GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבירם ז'ולטי: יש הסכמה לגבי החלוקה התקציבית, יש הסכמה שהתכנית הזו תופעל על ידי לשכת המדען הראשי באמצעות מתימו"פ שזה גוף של לשכת המדען הראשי, יש איזשהו ויכוח משפטי שנוגע לעובדה שבמסגרת התכנית הזו אמור להיות מנוהל מאגר מידע לגבי אותם תושבים חוזרים, וכמו שאנחנו רואים את זה הסיכום התקציבי לא רחוק מלהיחתם, זה ענין של מספר שבועות כי "הדברים הקשים" סגורים לגבי אותו ויכוח משפטי לגבי אותו מאגר - - -
אבישי ברוורמן: התעשיין אומר לא להאמין לך.
רונית תירוש: לא 'לא להאמין' אלא לא - - -
דן וילנסקי: יש לי נסיון של שלש שנים.
אבישי ברוורמן: הוא אומר שלא כדאי להאמין לך.
ישראל זיידרמן: הויכוח הוא משפטי, תראה, הרבה פעמים כשיש ויכוח תקציבי כשמשרדים מתווכחים מי יתן את הכסף אז הויכוח הוא קשה אבל כאן לפחות יש הסכמה לגבי הכסף ולגבי הניהול.
ישראל זיידרמן: יש ויכוח לגבי ענין משפטי בעקרון ובזה דן צודק.
רונית תירוש: אני מאד מודה לכם.
ליאת מעוז: במהלך הישיבה הגיעה הודעה שהגיעו לסיכום מוסכם על כולם.
ליאת מעוז: נחכה ונראה אבל - - -
רונית תירוש: על הסגל הזוטר?
ליאת מעוז: לא, על הענין שדיבר עליו דן וילנסקי.
דן וילנסקי: כבוד יושבת הראש, כשהמסמך יהיה חתום אז הוא יהיה חתום.
סמדר הירש: איסרט היא המינהלת הישראלית למחקר ופיתוח של האיחוד האירופי.
סמדר הירש: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה הדוק עם בת שבע ממשרד הקליטה וגם עם משרד המדע.
סמדר הירש: חשוב לי לומר שבמהלך השנים האחרונות, החל מ- 2007, בזכות התכנית, 250 חוקרים ישראלים זכו למענקים של עד 100,000 יורו, - - -
עמרי אינברג: לא להוציא את זה לפרסום.
סמדר הירש: למה?
עמרי אינברג: כך הוא החליט.
רונית תירוש: הכל לשידור והכל לפרוטוקול.
דניאל בן-סימון: מאות אלפים עכשיו שמעו את זה, שצופים בנו עכשיו.
סמדר הירש: הבעיה היא שהתכנית הזו – שהעניקה לנו כל כך הרבה הזדמנויות, נסגרת באיחוד האירופי ובמקומה יגיעו תכניות אחרות שפחות אטרקטיביות הקהל הישראלי.
סמדר הירש: יחד עם זאת, אם המינהלת שדן דיבר עליה תקרום עור וגידים יהיה סיכוי ליהנות מן התקציבים של האיחוד האירופי, אם נהיה חכמים מספיק לעשות זאת.
רונית תירוש: אני מבקשת לסכם.
רונית תירוש: דן, תקן אותי אם לא אדייק במינוחים או בזמנים.
רונית תירוש: בנובמבר 2010 התקבלה החלטת ממשלה על הקמת תכנית לאומית להחזרת מדענים בראשותו של מר דן וילנסקי.
רונית תירוש: על פי ההחלטה נקבע איגום משאבים של הות"ת ומשרדי התמ"ת, הקליטה, המדע והאוצר.
רונית תירוש: התכנית לא יצאה לפועל עקב עיכובים בחתימה של מנכ"לי המשרדים לעיל.
רונית תירוש: כיו"ר ועדת המדע והטכנולוגיה ברשות המחוקקת אבקש לוודא הפעלת התכנית כפי שקבעה הרשות המבצעת עצמה.
רונית תירוש: לפיכך אבקש חתימת
רונית תירוש: כם –מנכ"לי המשרדים לעיל, עד ליום 12 במרץ, שזה שבוע מהיום, על מנת שלא לעכב את הפעלת התכנית שהוזכרה.
רונית תירוש: אבקש דיווח חוזר לוועדה בראשותי עד ליום 15 במרץ 2012.
וילנסקי דן: מי צריך לדווח על זה?
רונית תירוש: מנכ"לי המשרדים.
רונית תירוש: את המכתב הזה אני מעביר למבקר המדינה שאם תהיה תקלה אז נדע שהרשות המחוקקת עשתה את מה שמוטל עליה ומי שעיכב האחריות עליו.
רונית תירוש: עד כאן מן הבחינה של הועדה לגבי התכנית שקמה ואני מברכת עליה.
דובר: ביקשת הערות אז אני מציע שאת היוזמה של חבר הכנסת ברוורמן "נשתול" בתוך אותה התכנית כדי שלא יהיו כמה תכניות במקביל.
רונית תירוש: ארשום שמומלץ לשתף בתכנית הנ"ל את פרופ' ברוורמן שיש לו נסיון רב ובצדו יוזמה מבורכת.
רונית תירוש: עד כאן למבקר המדינה.
רונית תירוש: לגבי המסקנות, דן וילנסקי, אתה יושב כאן ותקח את זה בחשבון.
רונית תירוש: ראשית, על פי דבריו של משה ויגדור, אני מברכת את משרד האוצר והמשרדים השותפים, כולל הות"ת-מל"ג, על ההסכמים שנחתמו בגין תכנית להמרצת אקדמאים ומדענים שיצאו לחו"ל לחזור ארצה.
רונית תירוש: אני חושבת שדרושים מספר דברים בנוסף למה שהוחלט ונעשה.
רונית תירוש: ראשית, דרוש מיפוי של ביקוש מול היצע כך שנוכל לוודא פנייה ספציפית לאותם מדענים בחו"ל על פי צרכים בארץ.
רונית תירוש: כשאני אומרת 'צרכים' הכוונה היא גם גם לתקנים פנויים.
רונית תירוש: נדרש גוף מְאגם לנושא הזה שיצור אצלו את המאגר של הביקוש ויפנה החוצה מול ההיצע.
רונית תירוש: אני מבקשת לתעדף נשים במסגרת הזאת של פניות ספציפיות.
רונית תירוש: אני מבקשת גם במסגרת הזאת, להתייחס לסגל זוטר שקיים ממילא בארץ ולמנוע מצב שבו הם יוצאים החוצה ואז אני מחפשת תמריצים כדי להחזיר אותם, זאת אומרת, במסגרת המיפוי שעשיתם תבדקו מה יש בארץ, תמלאו את הצרכים על פי מה שיש בארץ ואז תביאו את האנשים מחו"ל.
רונית תירוש: שוב, יש ליצור מנגנון שלא "יתעדף את הדוקטוראנט שלי שיצא לחו"ל ודווקא אותו אני רוצה להחזיר".
רונית תירוש: אני לא יודעת איך עושים את זה מבלי להתערב בחופש האקדמי של כל מוסד אבל אני בכוונה תחילה מציינת את זה.
רונית תירוש: כי צריך ליצור איזשהו מנגנון על שיפקח על מה שקורה בפנים.
רונית תירוש: זה נכון לגבי האנשים עצמם וזה נכון גם לגבי התקציבים שניתנו בתכנית האחרונה שאושרה על ידי האוצר, שאותו מנכ"ל של אוניברסיטה או מוסד אחר לא יקח את זה לבניית בניינים, אז גם פה הייתי רוצה איזשהו מנגנון פיקוח.
רונית תירוש: אני מבקשת גם מנגנון פיקוח שילווה את תהליך קליטתם של אותם מדענים שחזרו מחו"ל ברמת החום האנושי והקליטה בארץ על מנת שלא יברחו מיד החוצה.
רונית תירוש: לא ליצור להם משבר נוסף.
רונית תירוש: על כל מה שנאמר אני מבקשת ממשרד האוצר לבחון תוספת לתמריצים שיינתנו – ואולי יש כבר את התקציבים, במשרד הקליטה עצמו, לגבי מי שהוא תושב חוזר.
רונית תירוש: יש להתייחס גם לנושא של דיור.
רונית תירוש: לגבי תקציבי מחקר נוספים – אני מבינה שיש כבר כאלה בתכנית הזו, לגבי הקלה בחובות הוראה אני מבינה שאתם כבר חושבים על זה וגם אולי להוסיף שכר מסוים לשנה או שנתיים ראשונות של תהליך הקלטה על מנת להשוות את רמת המחיה שהתרגלו אליה בחוץ למשהו שיהיה פה.
רונית תירוש: משהו מדורג, כדי לא להביא אותם לאיזה משבר שבגינו אחרי חודשיים הם יעזבו חזרה.
רונית תירוש: נושא הדיור הוא בוודאי לפתחו של משרד הקליטה.
רונית תירוש: אמרתי ואומר שוב, במסגרת מנגנון העל שיפקח על כלל המוסדות יהיה פיקוח גם על ניצול התקציב התוספתי שהוא אכן לא מוזרם לנתיבים של מצויינות וכל מה שהזכרתם.
רונית תירוש: לא הייתי אומרת לצבוע את זה להוספת תקנים אבל שתדעו שזה קורה.
רונית תירוש: הדבר האחרון הוא כפי שפתחתי ואמרתי שאותה תכנית בראשותו של דן וילנסקי אכן תיכנס לפעולה ואני מוסיפה שאני ממליצה ליצור קשר מובנה עם התעשיינים על מנת להקים את אותם מרכזי מו"פ שהצעתם לביו טכנולוגיה, לננו טכנולוגיה ולכל מה שנדרש, על מנת שיווצרו מאגרים של היצע עבור אותו פוטנציאל שנמצא כרגע בחו"ל ואותו אנחנו שואפים להחזיר ארצה.
רונית תירוש: אני מייעצת לדן להיות כפוף למשרד ראש הממשלה שהוא מעל כל שאר המשרדים ואך לגיטימי שהוא יוביל את התכנית הזו ויסמיך אותך לנהל אותה.
וילנסקי דן: לגבי הסיכום, קודם כל תיקון קל, הנושא של ה data base והחיבוריות שלו למשרות הפנויות ולמיפוי הוא קיים כחלק מן התכנית שעליה דיברתי, שאני מחכה לחתימות עליה.
וילנסקי דן: יש את המאגר שבניהול של בת שבע.
וילנסקי דן: כיוון ששני דוברים שהיו כאן
וילנסקי דן: אומרים שהנושא ייחתם עוד היום אז אם ידווחו לוועדה עד מחר שהנושא חתום יימנע הצורך להעביר את המכתב למבקר המדינה.
רונית תירוש: אני כן אעביר את המכתב למבקר המדינה והיקצבתי רק שבוע לחתימות.
רונית תירוש: לגבי הנושא הראשון שדיברת עליו, מאחר ויש פה תקציב במסגרת הסכם עם המועצה להשכלה גבוהה והות"ת, אז תזמין אותם מיד אחרי שתיכנס לתפקיד ותנסו ליצור הידברות שלא תיצור כפילות בהפניית משאבים אלא שתעבדו ביחד.
רונית תירוש: יש רצון של שניכם.
רונית תירוש: אני סומכת עליך ומאחלת לך הצלחה.
רונית תירוש: ולכולנו הצלחה.
רונית תירוש: אנחנו נעקוב אחרי הביצוע, עד ל-15 לחודש אני רוצה דיווח.
אברהם מיכאלי: צהרים טובים לכולם.
אברהם מיכאלי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת המדע והטכנולוגיה במשולב עם הישיבה המתמשכת כבר מהבוקר של פרלמנט נוער מדעי ירושלמי 2012.
אברהם מיכאלי: קודם כול, אני רוצה לברך אתכם על ההתכנסות שלכם אצלנו היום בכנסת במסגרת ועדת המדע והטכנולוגיה.
אברהם מיכאלי: אני כבר מתנצל בשם היושבת-ראש הקבועה של הוועדה, שהיא היום נמצאת בתפקיד חשוב מאוד.
אברהם מיכאלי: יש לה היום פריימריז, אז היא נמצאת שם; שתצליח במה שהיא עושה, ואנחנו נעסוק פה בדברים החשובים שלנו.
אברהם מיכאלי: זו כבר השנה השנייה או השלישית שאנחנו נפגשים.
מיה הלוי: השלישית.
אברהם מיכאלי: אני חושב שכל התכנסות שלכם מביאה כבוד לכנסת, כשבני נוער כאלה נפלאים יושבים וחושבים ומביאים רעיונות, כדי להיטיב קודם כול עם כלל ישראל ולהיטיב עם מדינת ישראל.
אברהם מיכאלי: ולכן כל רעיון שבא מכם, צריכים להתייחס אליו בכתובים לאחר מכן ובכובד ראש.
אברהם מיכאלי: אני אפילו מציע לכם שהנושאים האלה שדנתם בהם היום, כבר מהבוקר, ונדון בהם גם בישיבה הנוכחית – הנושאים האלה כשיעלו בבוא היום בכנסת, הכנסת כבר דנה בנושאים האלה שאתם העליתם במהלך היום פה.
אברהם מיכאלי: יש כבר מספר הצעות חוק, בטח עדכנו אתכם במחקר שעשיתם – אם תוכלו להגיע בזמן הדיונים האמיתיים, כאשר החוק מוכרע לפה או לפה ולהשמיע את עמדותיכם בכנסת, לדעתי זה יהיה תרגום מעשי של הדברים הטובים שאתם עושים פה היום במסגרת ישיבות הבוקר.
אברהם מיכאלי: אני מבין שאתם כבר ביום השלישי של הדיונים במסגרת הזאת.
אברהם מיכאלי: הנושא שבחרתם, אני מבין שהוא מתואם עם משרד החינוך.
אברהם מיכאלי: הנושא בריא ואקטואלי – שני הדברים יחד.
אברהם מיכאלי: בהמלצות שלכם בתחום של "יישום בריאות ומניעת מחלות", כך אני קורא לזה, אני מתאר לעצמי שהרחבתם במהלך הבוקר בעניין זה.
אברהם מיכאלי: אין ספק שנפש בריאה בגוף בריא ואוכל בריא מונעים הרבה מאוד מחלות בגילאים גם צעירים וגם מבוגרים.
אברהם מיכאלי: הדור חשב פעם שהמחלות מגיעות בשלב מאוד מאוחר, בשלבים של הגיל השלישי.
אברהם מיכאלי: אנחנו רואים שיש אנשים בריאים שכבר עוברים את גילאי 80 ו-90, עד 120, אבל בשל אי-הקפדה על אכילה נכונה ובריאות נכונה לצערנו כבר היום יש גם צעירים שחולים במחלות שאנחנו נתקלים בהן כתוצאה מכך.
אברהם מיכאלי: הבוקר נתקלתי בכתבה שהיתה ב"ערוץ 2" על משפחה שהתנדבה לעזור אחד לשני בהשתלת כליה.
אברהם מיכאלי: הסיבוכים שגורמים למחלות כליה הם אכילה לא נכונה, סוכר ואחר-כך קפיצה של לחץ הדם והכליות נפגעות.
אברהם מיכאלי: יש היום שדולה בכנסת שמטפלת בחולי סוכרת שהסתבכו במחלת כליות, ואני משתתף בשדולה הזאת.
אברהם מיכאלי: הדברים שאתם דנתם בהם פה היום במהלך הבוקר ומה שעוד נדבר בישיבה הנוכחית אלה דברים שאם אנשים היו מקפידים עליהם בגיל הצעיר, בגיל הביניים, הם לא היו מגיעים לאותם סיבוכים.
אברהם מיכאלי: לכן אני מקווה שנוציא מהדיונים שלנו פה את הדברים, גם המעשיים, שלא יישארו רק בגדר תיאוריה, בתקנות או בחוקים, אם נצטרך להגיע לחקיקה, כדי שהרשויות הנוגעות בדבר יוכלו לממש את הרעיונות שלכם באופן מעשי.
אברהם מיכאלי: אני רוצה לתת לכולכם זכות דיבור פה היום.
אברהם מיכאלי: דבר ראשון, יש פה אורח חשוב שנמצא אתנו פה, ראש עיריית ירושלים.
אברהם מיכאלי: הוא לא מגיע לכל ישיבה, אל תחשבו שהוא יושב פה בכל ישיבה, הוא מגיע לישיבות מיוחדות מאוד-מאוד.
ניר ברקת: אל תגלה להם את הסוד.
אברהם מיכאלי: לכבודכם הוא נמצא פה אתנו.
אברהם מיכאלי: לפני שאני אתן לראש העיר להגיד כמה מלים, אני אבקש ממיה הלוי, כמובילת העניין: תנחי את התלמידים.
אברהם מיכאלי: בקטע הזה אני נותן לך את זכות הדיבור.
מיה הלוי: תודה רבה לכבוד היושב-ראש ותודה רבה לראש העיר שבא לכבד אותנו ותודה רבה לכולכם.
מיה הלוי: אני רוצה מאוד בקצרה לסכם מה שאתם כבר יודעים, שגם ראש העיר ידע וידעו כל האורחים כאן.
מיה הלוי: אתם ביום השלישי של הפרלמנט המדעי לנוער, אחרי שביום ראשון למדתם והכרתם נושאי תוכן חדשים.
מיה הלוי: למדתם את הבסיס המדעי.
מיה הלוי: עבדתם בארבע קבוצות כי אנחנו מחולקים לארבע ועדות, 56 תלמידים מ-13 בתי ספר תיכוניים בירושלים, נבחרת מכל בית ספר.
מיה הלוי: עבדתם עם ארבעה יושבי-הראש שלכם שהם דוקטורנטים ומסטרנטים של האוניברסיטה העברית, שבנו יחד אתכם את בסיס הידע המדעי שעל בסיסו פיתחתם את המשך העבודה.
מיה הלוי: היה יום אינטנסיבי – נכנסתם עם ידע מסוים ויצאתם מאותו יום, כפי שראינו, עם ידע אחר לגמרי.
מיה הלוי: פגשתי אתכם ביום ראשון בבוקר וראיתי אתכם בסופו של היום הראשון.
מיה הלוי: ביום השני פגשתם שלושה מומחים, מומחים חשובים מאוד, מומחה בתחום בריאות הציבור, מומחה בתחום משפט וחקיקה ופסיכולוגית, כי כל הנושאים האלה היו חשובים כחלק מהמהות של בניית החקיקה שלכם.
מיה הלוי: ביום השלישי גמרתם בגיבוש של המלצות והצעות לחקיקה לכנסת ישראל בארבעה נושאים שבחרנו לעסוק בהם השנה במסגרת הפרלמנט המדעי לנוער.
מיה הלוי: בחרנו את הנושא המרכז של משרד החינוך השנה, הנושא של בריאות, ולכן כל הפרלמנט, על כל הוועדות, עוסק בזה.
מיה הלוי: היום הגענו אל הכנסת, והעליתם לדיון את ההצעות שלכם, קיימתם פה דיון בשלוש מהוועדות, ועכשיו אנחנו נתחיל את הדיו בוועדה הרביעית.
מיה הלוי: הוועדה הרביעית תעסוק ב"ג'אנק פוד – לא בבית ספרנו" – איסור מכירת אוכל לא בריא במזנונים בבתי ספר.
מיה הלוי: אחרי שכבר קיימתם דיון על החופש לניתוחים פלסטיים בקרב בני נוער – "אני רוצה אף חדש", וקיימתם דיון על עד כמה נכון להתערב בהרגלי האכילה שלנו, כמו "אל תגידו לי מה לאכול", ופתחתם בנושא האם הבחירה לצרוך מוצרים מזיקים לבריאות, כגון סיגריות ואלכוהול, יכולים להשפיע על קבלת טיפול רפואי בעתיד – סוגיות שכולן רלוונטיות לכל אזרח, בוודאי רלוונטיות לבני הנוער – אני רק רוצה להודות על שיתוף הפעולה המופלא עם כל 13 בתי הספר, עם המורים והמנהלים שלהם, שמלווים אתכם, רבים מהם נמצאים אתנו כאן; עם עיריית ירושלים ועם מנח"י שתומך בפרויקט הזה ועם ועדת המדע של הכנסת שנרתמה לפרויקט הזה שהתחיל כפרויקט של האיחוד האירופי והמשיך; כמובן לכל המנחים שלנו, יושבי-ראש הוועדות; לפרופ' גדי גלזר שעומד בראש הוועדה האקדמית, ולמנון הרן שמובילה את כל המהלך הזה בצורה יוצאת מן הכלל.
מיה הלוי: תודה לכולכם, ואני לא רוצה לגזול שום דקה, כי אני רוצה שנגיע לדיון.
אברהם מיכאלי: תודה לך, מיה.
אברהם מיכאלי: אדוני ראש העיר, בבקשה.
ניר ברקת: מכובדי חבר הכנסת אברהם מיכאלי, ממלא-מקום יושב-ראש הוועדה, הגברת ענת לוי, מנהלת ועדת המדע והטכנולוגיה, מנהלת מוזיאון המדע היקרה, הגברת מיה הלוי, מכובדי, פרופ' גדי גלזר, מורים ומנהלים, ראיתי כאן, וכמובן פרלמנטרים צעירים, אני רוצה ללכת בכיוון אחר לחלוטין במה שיש לי לומר לכם ולספר לכם שמה שאתם עושים היום עושה לי קצת דז'ה-וו לתקופה שהייתי בהיי-טק.
ניר ברקת: את הגירויים להתעסק במדע, לחילופין במחשבים, אכן קיבלתי פחות או יותר בגילכם, בגיל קצת יותר צעיר.
ניר ברקת: אבי פרופסור באוניברסיטה העברית ונחשפתי למחשבים ולמדע בגיל צעיר, וידעתי שאני ארצה לעסוק בזה כשאני אהיה מבוגר.
ניר ברקת: מה שגילינו בענף ההיי-טק זה תהליך מרתק – אתה מחפש הזדמנויות, מגדיר בעיה, לומד לעומק עם החברים, המתמטיקאים, אנשי המחשבים, הקודנים, מה ניתן לעשות כדי להתמודד עם הבעיה, מתממשק עם דיסציפלינות שונות – כי להוציא מוצר טוב זה לא רק מדענים, צריך בשבילו רשמי פטנטים, עורכי-דין, אנשי שיווק ומכירות, אנשים שמבינים בלקוחות, באלמנטים שונים שנגזרים מלהביא משהו איכותי לשוק – ואז מגבשים קונספט ויוצאים לדרך.
ניר ברקת: מגייסים כסף, שוכרים אנשים, עושים סדרה של פעולות, ואז מגלים שהמוצר הראשון צריך אדפטציה, צריך להתאים אותו למציאות – יש חקיקה, יש דברים אחרים.
ניר ברקת: לאט-לאט אתה מגלה שאם אתה נחוש ודוחף את הרעיון, ההליך הזה בסוף מתכנס לאיזו תוצאה.
ניר ברקת: הדבר השני, גם בהיי-טק, בסוף אם אתה רוצה להצליח, אתה רוצה שהמודל שלך יהיה סטנדרט בתעשייה.
ניר ברקת: מה זאת אומרת סטנדרט בתעשייה?
ניר ברקת: אתה צריך לדחוף אותו בכנסים ולשכנע מגוון רחב של מומחים, ולחילופין יש ועדות סטנדרטיזציה בענף ההיי-טק, בכל ענף כמעט, שאומר מה מקובל, מה ראוי ומה לא ראוי, ופתאום אתה מגלה הבדל של שמים וארץ.
ניר ברקת: למשל ראיתי שאחת המסקנות שלכם היא נניח לא למכור מזון מסוים בבתי ספר.
ניר ברקת: אתם יודעים איזו משמעות כלכלית יש להחלטה כזאת?
ניר ברקת: פתאום יקפצו בעלי קיוסקים, יגידו א', יגידו ב', ירוצו לחבר הכנסת מיכאלי.
אברהם מיכאלי: הלוביסטים פה בכנסת.
ניר ברקת: פתאום תגלו שבשביל להטמיע את הרעיון שלכם צריך לא רק "פוליטיקה" פנים ארגונית, אלא גם לדעת להתנהל במערכת החוץ ארגונית.
ניר ברקת: כראש עיר אני אומר לכם, שכל רעיון, טוב ככל שיהיה, צריך לדעת לשווק, להטמיע, לדעת איפה החסמים, איפה האתגרים, מה אפשרי, מה לא אפשרי.
ניר ברקת: לפתח אינטואיציה איך לקחת את הרעיונות ולממש אותם, בין אם זה בתחום העסקי, בין אם זה בתחום הציבורי.
ניר ברקת: חשיפה בגיל צעיר למתודולוגיה הזאת זה אחד הנכסים הגדולים ביותר שאתם יכולים לרכוש בגיל שלכם.
ניר ברקת: ומי שזה מעניין אותו, להערכתי הרוויח הרבה-הרבה זמן, הרבה ניסיון, והרבה מיומנויות שרוכשים בגיל יותר מבוגר.
ניר ברקת: אני מאוד-מאוד מברך על כך שזו השנה השלישית ובוודאי לא אחרונה.
ניר ברקת: אני חושב שבירושלים האתגר שלנו הוא לפתח יזמות, חשיבה יצירתית, חשיפה מדעית.
ניר ברקת: כל התהליכים האלה הם קריטיים להטמיע בכם את העובדה שאפשר לעשות הרבה-הרבה יותר ממה שאנשים חושבים.
ניר ברקת: הדינמיקה, התהליכים כשהם נרכשים – ככל שרוכשים את הכלים האלה בגיל צעיר, אין לי ספק שזה יביא אתכם יותר רחוק ביכולת שלכם לממש את עצמכם.
ניר ברקת: זה התפקיד, כפי שאני מבין אותו, של מערכת החינוך בירושלים – לגרות אתכם לחשוב, לחשוף אתכם.
ניר ברקת: יש לנו נכסים אדירים בעיר ירושלים: הכנסת, הוועדה הזאת, האוניברסיטה העברית, נכסים מדעיים למכביר.
ניר ברקת: האתגר שככל שיותר תיחשפו, יותר תיזמו, ולפעמים כשתיכנסו עם ראש בקיר, תדעו לעשות צעד אחורה, לעקוף את הקיר, לדעת איך מתנהלים ומגיעים להישגים.
ניר ברקת: ואם אתם חושבים שתשיגו הישגים ברגע שתגישו המלצה, אתם טועים.
ניר ברקת: היה מעניין לראות אם ההמלצות האלה בסוף גם ייושמו.
ניר ברקת: תצאו מנקודת הנחה שאחד מעשרה - - -
אברהם מיכאלי: הזמנתי אותם לוועדות האמיתיות שמחוקקות כדי שירגישו כמה קשיים יש.
ניר ברקת: מי שירצה, שיעבור גם את השלב הזה.
ניר ברקת: רק שתדעו שביזמות קלסית, אולי אחד מעשרה פרויקטים מצליח בסוף.
ניר ברקת: מי שלא מנסה בפעם הראשונה, בפעם השלישית, ובסוף כמה פעמים בממוצע, לא יצליח.
ניר ברקת: יש בדיחה ידועה בענף ההיי-טק שאומרת: אתם יודעים מה ההבדל בין יזם מצליח לסתם עקשן?
ניר ברקת: שהיזם פשוט הצליח.
ניר ברקת: שניהם עקשנים, והיזם בסוף מצליח.
ניר ברקת: אתם היום בשלב קלסי של ליזום, מתמודדים עם אתגר.
ניר ברקת: וזה לא משנה בסוף אם זו החלטה או מוצר, זה אותו תהליך שאני מאוד-מאוד שמח שאתם עוברים ובאותה הזדמנות גם נחשפים טיפה למערכת הציבורית שהיא הפלטפורמה שיודעת להעביר לא רק דברים כאלה, אלא דברים נוספים.
ניר ברקת: אני חושב שזה נושא מרתק וללא ספק מעניין.
ניר ברקת: אני רוצה לאחל לכם בהצלחה, להודות לכל השותפים הפעילים בכל התהליך הזה, להודות לך, חבר הכנסת מיכאלי, על האירוח שלנו פה היום, ושנתראה בהזדמנויות טובות, שתוכלו להביא את עצמכם לידי ביטוי.
אברהם מיכאלי: מיה הלוי, לפני שתמשיכי בהצגת החברים, אני מברך את ד"ר יוסי קאליפא, שהוא מרכז תחום מחקרים במדעי החיים במשרד המדע והטכנולוגיה, שהצטרף אלינו.
אברהם מיכאלי: היועצת המשפטית של הוועדה בחוץ, היא הגיעה באופן מיוחד להיות אתנו בשאלות המשפטיות שאתם כרגע תעוררו.
אברהם מיכאלי: תהיה לכם פה ממש הזדמנות לשאול אותה כמה שאלות, והיא כיועצת משפטית בוועדה של הכנסת רואה את הדברים – עורכת-הדין נירה לאמעי.
אברהם מיכאלי: היא אפילו הגיעה עם ילד קטן, שלא היה לה עם מי להשאיר אותו, כדי להיות אתנו.
מיה הלוי: היא מלווה אותנו כל השנים.
אברהם מיכאלי: בשבילכם היא הגיעה לפה.
אברהם מיכאלי: אני מברך גם אותה.
אברהם מיכאלי: מיה הלוי, בבקשה, תמשיכי הלאה.
מיה הלוי: כל האירוע הזה של הפרלמנט המדעי לנוער מתרחש בחודש מאוד מיוחד – חודש המדע והחינוך בעיר ירושלים.
מיה הלוי: זה חודש שהכרזנו עליו בעיריית ירושלים, בשיתוף עם מוזיאון המדע, כדי לציין את הנושא של המדע והחינוך כנושא מוביל בעיר ירושלים על כל נכסיה.
מיה הלוי: לכן גם ראש העיר מאוד עסוק ונאלץ לרוץ לעוד אירוע שקורה היום והחודש הזה.
מיה הלוי: אנחנו עם עשרות אירועים בחודש, ואנחנו עומדים לסיים אותו, אחרי שקיימנו פה קשת מאוד רחבה, כולל אירוע מאוד משמעותי שהתקיים כאן בכנסת באירוח של הוועדה בתחרות מדענים ומתפתחים צעירים.
מיה הלוי: אנחנו מודים לכנסת ולוועדת המדע על שיתוף הפעולה, ורואים בשותפות הזאת של העירייה, של הכנסת, של האוניברסיטה העברית, של מוזיאון המדע, בהובלה של הנושא של מדע וטכנולוגיה בעיר ירושלים, באספקטים המדעיים ובאספקטים החינוכיים, כמשהו מאוד חשוב ומאוד מרכזי, ואני מקווה שזו התחלה של מסורת רבת שנים.
מיה הלוי: אני כבר אתנצל בשם ראש העיר שיצטרך לעבור לאירוע הבא.
מיה הלוי: אנחנו נכנסים עכשיו לדיון, ואני מעבירה את השרביט למנון הרן.
קתרין מנון הרן: אני מחזירה ליושב-ראש הוועדה.
מיה הלוי: הוא יפתח את הדיון.
אברהם מיכאלי: רבותי, אני מבין שלפי מנהג הפרלמנט הצעיר יש פה יושב-ראש לדיון של הוועדה הנוכחית.
מיה הלוי: יושבת-ראש.
אברהם מיכאלי: אנחנו ניתן לך להציג את הנושא.
אברהם מיכאלי: אני מבקש, חברים, תציגו בקצרה.
אברהם מיכאלי: ועדות כנסת קצובות בזמן, לא רק בגלל שזה שידור ישיר.
אברהם מיכאלי: היום בוועדות כנסת אם מישהו מדבר שתי דקות, שלוש דקות, זה הרבה, לכן כל אחד יציג את טיעוניו בתכליתיות.
אברהם מיכאלי: ניתן אחר-כך לאנשים נוספים שלא יושבים בפורום הוועדה בנושא הנוכחי להרחיב, ואחר-כך נעשה הצבעה וסיכום הדברים של כל היום הזה.
אברהם מיכאלי: בבקשה, גברתי היושבת-ראש.
תהילה מרים מזל: שלום, אני ראש הוועדה שדנה בנושא האם יש לאסור מכירת אוכל לא בריא במזנונים בבתי ספר.
תהילה מרים מזל: אני לומדת רפואה ותואר שני בבריאות הציבור, במסלול MD-MPH, בפקולטה לרפואה בהדסה עין-כרם.
תהילה מרים מזל: עכשיו כל אחד מהתלמידים יציג את עצמו.
עדן משעלי: אני מתיכון קשת.
יעל לוי: אני ממדרשת עמליה.
גיא לוצקר: אני מתיכון זיו.
נדב אליה: אני מתיכון דרור.
עדן סיבוני: אני ממכללת אורט.
עדן סיבוני: הארון אבו סלמאן: אני מתיכון בית צפאפא.
בועז רוזנברג: אני מתיכון הרטמן.
רמי מליקוב: אני ממכללת אורט.
ניצן חיים: אני מתיכון ליד האוניברסיטה.
עודד ורטהימר: אני מתיכון הימלפרב.
בר דרעי: אני מתיכון תל"י בית חינוך.
מיכל בטקילין: אני מתיכון זיו.
נועם אביטל: אני מתיכון בויאר.
שרה אור: אני מתיכון אור תורה.
תהילה מרים מזל: אני אסביר קצת על העבודה שלנו בוועדה.
תהילה מרים מזל: למדנו קודם כול מהי תזונה ואת פירמידת המזון הישראלית.
תהילה מרים מזל: למדנו איך מבדילים בין רכיבי תזונה שונים ומה גורם לאוכל להיות בריא או לא בריא.
תהילה מרים מזל: לאחר מכן למדנו מהי דילמה אתית ודילמה ביו-אתית.
תהילה מרים מזל: כמובן דנו והעלינו את הדילמות העולות מנושא הוועדה שלנו.
תהילה מרים מזל: בין השאר החלטנו, וזה לא היה ברור לנו מלכתחילה, שתחת מזנונים אנחנו כוללים כל מקום שמגיש או מוכר מזון מכל סוגי האוכל בבתי ספר.
אברהם מיכאלי: מה גיליתם במחקר שלכם?
אברהם מיכאלי: למשל, כשמביאים אוכל ליום לימודים ארוך, בתי הספר מקפידים בהזמנות שהם מבצעים כלפי קבלן האוכל שמביא את האוכל או הקייטרינג?
אברהם מיכאלי: האם בחנתם גם את זה?
אברהם מיכאלי: זה לא מזנון מלא, יש ילדים שמקבלים היום ארוחת צהרים.
תהילה מרים מזל: זה מאוד משתנה בין בית ספר לבית ספר, יש גם פנימיות.
אברהם מיכאלי: האם גיליתם במחקר שלכם האם לבית הספר יש הנחיות לאוכל מסוים וממי להזמין?
תהילה מרים מזל: לא שידוע לי.
אברהם מיכאלי: זה נושא שאולי נרחיב בו בהמשך.
תהילה מרים מזל: הגיעו אלינו מומחים, ד"ר פולק, רופא ומומחה תזונה, ד"ר שפרלינג, עורך-דין, מומחה במשפט וחקיקה, והם עזרו לנו לחדד את הדילמות ולהעלות בעיות נוספות ונושאים שעלינו להתייחס אליהם.
תהילה מרים מזל: היו לנו דיונים סוערים מאוד ולמדנו להביע עמדה ולנמק אותה, וכמובן להצביע על כל סעיף שהכנסנו בסופו של דבר להצעת ההחלטה שלנו.
תהילה מרים מזל: הבנו שלא כל כך קל לקבוע עמדה גם אם חשבנו שאינטואיטיבית כבר יש לנו עמדה לגבי הנושא.
תהילה מרים מזל: גילינו שרובנו שינינו אותה שוב ושוב במהלך הימים האחרונים תוך כדי הלימודים שלנו.
תהילה מרים מזל: קיבלנו הרבה אינפורמציה מהמומחים תוך כדי למידה – לדוגמה, בדקנו אם יש חקיקה בישראל בנושא איכות המזון המוגש והנמכר, וגילינו שאין חקיקה כזאת, ונפרט על זה בהמשך; גילינו שאכן יש קשר ישיר וברור בין אכילת אוכל לא בריא לשיעורי תחלואה ותמותה גבוהים, וגם על זה נפרט בהמשך; הבנו למה אוכלוסיית בתי הספר היא אוכלוסייה שחשובה מאוד לדון בה בוועדה; דיברנו גם על אפשרות של מה יקרה אם נאסור מכירת אוכל לא בריא – האם יש פה פגיעה בחופש העיסוק והקניין; מה עם זכות הבחירה, האם יש הבדל בין זכות בחירה של קטין או מבוגר; איך מעצבים מסרים; מה תפקידנו וכוחנו כרגולטור, ואולי אנחנו מתערבים בזכות ההורים לגדל את ילדיהם כפי שהם רואים לנכון.
תהילה מרים מזל: גם על זה צריך לחשוב; לבסוף למדנו שכמעט כל אוכל לא בריא, מה שנקרא בשפה העממית "ג'אנק פוד", יכול להיות בריא, תלוי אולי ברכיביו, ושהחקיקה וכן הפיקוח כיום מאוד לוקים בחסר – כל אלה הם נושאים שדנו בהם.
ניצן חיים: הוועדה מכירה במושג אוכל לא בריא כמזון שהוא עתיר בשומנים, סוכרים ומלח, לאחר שהיא למדה וחקרה את הנושא דרך העבודה עם היושב-ראש ופגישה עם ד"ר פולק לרפואה ותזונה.
ניצן חיים: כשאנחנו אומרים שומנים, אנחנו מתכוונים ספציפית לכולסטרול LDL, שומן טראנס ושומנים רוויים.
ניצן חיים: בסוכרים הכוונה לכמויות גדולות מאוד של סוכרים שעלולים להפוך לשומנים בגוף שלנו.
ניצן חיים: כמויות גדולות של מלח גורמות להצטברות של נוזלים בגוף, ובעקבות כך לעלייה של לחץ דם.
עידו ורטהימר: הוועדה מציינת כי צריכת מזון לא בריא היא גורם מרכזי להשמנה.
עידו ורטהימר: ההשמנה בעצמה, חוץ ממזון לא בריא, גורמת למספר מחלות.
עידו ורטהימר: למשל, סוכרת סוג 2, בעיות וסקולאריות, לחץ דם וכו'.
תלמידה: הוועדה מסבה את תשומת הלב לעובדה כי ההשמנה והסוכרת הוכרזו כמגיפות בעולם המערבי כבר מספר שנים.
תלמידה: רמת התחלואה והתמותה ממחלות אלה היא במגמת עלייה.
נדב אליה: הוועדה מצהירה שעל-פי ההערכה של משרד הבריאות הנזק הכספי הישיר והעקיף שההשמנה גורמת בישראל, ובכלל זה עלות הטיפול בה ובמחלות הנלוות לה, מסתכם ביותר מ-10 מיליארד שקלים מאוצר המדינה.
נדב אליה: הוועדה חשבה כיצד ניתן לעודד את הצריכה במזון בריא יותר, וחשבנו על סבסוד.
נדב אליה: הבעיה בסבסוד שאם אתה רוצה לתת, אתה צריך לקחת ממקום אחר.
נדב אליה: חשבנו שאם יאכלו פחות ג'אנק פוד – כך תהיה פחות השמנה בישראל, זאת אומרת יהיו פחות מחלות; פחות מחלות – פחות כסף; אם יהיה פחות כסף – נוכל לקחת את הכסף שחסכנו פה לסבסוד שאנחנו מייעדים לקידום האוכל הבריא יותר.
אברהם מיכאלי: הסבסוד – מאיפה אתה מתכוון לקחת?
נדב אליה: אני מתכוון שאם נוריד את כמות הג'אנק פוד שבני נוער אוכלים, נוריד את שיעור ההשמנה הגדול שקיים במדינת ישראל – כמה שיש יותר השמנה, כך יש יותר מחלות – נוריד את שיעור החולים במדינת ישראל ואת שיעור התמותה, כך נחסוך כסף למדינה.
אברהם מיכאלי: אתה מדבר על מניעת מחלות.
נדב אליה: את הכסף שחסכנו בעניין הזה, נוכל להעביר לקידום האוכל הבריא.
אברהם מיכאלי: הצטרף אלינו חבר הכנסת שכיב שנאן.
אברהם מיכאלי: הנושא הוא נושא של פרלמנט נוער צעיר, נושא מאוד חשוב.
מיה הלוי: פרלמנט נוער מדעי.
ענת לוי: צעיר.
אברהם מיכאלי: צעיר זה הכי חשוב, מדעי זה פחות חשוב.
עידו ורטהימר: הוועדה גם עסקה בשאלה מדוע ממש חשוב עניין הג'אנק פוד בבתי ספר ודווקא לילדים בגילאים אלה, והגיעה למסקנה שילדים בגיל בית ספר מאוד-מאוד נתונים להשפעות סביבתיות, כגון לחץ חברתי, פרסומות וכו', ולכן דימויים מסוימים שנוצרים באמצעי תקשורת ובחברה בכלל משפיעים ממש על צריכת המזון של תלמידים.
בר דרעי: הוועדה מציעה שבסוף תקופת הרפורמה יוגש רק אוכל בריא במזנוני בתי הספר.
יעל לוי: הוועדה מזכירה שמחקרים הוכיחו כי ילדים שמנים הופכים למבוגרים שמנים.
אברהם מיכאלי: את יכולה קצת להרחיב בעניין הזה?
אברהם מיכאלי: אני יודע שבתי הספר מתמודדים עם בעיית השמנה של ילדים צעירים, והרבה פעמים ההורים באים בטענה לבית הספר: תנו לילד בגיל הזה להיות כך, תראו בעוד שנתיים-שלוש שהוא יהיה אחרת.
אברהם מיכאלי: לפעמים אתם זוכרים ילד בגיל מסוים שהיה באמת מעבר למשקל הסביר, והוא אחר-כך יורד במשקל בצורה דרסטית.
אברהם מיכאלי: כשהוא גובה הוא נעשה ממש רזה.