GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שחר הלוי: למנחים ולמורים היקרים, על הייעוץ והדאגה הרבה, ההשקעה והמסירות בכל פרויקט ופרויקט.
שחר הלוי: לחבר השופטים ולפרופ' חנוך גוטפרוינד, על שהשקעתם מזמנכם בקריאת עבודתנו ועל ההערכה המקצועית של כל עבודה ועבודה.
שחר הלוי: לפרופ' גדי גלזר, על העצות לקראת התחרות, ההערות הבונות והעזרה הרבה בהכנות לתחרות.
שחר הלוי: לחברת אינטל, על האמונה כי אנו הצעירים יכולים לגלות, לשנות, להשפיע ועל התמיכה הרבה במהלך התחרות.
שחר הלוי: למיה הלוי, מנהלת מוזיאון המדע, על האירוח הנהדר במוזיאון ולאורך הסדנאות והתחרות עצמה.
שחר הלוי: לאלעד, ארז, מיכל, יעל וצוות מדריכי המוזיאון, על סידור התערוכה במוזיאון וההכנה של העיתון.
שחר הלוי: אין ספק שכל אחד ואחד מכם תרם תרומה משמעותית לחוויה הבלתי נשכחת שנקראת תחרות מדענים ומפתחים צעירים.
שחר הלוי: מתמודדים יקרים, אני מאחלת לנו שנפיק את המיטב מהתקופה האחרונה ושיהיה לכולנו המון בהצלחה.
שחר הלוי: תודה.
איתי ברנע: תודה רבה לך, שחר.
איתי ברנע: ועתה נעבור לאתנחתא מוזיקלית קלה, ברשותכם.
איתי ברנע: נמצאים איתנו גילי אברבנאל וגלעד שר, תלמידי התיכון הישראלי למדעים ולאמנויות, שינגנו את הפרק הראשון מתוך סונטה של הנדל לכינור ולפסנתר, בעיבוד סקסופון, ואת הפרק הראשון מתוך סונטה לחליל ולפסנתר מאת באך, בעיבוד לסקסופון.
איתי ברנע: גילי וגלעד, בבקשה.
איתי ברנע: (קטע מוזיקלי).
איתי ברנע: תודה לגילי אברבנאל שעל הפסנתר ולסקסופוניסט גלעד שר.
איתי ברנע: הגענו לחלקו השני של האירוע, לטקס הענקת הפרסים לזוכים בתחרות מדענים ומפתחים צעירים בישראל.
איתי ברנע: זאת השנה -15 שבה נערכת התחרות בישראל בניהולו של מוזיאון המדע על שם בלומפילד ירושלים.
איתי ברנע: התחרות היא חלק מתכנית האיחוד האירופי לעידוד הקשר ושיתוף הפעולה בין מדענים צעירים באירופה ומתחרות אינטל אייסף העולמית הנערכת בארצות הברית.
איתי ברנע: שותפים לתחרות המינהל למדע ולטכנולוגיה במשרד החינוך, בראשותו של דר' עופר רימון, לחברת אינטל בהנהגת הגברת מקסין פסברג, שנמצאים איתנו באירוע.
איתי ברנע: נמצאת איתנו גם דר' יוטה ליכמן, הנספחת המדעית בשגרירות גרמניה בישראל שתומכת בתחרות, welcome, Jutta.
איתי ברנע: אני רוצה לברך את פרופ' חנוך גוטפרוינד, יושב ראש חבר השופטים בתחרות ופרופ' גדי גלזר, הרכז האקדמי, את פרופ' נאוה בן צבי, יושבת ראש ועדת ההיגוי של התחרות, את פרופ' ראם סרי, יושב ראש הוועד המנהל של מוזיאון המדע על שם בלומפילד ירושלים, את מיה הלוי, מנהלת המוזיאון, וכמובן את המדענים הצעירים שיושבים כאן עמנו, את המורים, המנחים ואת הורי המדענים הצעירים.
איתי ברנע: אני מתכבד להזמין את שר המדע והטכנולוגיה, חבר הכנסת פרופ' דניאל הרשקוביץ, חברת הכנסת רונית תירוש, יושבת ראש ועדת המדע והטכנולוגיה, סגן נשיאת האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, פרופ' בנימין זאב קדר, מנכ"לית חברת אינטל ישראל וסגנית נשיא אינטל העולמית, גב' מקסין פסברג ואת יושב ראש הוועד המנהל של מוזיאון המדע על שם בלומפילד בירושלים, פרופ' ראם סרי, לתפוס את מקומותיהם ליד שולחן הנשיאות.
איתי ברנע: וכמובן גם את פרופ' חנוך גוטפרוינד, יושב ראש חבר השופטים שינהל את החלק הזה של הטקס.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: בכל פעם שאני עולה על הבמה בטקסים האלה, המתח באולם גובר, אבל עוד קצת סבלנות.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: אני אומר את כל מה שראוי ואני צריך לומר לפני שאני אתחיל למלא את התפקיד שלי כאן.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: אני אעשה את זה מהר, אני היחיד שלא אצטט את אלברט איינשטיין, אני מבטיח לכם.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: אני לא אזכיר את כל מי שראוי כאן להזכיר, רק אברך את כל החברים בשולחן הנשיאות ובמיוחד, אותה אני כן אזכיר, את חברת הכנסת רונית תירוש ותודה לך מכל הלב על שהעמדת את הבמה הזאת לרשות אירוע כל כך חשוב.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: וכבר נאמר רבות על התחרות, היא בת 15, ואני כבר אמרתי שעם התחרות שאני מלווה אותה משנתה הראשונה אני התבגרתי ב-15 שנים ועל השותפים לתחרות כבר נאמר, על מינהל מדע וטכנולוגיה במשרד החינוך, על חברת אינטל והם באמת שותפים מבורכים, תורמים, משתתפים ועל כך אנחנו תמיד אסירי תודה.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: התחרות עצמה מביאה לכאן מתחרים בכל תחומי הדעת, שהם על סדר היום של חיפוש האמת, הגברת ההבנה לעולם הסובב אותנו והם תלמידים מבתי ספר תיכוניים, העבודות שמגיעות אלינו הן עבודות שהוגשו אולי קודם כעבודות גמר לבגרות, כפרויקטים טכנולוגיים, פרויקטים אישיים שונים.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: אני רוצה לומר משהו לפני שאני ניגש לעיקר דבריי על מינהל מדע וטכנולוגיה במשרד החינוך בראשותו של דר' עופר רימון, תרומתם כבר הוזכרה כאן, אבל חשוב לנו לומר שהמוסד הזה יוזם עכשיו מפעל מאוד אמביציוזי, מאוד ראוי, שבו התחרות שלנו, התחרות של המדענים ומפתחים צעירים בישראל, היא תשתית מצוינת.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: הכוונה היא לבנות מערכת לאומית רחבה, שתתבסס על ההבנה ועל ההכרה שהמרכיב של התנסות אישית באיזה שהוא מחקר, באיזה שהוא דיון באיזה שהוא רעיון מקורי או פחות מקורי, אבל איזה שהיא התנסות אישית, הוא מרכיב מאוד חשוב בהליך החינוך, בתהליך הלימוד והכוונה היא לבנות איזה שהיא תכלית אסטרטגית לחיזוק החינוך.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: מדגישים לי פה מדעי וטכנולוגי, וזה הוזכר כמה פעמים, אבל צריך להבין שאין מדע וטכנולוגיה בלי המרכיבים של רוח וחברה.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: גם זה נאמר כאן, אבל ככל המרבה לשיח בזה הרי זה משובח.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: ואנחנו מבינים, מדע וטכנולוגיה, גם בתכנית הזאת וגם בתחרות שלנו, כמסגרת שמכלילה את כל תחומי הידע שתורמים להבנת העולם שלנו וגם להבנת עצמנו וגם להבנת הקשר שלנו עם העולם, ואנחנו מצפים שהפרויקט הזה בסופו של דבר יהווה איזה שהוא מקור שממנו יבואו בעתיד מתחרים נוספים וחדשים ויעשירו גם את התכנית שלנו.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: אז כבר שמעתם קצת מספרים על התחרות הזאת.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: מי שנמצא כאן הוא באיזה שהוא מובן כבר זכה, מפני שהאנשים שנמצאים כאן, התלמידים שנמצאים כאן מייצגים קבוצה נבחרת שאחרי מיון מורכב, והשנה הרבה יותר מסובך וקשה משנים עברו, וזה אומר לי פרופ' גדי גלזר, כי השנה אנחנו מתברכים במכלול עבודות שמייצגות רמה אפילו יותר טובה משנה שעברה ובוודאי משנים קודמות והדבר מתבטא בזה שלהם היה קשה לבחור ולנו כשופטים היה קשה לבחור שבעתיים.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: אז אני אומר שכל התלמידים והתלמידות שנמצאים כאן זכו, הם הגיעו לגמר.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: עכשיו זאת תחרות, וכל שנה אני אומר אותו דבר וכבר אמרתי לתלמידים הבוקר שתחרות זה כמו אולימפיאדה, מאות ואלפים משתתפים באולימפיאדה ועל הפודיום של המדליות עומדים מעטים, וזה גם דין התחרות שלנו.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: אתמול אנחנו, חבר השופטים, עשרים אנשים, נשים, חוקרים וחוקרות ממוסדות להשכלה גבוהה בישראל, שביחד מייצגים את כל תחומי הדעת שמיוצגים בתחרות שלנו, הם מומחים בתחומים האלה, ישבנו יום שלם והייתה לנו משימה מאוד מאוד קשה.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: מי שקלע באמת בנקודה הזאת היה שר החינוך, כשהוא דיבר על כאב הלב של השופטים בתחרות הזאת ואני יכול להבטיח לכם שכאב הלב שלנו השנה היה יותר מכאיב מאשר בשנה הקודמת, היה יותר קשה לבחור ואני פה לומר לכם שישנם לא מעט תלמידים ויש לא מעט עבודות שהיו בהחלט ראויות ואם לא היינו נתונים באיזה שהוא סד אז אפשר היה להרחיב את המספר הזה של אנשים שאני עכשיו אקרא לבמה.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: היום, כשדיברתי עם התלמידים, הסברתי בפירוט איך אנחנו שופטים, מה אנחנו מחפשים, מה אנחנו מחפשים בכל תחום, איך אנחנו משווים בין התחומים השונים.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: אני לא אחזור על הפרטים האלה כאן, רק אומר לכם שמה שאנחנו מחפשים, הקריטריונים של כן או לא,  כן ציון לשבח או לא ציון לשבח, כן פרס או לא פרס, יכולים להישמע כדרישות בלתי אפשריות לתלמידים ותלמידות בשלב הזה של ההתפתחות שלהם ושל החינוך שלהם, אנחנו באמת מחפשים מקוריות, חדשנות, דייקנות בשיטת המחקר, כתיבה מאוד בוגרת, כמעט מאמר מדעי.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: ובכל זאת, כמה שזה נשמע בלתי אפשרי, אנחנו כל שנה מוצאים, והשנה מצאנו יותר כאלה מאשר בשנים הקודמות.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: אני רק רוצה לומר, בראשית דבריי נתבקשתי לומר שכל המשתתפים שנמצאים כאן, התלמידים והתלמידות, מוזמנים או יוזמנו כל אחד ב-13 במאי לכאן, לטקס שמתקיים בכנסת, חלוקת פרסי וולף.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: זאת חוויה גדולה ואז באמת תהיו בחברת הגדולים כשתבואו לכאן.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: ועכשיו אני ניגש להכרזה על הזוכים.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: מה שיקרה זה עכשיו כך; על כל עבודה אני אומר כמה מלים ואני לא אתחיל דווקא בשם, אני אתחיל קודם בעבודה ובאיזה שהוא שלב אני אשלב את השם.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: כל מי שישמע את שמו, רק כשהוא ישמע את שמו, אז כאן יוקראו העבודה והשם וכל הדברים, מי המורה המלווה ואיזה בית ספר והכול, ואותו תלמיד ואותה תלמידה, ויש הרבה תלמידות, חברת הכנסת תירוש, בעיית המגדר הפעם מכוסה, יעלו לכאן, יקבלו ממני את התעודה, ילחצו ידיים, יחזרו ואני אגש לבא.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: אז אנחנו מתחילים בציונים לשבח והחלטנו להעניק שישה ציונים לשבח כאלה.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: אני רוצה לומר לכם שבהרבה מאוד בעיות של קבלת החלטות ובעיות של תכנון צריך לעשות אופטימיזציה, צריך להחליט על הדבר הטוב ביותר שאפשר לעשות ובהרבה בעיות יש הרבה מאוד משתנים וכאשר יש הרבה משתנים וצריך לעשות אופטימיזציה הבעיה היא מאוד קשה וצריך כושר חישוב מאוד מאוד מתוחכם והתפתחו שיטות כאלה, והתלמיד, לידור אלדבח, שילב בין שתי שיטות אופטימיזציה כאלה בצורה מקורית ממש, הציע תהליך יעיל וחדשני.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: זאת עבודה עצמאית, הרעיון הוא שלו, הוא עשה אותו ללא הנחיה.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: אז לידור, הנה.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: מחלת האלצהיימר זאת מחלה ניוונית בלתי הפיכה.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: אומרים שאם תוחלת החיים תגדל ל-150 שנה אז כל אחד מאיתנו במוקדם או במאוחר יחלה במחלה הזאת ולכן כל הזמן ישנה תחרות בין ההצלחה להגדיל את אורך החיים ובין המאמץ להשתלט על המחלות הניווניות.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: שירה הברמן בדקה את ההשפעה של חלבון מסוים על מחלת האלצהיימר.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: זאת עבודה מאוד מאוד מורכבת, זה נושא מאוד מורכב, שירה גילתה הבנה מרשימה ובעבודה שלה יש גם תוצאות וגם מסקנות קונקרטיות.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: שירה, בהצלחה.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: ההתפתחות של זהויות מגדריות וההתייחסות אליהן זוכה לתשומת לב ציבורית והופכת לנושא מחקר אקדמי.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: התלמידה הדס זהבי טיפלה בנושא הזה בדרך מאוד מקורית ועצמאית, היא טיפלה בזה דרך אופנת היוניסקס.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: העבודה מאוד מרשימה, מייצגת הבנה עמוקה ועל כן החלטנו לשבח אותה.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: כולנו מדי פעם נזקקים למדידה של מגוון פרמטרים רפואיים, כמו הדופק, לחץ דם, רמת הסוכר, כמות האלכוהול בדם.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: יוסף בדק את הקשר בין הפרמטרים האלה ובין המבנה של תמונה של לייזר על משטח העור ומניתוח התמונה הזאת הוא מוצא דרך מקורית, מעניינת, מתוארת בצורה יפה, עם הרבה מאוד הבנה למדוד את הפרמטרים האלה בלי לדקור אותנו.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: אתם תראו איך אני משייט בין נושאים, כי עכשיו אני לוקח אתכם לעיתון דבר לילדים, שהיה עיתון הילדים הנפוץ ביישוב בשנות ה-30 וה-40.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: איתי לֶשֶם חקר את ההתפתחות והשינויים בתפיסות של המגזר, המגזר אז זה תנועת העבודה, ושל הלאום.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: העבודה היא מאוד מעניינת, על פי המומחים שקראו אותה, יש בה בסיס תיאורטי איתן, יש בה מערכת מושגים רלוונטית ויש בה מסקנות קונקרטיות ומשכנעות.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: אז על כך.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: בעולם המודרני אינפורמציה ועיבוד אינפורמציה משחקים תפקיד חשוב בכל פינות חיינו.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: אפשר לומר שאינפורמציה זה הכול והכול זה אינפורמציה, ועיבוד אינפורמציה כמובן מחייב כושר חישוב והוא הולך  ומשתפר, אבל יש לאנושות עוד הבטחה גדולה שעוד לא התממשה, להגיע לדרגות חישוב שהדמיון היום לא יכול לתפוס וזה נקרא חישוב קוונטי.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: כל מערכת חישוב בנויה מאטומים של חישוב שהם איזה שהם שערים לוגיים ושר המדע יודע על מה אני מדבר, אני רואה שהוא מחייך, הם שערים לוגיים כאלה ושערים לוגיים קוונטיים זה נושא מאוד מאוד מורכב.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: שי קרייתי חקרה דרך חדשה לבנות מרכיבים כאלה, ושוב אני אומר, אם קודם אמרתי על משהו שהנושא הוא מאוד מורכב, הנושא הזה הוא מאוד מאוד מאוד מורכב ובכל זאת התלמידה הצעירה הזאת מגלה הבנה מאוד עמוקה ובהצגה בעל פה כל שאלה ששאלנו קיבלנו עליה תשובה מניחה את הדעת.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: אז שי, הנה לך התעודה.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: הייתי צריך לומר שכל הזוכים בשבח מקבלים  תעודה על 500 שקל לרכישת ספרים.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: ועכשיו אני עובר לחלוקת הפרסים.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: אנחנו החלטנו להעניק שני פרסים שלישיים, פרס שלישי לשני זוכים, כל מי שזוכה בפרס שלישי יקבל מלגה לשכר לימוד במוסד אקדמי בישראל על סך של 6,000 שקל.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: הסיפור הוא כדלהלן; אנחנו מוקפים בהרבה מאוד סביבות נקבוביות, הקרקע היא סביבה נקבובית, כל סוגי הקרקע, המזון שלנו זה סביבה נקבובית בכל הסביבות הנקבוביות יש רטיבות, יש שם קצת מים.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: חשוב מאוד להבין באיזה תנאים  המים האלה יקפאו, באיזה טמפרטורה.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: זה חשוב לגבי הקרקע, כי זה קובע משהו על חוזק הקרקע, לגבי המזון זה חשוב, כי זה אומר לנו משהו על שימור מזון.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: התלמיד אלפרוק אבו אלחסן חקר את התהליך הזה, העבודה שלו מלווה במודל מתמטי לא פשוט, הוא פיתח את המודל, הוא חישב על פי המודל את הממצאים, העבודה כתובה בצורה מאוד מרשימה, מאוד סיסטמתית, כמעט מאמר מדעי, ויש בה שימוש והתייחסות מאוד רחבה לביבליוגרפיה.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: לכן החלטנו להעניק לך התעודה.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: אמרו לי שאני צריך להגיד, אבל זה כתוב שם, שהתלמידים זוכי הפרסים ייצגו אותנו, את מדינת ישראל, בתחרויות בינלאומיות שונות וכבר הוזכרה התחרות בפיטסבורג, של אייסף אינטל ותחרות של האיחוד האירופי, ואלפרוק ייצג אותנו בברטיסלאבה סלובקיה, בתחרות של האיחוד האירופי.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: אני עובר לזוכה השני בפרס השלישי.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: אני כבר דיברתי איתכם על החשיבות של חישוב ושל עיבוד אינפורמציה והנה עוד רעיון, רעיון מאוד מקורי ומעניין, לבנות זיכרון של מחשב המאכסן את אותם הביטים, האטומים של הזיכרון שכל אחד יש לו ערכים או 0 ו-1.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: אור שגיא הציע וחקר ובנה מודל של זיכרון המבוסס על מידע, ועכשיו תחזיקו קצת את הנשימה שלכם, כי באה הפתעה, שמבוסס על חיידקים מגנטיים.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: ישנם יצורים כאלה שבגוף שלהם יש מין מגנט ואפשר לעשות מניפולציה על התנועה שלהם על ידי גרדיאנטים או שינויים בשדה מגנטי ואפשר ליצור אזורים שהם יהיו במקום הטרנזיסטורים של המחשב הרגיל ושם הם יהיו ויש לזה יתרונות עצומים מפני שהחומר הזה הרי משכפל את עצמו ויש פה רעיון מאוד מעניין.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: העבודה היא מקורית, חדשנית, אור מציג אותה בצורה אינטליגנטית, ואני מוכרח להוסיף שגם בהתלהבות רבה.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: אור ייצג את ישראל בתחרות אינטל אייסף בפיטסבורג.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: אני עובר לפרס השני.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: בפרסים זה על קוצו של יוד שזה שלישי ולא שני, אבל אחרי שעות של דיונים אני חושב שאנחנו יכולים על ההחלטות שלנו להגן בפני כל בית דין של מעלה ומטה, כך שאנחנו מרגישים שלמים עם זה, אבל זה לא היה פשוט להחליט.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: אני מגיע לפרס שני ושם אנחנו מעניקים לארבע עבודות פרס שני.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: אתם יודעים, יש שתי גישות, או אולי יותר אבל לצורך זה אני אספר על שתי גישות בפסיכולוגיה; אחת אומר שלכולנו יש כל הזמן בחירה חופשית, אנחנו אדונים לעצמנו, וישנם הביהביוריסטים שאמרו שהכול נקבע ואנחנו רק מגיבים לגירויים החיצוניים ויש התניה.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: ביניהם יש איזה שהיא דילמה ואיזון ועמית כהנא באמת  עוסק בדילמה הזאת בצורה, שוב, מקורית וחדשנית.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: עד כמה שהשופטים יודעים, לא נעשה קודם ניסיון כזה וזה באמצעות שפת הקולנוע.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: העבודה בהיקפה היא מדהימה, החיבור איננו פשוט, הוא מבוסס על המשגה מקורית ומעניינת, מרשימה בהיקף, בעומק ובייחודיות.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: אני מצטט את חבריי השופטים שהם מומחים יותר ממני כמובן בתחום זה, אבל גם אני לא יכולתי שלא להתרשם.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: אז, עמית, הנה התעודה.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: עכשיו אני רוצה לקחת אתכם לגניזה הקהירית.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: אתם יודעים, זה הוא אוסף עצום של כתבי יד, תעודות וספרים יהודיים.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: התלמידה עמית שפרן חקרה את אחת התעודות האלה, קמע מאגי מסוף המאה ה-11, היא הראשונה שעשתה זאת, כולל התעתיק והתרגום.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: הניתוח שלה, על פי ההיסטוריונים שבוועדה, הוא מרשים מאוד, מתבסס על הרבה מאוד ספרות מחקרית, היא מדגימה כושר מחקרי אמיתי, הניתוח הפילולוגי, הלשוני, שלה הוא מרשים, הרקע התיאורטי הוא איתן ואני מוכרח לספר על זה לפרופ' בן ששון, נשיא האוניברסיטה העברית, שהוא חוקר הגניזה הקהירית, אז נראה מה הוא יאמר על זה.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: עמית, ברכות.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: אני עובר עכשיו למשהו אחר לגמרי, לחלקיקים קטנים בגודל ננו מטרי של זהב.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: זהב טוב לא רק לטבעות, צמידים ותכשיטים, זהב זאת מתכת אצילה ויש לה תכונות מאוד מיוחדות ואפשר להשתמש בה לתועלתנו בהרבה מאוד דברים, ושכבות שעליהן מוטבעים חלקיקים של זהב בגדלים ננו מטריים הם התקנים מאוד חשובים לשימושים ביולוגיים, עליהם אפשר להרכיב רצפטורים שונים שישמשו לחישה, לחוש מה נמצא בסביבה ואת זה יהיה אפשר לראות מבחוץ על ידי תכונות אופטיות שלהם.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: אבל צריך לדעת, צריך שליטה טובה בייצור התקנים כאלה, בתכונות האופטיות שלהם, זה עוד לפני הביולוגיה, זה פיזיקה וטכנולוגיה.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: הדס ענבר לקחה על עצמה את המשימה הזאת.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: העבודה שלה היא מקורית, היא עצמאית, מדידות שהיא עשתה ושיטות המדידה לא נעשו בעבר, התוצאות הן מעניינות וקרוב לוודאי תהיה לתוצאה הזאת גם תועלת, כמו שאמרתי, לחוקרים בתחום אחר.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: אני עובר לעבודה הרביעית בפרס השני.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: אחד האתגרים בטכנולוגיה של פיתוח מזל"טים, והרבה אנחנו שומעים על מזל"טים, אחד האתגרים בפיתוח של מזל"טים הוא המזעור שלהם, וכבר היו לנו גם בשנים הקודמות ובשנה שעברה עבודות בתחום הזה, זה רק מראה איזה עניין טכנולוגי הולך וגובר יש בתחום הזה.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: הבעיה היא שכשהמזל"טים הם מאוד קטנים אז קשה מאוד לשלוט בכיוון שלהם, לנהוג אותם, להניע אותם לאן שאנחנו רוצים באמצעים האווירודינמיים הרגילים של כנפיים וזנב וכו'.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: התלמידה טובה טטיאנה חנימוב חקרה שימוש באפקט פיזיקלי אירו דינמי לשליטה בהכוונת מזל"טים, האפקט הזה נקרא אפקט מגנוס והעבודה היא מאוד יסודית, מאוד מקצועית, ניתוח הבעיה וההמלצות הן קונקרטיות, והחברים, חבר השופטים, נציגי אינטל במקרה זה, שמבינים את הנושא יותר טוב משופטים אחרים, באמת היללו אותה.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: אז הנה, טובה-טטיאנה.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: אני מגיע לפרס הראשון וזאת עבודה אחת.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: כולכם יודעים שבעיית המים הופכת להיות בעיה ממדרגה ראשונה למין האנושי, לא רק באזור שלנו, ולמיליונים של בני אדם בעולם אין גישה למים ראויים לשתייה, יש בהם זיהומים שונים ויש בהם ריכוז גבוה של חיידקים המזיקים לבריאות.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: את העבודה עשו שניים, מיה בראון ואבישי קטקו.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: מיה ואבישי פיתחו מערכת לחיטוי מים, בשלב ראשון על ידי סינון וזה לא דבר מיוחד, על זה לא היו מקבלים שום ציון ואפילו אולי לא היו מגיעים לתחרות, אם זה היה רק זה, אבל בעקבותיו הם פיתחו מערכת לקטילת החיידקים על ידי קרינת שמש.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: הרעיון הוא מקורי, הם הגישו את העבודה הזאת למען האמת גם בשנה שעברה, אבל בשנה שעברה הייתה לנו קצת ביקורת על העבודה והם הגישו אותה עוד פעם והשיפור הוא עליית לא מדרגה אחת, שתי מדרגות, מפני שאל"ף, כל המבנה הטכנולוגי הוא הרבה הרבה יותר טוב, הם מראים היתכנות של הדבר הזה, הם מראים שזה יכול להתממש, והדבר השני, הוא גם כן לא פחות מרשים; בשנה שעברה באנו אליהם בטענות ואמרנו להם, איך תעשו את זה לאוכלוסיות גדולות?
פרופ' חנוך גוטפרוינד: והשנה הם אומרים, לא, אנחנו לא רוצים את זה לאוכלוסיות גדולות, אנחנו רוצים את זה לשימוש ביתי בכפר באפריקה.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: ואז זה פתרון מקורי ויוצא מן הכלל, כי אז משפחה כזאת יכולה תוך מספר מצומצם של שעות, בזמן סביר, עם המתקן הזה שאיננו יקר לייצור, גם זה הם יודעים, לטהר 20- מים וזה מספיק.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: וזאת באמת תרומה.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: אני את תפקידי סיימתי, אני מברך את כל הזוכים ואת כל מי שלא היו כאן ואמרתי, גם הם זוכים.
פרופ' חנוך גוטפרוינד: אני זוכר הרבה מאוד עבודות והרבה מאוד מכם שדיברתי איתכם ומאוד התרשמתי, ואני מאחל לכולכם הצלחה ואני מקווה שתמשיכו.
איתי ברנע: תודה לך, פרופ' גוטפרוינד.
איתי ברנע: ובהזדמנות זו אנחנו רוצים להודות גם למירי יכין, מנהלת אירועים וטקסים של הכנסת.
איתי ברנע: אני מזמין את הזוכים לעלות לבמה לצילום קבוצתי עם מעניקי הפרסים.
איתי ברנע: בבקשה.
איתי ברנע: עכשיו אני מזמין את כל המדענים הצעירים שנמצאים באולם לעלות ולהצטרף לחבריהם, לצילום קבוצתי גדול יותר.
איתי ברנע: וכאן אנחנו מסיימים את הטקס, תם ונשלם.
איתי ברנע: תודה לכם, אורחים נכבדים, וכמובן ברכות לזוכים ולכל המשתתפים בתחרות.
רונית תירוש: צהרים טובים לכם, אני מתכבדת לפתוח את הישיבה.
רונית תירוש: על סדר היום, היערכות מוסדות החינוך למקרה של רעידות אדמה.
רונית תירוש: הישיבה הזו היא ישיבת המשך – ואני לא ארפה מן הנושא הזה.
רונית תירוש: קיימנו ישיבה קודמת בנושא, קיבלנו דוח מדר' אבי שפירא, יושב ראש ועדת ההיגוי להיערכות למקרה של רעידות האדמה, היתה גם התייחסות של משרד החינוך כמובן, אנחנו דיברנו על מספר היבטים שצריכים להתבצע, האחד הוא בדיקות של מוסדות החינוך על מנת לאתר את אותם מוסדות שצריכים טיפול, ההיבט השני הוא הטיפול עצמו דהיינו, חיזוק המבנים וההיבט השלישי הוא הסברה וחינוך לילדים ובני הנוער, בשאלה מה עושים במקרה של רעידות אדמה.
רונית תירוש: יש כל מיני הנחיות, חלקן עם הזמן נתפסות כלא נכונות או כלא מתאימות, כמו לעמוד מתחת למשקופים, לשולחנות, קראתי עכשיו על כל מיני רעיונות חדשים, של מיגוני פלדה, אפרופו כיפת ברזל, שתהיה כיפת ברזל בכל כיתה, שם יתכנסו כל הילדים ויעמדו מתחתיה, היא כן תוכל להגן עליהם, אבל, העדיפות היא לרוץ החוצה, או לא לרוץ, ללכת מהר או בבטחה החוצה לחללים פתוחים וכו'.
רונית תירוש: על זה לא הייתי מרחיבה את הדיבור, זה לא תפקידה של ועדת מדע וטכנולוגיה, לטפל בכל מה שקשור להסברה וחינוך הילדים אבל, מבחינת הפתרונות הטכנולוגיים שקיימים – והם קיימים, אני הייתי מבקשת היום לקבל מספר תשובות.
רונית תירוש: קראתי דוח שלא פרסמתי אותו לנוכחים אבל אני מעבירה אותו לחבר הכנסת רוברט טיבייב שגם יקרא אותו.
רונית תירוש: על פי הדוח הזה המצב שלנו הוא עגום.
רונית תירוש: אני אומרת את זה בפתיח ואני אאתגר אתכם, משרד החינוך ושאר משרדי הממשלה.
רונית תירוש: האם נמצא כאן נציג משרד האוצר?
רונית תירוש: מדוע לא הגיע נציג משרד האוצר?
רונית תירוש: אני מבקשת להוציא מכתב מאד חריף לשר האוצר בשאלה מדוע לא הגיע נציג משרד האוצר.
רונית תירוש: האם יש נציגות של השלטון המקומי?
רונית תירוש: תיכף אגע ב"שילוש הקדוש" הזה, אבל, על פי הדוח של דר' אבי שפירא, ציינת בו נדמה לי 1,600 מוסדות שזקוקים ובינתיים עושים איתורים, כל שנה כ-200 מוסדות צריכים להיבדק, מתוכם כמאה צריכים כבר להיות מטופלים בחיזוק.
רונית תירוש: יכול להיות שאני לא מדייקת במספרים אבל אלו פחות או יותר הפרופורציות, כאשר בתוך 25 שנה 'נחסל' את הבדיקה, 'נחסל' את החיזוקים, מדי שנה נקבל 140 מליון שקל שחלקם באים מן המשרד עצמו, 70 מליון שקלים ממשרד החינוך במקרה הזה ואגב, אותו הדבר נכון למשרד הבריאות, בתי חולים, מוסדות רווחה אבל אני כרגע אתמקד במשרד החינוך, כשבעצם ההקבלה היא למשרדים שהזכרתי אותם.
רונית תירוש: 70 מליון שקלים באים מן המשרד הרלבנטי ו- 70 מליון ממשרד האוצר שאין לו כאן נציג כרגע.
אבי שפירא: 70 מכל המשרדים.
רונית תירוש: קיי, אז 70 מכל המשרדים, כל אחד עם החלק היחסי שלו והאוצר מוסיף עוד 70, יחד יש לנו 140 מליון בשנה.
רונית תירוש: גם הרשויות המקומיות צריכות לעזור ולסייע ויש פה 'באג' משום שהמשרד אומר: זה המוסד שאיתרתי, הנה הכסף, משרד החינוך אומר, ואז הרשות המקומית מגייסת את המהנדס, את כל מי שצריך ועושָה את העבודה בשטח ולא קורה כלום.
יעל לוי: נציג משרד האוצר הגיע.
רונית תירוש: נכון להיום, מתוך הדו"ח שקיבלתי, נבדקו שנים-עשר מוסדות ותיכף נלבן את הנתונים.
רונית תירוש: אף מוסד לא תוחזק, לא קיבל חיזוקים, זאת אומרת שלא עשו בו את העבודה.
רונית תירוש: אתם ממש לא עומדים בקצב של מה שאתם הצגתם לוועדה.
רונית תירוש: רק לשבר את האוזן, אנחנו כאן ברשות המחוקקת, אמונים על פיקוח על ביצוע שאכן יתבצע ברשות המבצעת דהיינו, במלים פשוטות, אני רואה את עצמי כמי שצריכה להיות "השוטר המפקח" ולבדוק שמשרד החינוך והאוצר והשלטון המקומי עושים את מה שנדרש מהם לעשות אז יש פה "באג" רציני.
רונית תירוש: אשמח לשמוע איפה ה'באגים' ומה ניתן לעשות כדי להשביח את העבודה ואת שיתוף הפעולה בין ה'שילוש הקדוש' הזה; אוצר-משרד ממשלתי חינוך/בריאות/רווחה-שלטון מקומי.
רונית תירוש: מה שברור הוא, שכרגע –ואני אומרת משפט מאד חמור: אתם ועל כתפיכם האחריות לבריאותם של תלמידי ישראל ואני חוששת שכרגע אף אחד לא לוקח אחריות והסכנה היא סכנה אמיתית קיומית.
רונית תירוש: אף אחד לא יכול לנבא אם תהיה רעידת אדמה היום בעוד שבוע, בעוד שנה או בעוד עשרים שנה ואני מציעה לא לקחת את הסיכון הזה.
רונית תירוש: אני מציעה לעשות את מה שנדרש כי הכסף הוא 'כסף קטן', הוא 'כסף קטן', מתוך 16 מיליארד שקל רזרבה של ראש ממשלה לכל מיני אופרציות אפשר להפיק – ואת זה אולי אומר בסיום –אפשר להפיק רק מן הממשלה את אותו סכום ולקדם את הענין, בלי לחכות שזה יבוא וההוא יביא, רבותי, זה כסף קטן ואני אומרת בצורה הכי פשוטה, אני רואה את ראש הממשלה אחראי, אחראי באופן ישיר לבטחונם של ילדי ישראל.
רונית תירוש: ומשלא דאג שיעביר –הוא עצמו מן הרזרבות שלו או בהנחייה מן האוצר או לחילופין שידאג שאכן ה matching הזה שכל משרד ממשלתי צריך לתת לטובת איגום המשאבים, אם זה לא ניתן האחריות עדיין לפתחו, הוא זה שצריך להחליט, אם זה בא מכיסו שלו, מן הרזרבה שלו, אם זה בא ישירות מן האוצר או שזה בא מן ה'שילוש הקדוש' הזה, אני לא יודעת להגיד אבל, זו אחריות של ראש הממשלה לוודא שהדברים קורים.
רונית תירוש: בפתיח הכועס שלי – ואני לא סתם כועסת, אבקש מדר' אבי שפירא, נציג האוצר, להציג את הנתונים המדוייקים גם למקרה שלא דייקתי.
אבי שפירא: הנושא של חיזוק מבני ציבור מוטל על המשרדים שהמבנים באחריותם.
אבי שפירא: הנושא שלפנינו, הנושא של חיזוק מבנים של מערכת החינוך מוטל על משרד החינוך.
אבי שפירא: אני חושב שהיות והאנשים שעוסקים בנושא הזה, גם ברמה - - -
רונית תירוש: הם ידברו, השאלה היא האם דייקתי בנתונים?
רונית תירוש: האם יש מבנה אחד שבוצע בו חיזוק לפי מיטב ידיעותיך?
אבי שפירא: יש מבנה אחד שלפני שהתחלנו לעשות את הפרוייקט של החיזוק, בית ספר אחד בטבריה, שהיה פיילוט - - -
רונית תירוש: כמה לפי התכנית היו אמורים להתבצע בשנים 2011-2012?
אבי שפירא: מה שהיה אמור להתבצע הוא לבדוק כמות גדולה של - - -
אבי שפירא: היה צריך לעשות את זה משנת 2010-2011, לבדוק כמאתיים מבנים - - -
רונית תירוש: כמה נבדקו?
אריה מור: נבדקו חמישים ושלושה.
רונית תירוש: אני רק רוצה לשאול, לפני שאתה מוסר את הנתונים, האם תפקידה של ועדת ההיגוי בראשותך הוא גם לעקוב שהדברים מתבצעים?
אבי שפירא: בהחלט.
רונית תירוש: צריכים להיות לך הנתונים הללו שאני שואלת לגביהם.
אבי שפירא: יש, העברתי את זה אליכם.
רונית תירוש: אתה רוצה להעביר את רשות הדיבור?
אסף דטנר: כמה דברים ואגיע בסוף ל'באג' שיש, זה עלה לוועדת מנכ"לים שעוקבת אחרי התהליך, לפני שבועיים, ברשות מנכ"ל משרד האנרגיה והמים, זה עלה בוועדת השרים לרעידות אדמה בשבוע שעבר ונעלה את זה גם פה.
אסף דטנר: אני גם אגיד מה אנחנו עושים כדי לנסות להתמודד עם זה.
אסף דטנר: קודם כל אין בעיה של כסף, לפחות במשרד החינוך, התקציב שלנו והתקציב של האוצר עומדים כל שנה לפי התכנון, הם 60 מליון שקל - - -