עם זאת כמובן בנושאים שיש להם השלכה חברתית ואנחנו מופקדים עליהם, אנחנו בשמחה גם עוזרים וגם עושים את תפקידנו בפיקוח.
ענת מאור: אני חושבת שהפורום הבלתי פורמלי הזה - אני לא יודעת אם הוא יוכל להרחיב גם למכללות - בכל אופן נשמע מה עושים, מה בחזקת המלצות ומה בחזקת יכולים לסייע.
ענת מאור: פרופסור רחל אלתרמן מהטכניון, שאני חושבת שזאת גם הזדמנות להודות שוב ושוב על שש שנים במילוי תפקיד בצורה רצינית ביותר - הוועדה שלנו נעזרה רבות בידע שהצטבר, ואני חושבת שהעברת המקל - דרך אגב, אנחנו חילקנו בגלל זה גם תיק לכל משתתף/משתתפת, שיוכלו לעשות שימוש בחומרים, שתהליך הלמידה לא יהיה ממושך.
ענת מאור: בשמך אני גם אומרת שבוודאי מי שתרצה להיעזר ולהסתייע, הדלת תהיה פתוחה, ואני באמת חושבת שיש פה ניסיון חשוב ביותר, כולל איסוף הנתונים, כולל המיסוד וכוליה.
ענת מאור: פרופסור רות בן ישראל, זוכת פרס ישראל בתחום המשפט, כל מילת הקדמה מיותרת - אני חושבת שתרומתך בכלל, בכל קידום הנשים, לרבות נשים באקדמיה, היא לא תסולא בפז, והידע והייתי אומרת הסמכות והמוניטין הם סיוע מאד רב לוועדה, ואנחנו גם נשמע וגם נתברך בהמשך הדרך.
ענת מאור: אלוף במילואים משה נתיב - פרט לעובדה שהיה בוס שלי בשליחות שלי בארצות הברית - הוא יושב ראש התאגדות המכללות האזוריות, אז טוב שיש סיבה להתראות, ואנחנו באמת מצפים - פרט לעובדה שיש פה נשים וגברים ממכללות רבות, כמו שבעצם ות"ת וור"ה - אנחנו מקווים שתרמתם לזה בצורה רצינית - גם פה תהיה קבוצה, וצריך לחשוב על המיסוד - והמכללות, או הנהלת המכללות יקחו על עצמם את זה באופן מסודר וממלכתי.
ענת מאור: הרב דוקטור יהודה פליקס - ראשי המכללות האקדמיות לחינוך - אנחנו יודעים שהמכללות בעצם מורכבות ממכללות אקדמאיות, מכללות לחינוך ומכללות אזוריות כלליות, אז זה הצלע הנוסף שאנחנו רוצים לראות במטריה הרצינית.
ענת מאור: דוקטור הלה הדס, מנכ"לית מכללת אחווה - אני מצטערת ומתנצלת בשם פרופסור עליזה שנהר - בעצם יש לנו שתי מנהלות מכללה מהאקדמאיות, שבגלל סיבות משפחתיות של הרגע האחרון לא הצליחה להגיע - למעשה אנחנו רואים בך, גברת הלה הדס - ולשמחתנו זה לא שאנחנו רואים, אלא נענית ברצון - באמת חוליה מאד חשובה בלהוביל את כל הנושא ואת כל הידע שנצבר באוניברסיטאות גם במכללות, ואנחנו נשמע איזה רעיונות ניתן להעלות כבר בשלב הראשוני.
ענת מאור: דוקטור יהודית אברהמי-עינת - אני למעשה הכרתי אותך בסמינר הקיבוצים - זאת ההיכרות שאני ידעתי.
ענת מאור: זאת אומרת נעשתה פעילות מאד רצינית בנושא, עם תרומתה המאד ברוכה של דוקטור יהודית אברהמי-עינת, דוקטור שחר ונשים רבות אחרות, והפצת הנושא בסמינרים למורים היא מאד מאד חשובה, ואנחנו נשמח לשמוע.
ענת מאור: לאחר מכן, כמובן תהיה במה פתוחה לתגובות קצרות, שאלות, ואני רוצה להזכיר שאני רוצה לסיים את הישיבה, פרט למידע, גם עם מחשבה איך מבחינה ארגונית צריך להמשיך לקדם את הנושא.
ענת מאור: ולבסוף, בסיום הפתיחה שלי אני רוצה ליידע אתכם שהוועדה עוסקת בכל כך הרבה היבטים של מדע, והדחופים הרבה פעמים עומדים על סדר יומנו יותר ממה שהדברים החשובים והשוטפים, אז כך אתמול למשל נאלצנו לקיים ישיבת חירום בנושא הקיצוצים בתקציב המדע, פרופסור נחמיה לב-ציון, אני רוצה לעדכן אותך שבאותה הזדמנות גם מחינו על הקיצוצים ועל דרך הקיצוץ בתקציב ות"ת, שהוא חייב להיות תקציב אוטונומי ללא התערבות.
נחמיה לב-ציון: זה לא היה קיצוץ,
ענת מאור: זו הייתה כניסה לחנות שהיא לא שלה.
ענת מאור: אני מדברת על הנוהל ועל החובה לשמור על העצמאות.
ענת מאור: היום בשעה רבע ל3- - ולכן כל הדוברים, בבקשה לקחת בחשבון - במקום בשעה 3, אנחנו מקיימים ישיבה - ואני מזמינה את כולכם, זו ישיבה דחופה, קצרה, בנושא ההשפעות של הטלפונים הסלולריים - כל יומיים יש לנו מידע הפוך בנושא המחקרי בנוגע.
ענת מאור: יהיו איתנו שני מומחים מהמחקר הגרעיני סורק, 3 מומחים ונציג משרד הבריאות, אז פשוט לידיעה, גם לקחת בחשבון במסגרת הזמן, וגם מוזמנים, מוזמנות להישאר.
ענת מאור: אנחנו מתחילים עם פרופסור נחמיה לב ציון, יושב ראש ות"ת, בבקשה.
נחמיה לב-ציון: תודה ליושבת הראש, אני אהיה קצר.
נחמיה לב-ציון: אחרי דברי הקצרים, אני אבקש ממר שלמה הרשקוביץ, סמנכ"ל לתכנון ומידע שימסור כמה דברים על הנתונים שאני רואה שחולקו לכם פה.
נחמיה לב-ציון: אני רוצה רק להגיד שתי מילים על המכללות - הספקתי לקרוא את החומר שהוגש, אני נדהמתי לראות שבהבדל מן הציפיות, אחוז הנשים בסגל האקדמי של המכללות - אלה 3 המכללות שניתנו נתונים - הוא נמוך.
נחמיה לב-ציון: זה לא היה צפוי, כלומר, מאותן סיבות שיושבת הראש אמרה, שהן רק מתחילות את דרכן במינוי אקדמאי ולכן אי אפשר לדבר על מקומות תפוסים, בהבדל ממה שיכולנו לטעון - ואנחנו בעצם טוענים בצורה זו או אחרת - לגבי אוניברסיטאות.
נחמיה לב-ציון: אין נתונים על המכללות האקדמיות לחינוך, ודאי נשמע על כך, שם הדברים שונים כמובן.
נחמיה לב-ציון: עד כאן החדשות הרעות.
נחמיה לב-ציון: החדשות הטובות, או מה שנראה כאילו חדשות טובות, שבעצם המכללות האלה עדיין לא עשו את המינויים שלהם, עדיין יש להם סגלים מאד מאד מצומצמים, ואנחנו מאד מעודדים אותם לקבע את הסגל שלהם ולמנות - אני מדבר על המכללות האקדמיות, לא על המכללות היהודיות לחינוך, אלא על המכללות שקמות היום - ועדיין המספרים הם קטנים, מספרי הסגל הם קטנים.
נחמיה לב-ציון: הם צריכים לאייש אותם, השאלה אם יש מספיק מועמדות שמתאימות לתחומים שמלמדים במכללות הללו, שהם או תחומי הטכנולוגיה וההנדסה, או תחומים יישומיים, כמו תקשורת, מנהל עסקים, או דברים אלה.
נחמיה לב-ציון: אם אתם יודעות על מועמדים/מועמדות מתאימות למינוי במכללות, אני אפילו אשמח לקבל את זה אלי ולהעמיד את הרשימות האלה לרשות המוסדות שאנחנו מאיצים בהם לעבור מיותר מורים מן החוץ ומורים מזדמנים למינויים קבועים.
נחמיה לב-ציון: לכן בעצם פה - וזה מה שניסיתי להגיד, החדשות הטובות - הפוטנציאל לקליטה קיים, ואני מקווה שלא תחסרנה מועמדות למשרות שאותם יבקשו.
ענת מאור: אני מבקשת להסב תשומת לב, יתכן מאד שיש הערכה אחרת על סיבת הפערים שכבר התחילו להיווצר במכללות.
ענת מאור: זה חלק מהבדיקה המאד חשובה שצריך לעשות.
ענת מאור: זאת אומרת, ההנחה מראש שאין מועמדות ובגלל זה זה כך,
נחמיה לב-ציון: לא לא לא, לא אמרתי שאין מועמדות, אמרתי שאם אתם יודעים על מועמדות, אז תגידו, לא אמרתי שאין מועמדות.
נחמיה לב-ציון: אמרתי שאני מקווה שיש, אינני יודע.
נחמיה לב-ציון: זו הפתעה בשבילי, לנו אין עדיין נתונים כפי שיש לנו לאוניברסיטאות.