GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עו"ד עודד פלר: זאת אומרת, שולחים לנו נוהל שהוא מאוחר לבקשת חופש המידע.
עו"ד עודד פלר: אבל הנהלים הם כמיטב שיקול דעתן של הרשויות.
עו"ד עודד פלר: לא זו הדרך לקבוע את זה.
עו"ד עודד פלר: הממשלה, ככל שהיא סבורה שיש סמכות לעניין הזה, וכאמור – אנחנו כופרים בכך, חייבת לפקח על זה כמו שצריך.
יעקב חרל"פ: אני מהחברה למתנ"סים.
יעקב חרל"פ: אנחנו, כידוע, פרושים בכל רחבי הארץ, במבני ציבור אבל עם בעלויות שונות ויש בחלק מהמקומות מצלמות שנפרשות במסגרות לגיל הרך, כצורך של ההורים, שההורים רוצים היום לצפות באינטרנט מה קורה עם הילד שלהם בגן או בצהרון וגם לנושא הזה צריכים לתת את הדעת.
רונית תירוש: בסדר, אבל זה כולם יודעים ועוד אפילו ביקשו.
יעקב חרל"פ: אבל נושא שקצת העלו פה וחשוב לבדוק אותו, אמרו שבחלק מהמקומות הרשות המקומית או המשטרה, מחייבת את המוסד להתקין מצלמות, כחלק מרישוי העסקים והנושא הזה, צריכים לתת עליו את הדעת, במיוחד במקומות שהם מקומות ציבוריים כמו מתנ"סים, שאם יחייבו את המתנ"סים להתקין מצלמות.
רונית תירוש: חייבו?
יעקב חרל"פ: עד היום – לא.
רונית תירוש: אז כנראה שלא יחייבו.
שייקה הורוביץ: מתנ"ס זה לא פריט רישוי עסקים.
רונית תירוש: ולכן לא חייבו.
יעקב חרל"פ: צריך לדאוג שזה לא יקרה.
רונית תירוש: אתה מעורר את הדובים משנתם.
יעקב חרל"פ: נשמח להנחיות.
עו"ד יהונתן קלינגר: אני מעמותת אשנ"ב.
עו"ד יהונתן קלינגר: שני דברים, באמת בקצרה ואני אדבר גם מהר כי יש לי דקה.
עו"ד יהונתן קלינגר: הראשון הוא בנוגע לדרישות.
עו"ד יהונתן קלינגר: מצד אחד, מציבה המשטרה ואולי גם גורמים אחרים מטעמי רישוי עסקים, דרישות להקמה של מצלמות והדבר טוב כי למשטרה יש אינטרס מובהק ומוצדק לשמור על הסדר ולמנוע הפרות חוק.
עו"ד יהונתן קלינגר: הבעיה היא שהרבה פעמים, הדרישה הזאת אינה מגובה באיזה שהיא סמכות חוקית לאפשר זאת.
עו"ד יהונתן קלינגר: כלומר, הם אומרים תרשום והצד השני מקבל את חובת הרישום ושוכח שיש לו הרבה מאוד חובות, Once הוא מרים מצלמות אבטחה באותו עניין.
עו"ד יהונתן קלינגר: כלומר, יכול להיות שאולי כדאי שאם המשטרה מוציאה איזה שהיא דרישה כזו כדרך הכלל, תיידע אותו שהצבת המצלמות טעונה הסדר חוקתי, של א', ב', ג', ד', וכדאי שתפנה גם למשרד המשפטים, לרשות למשפט ולטכנולוגיה.
עו"ד יהונתן קלינגר: שתיים, זה נושא של הרחבת שימושים ואנחנו רואים את זה פה לא מעט.
עו"ד יהונתן קלינגר: בכל מקום שמציבים מצלמה, מציבים אותה מתוך סעיף, תת סעיף 10 של שמירה על הסדר והביטחון בעירייה, וזה, יכול להיות שאולי, איכשהו, נכנס בתוך ההגדרה של הסעיף, ואז Once יש מצלמה שכבר הוצבה, אז פתאום יש רשימה של שימושים אחרים שאותם אנחנו גם נשתמש.
עו"ד יהונתן קלינגר: פתאום יש לנו גם דברים שלא אמורים לעשות.
עו"ד יהונתן קלינגר: אנחנו היינו פה לפני חצי שנה, חיכינו, שמענו, ואף אחד, ולמרות שיושבת הראש הנכבדה ביקשה ואמרה – תביאו לנו נהלים, אני לא רואה את העיריות באות ושולחות נהלים לוועדה.
עו"ד יהונתן קלינגר: אני מאוד מבקש שהוועדה ויושבת הראש ישתמשו בסמכות שלהם ויורו על פיקוח כמו שצריך או ייזמו חקיקה.
שמעון מוני מור: אני מעיריית גבעתיים.
שמעון מוני מור: הובלתי את הפרויקט של המצלמות בעיריית גבעתיים, מה שנקרא ברמת הפרקטיקה.
שמעון מוני מור: אני בא ואומר – הצרכים שלנו כרשות הם לא בהכרח אותם צרכים של המשטרה ויחד עם זאת, אנחנו יזמנו בתוך הרשות שלנו, את הבנייה של כל המערך של המצלמות בשיתוף פעולה עם כל גורם, קרי – משטרה, סיירת הביטחון, השיטור המשולב.
שמעון מוני מור: הקמנו ועדה לפני שבחרנו מה לעשות.
שמעון מוני מור: יחד עם זאת, מי שמתפעל ונושא באחריות ובצפייה של כל הדבר הזה, זה הרשות ולא צריך לשכוח את הדבר הזה ועוד דבר שחשוב מאוד לציין – מצלמות היו גם לפני ויהיו גם אחרי הדיונים האלה, אם זה ברמה של רמזורים, כמו שציינו פה.
שמעון מוני מור: יש פה את עיקרון המידתיות שצוין בישיבה הקודמת שהעלו, שגם כל מצלמה באה למטרה מסוימת.
שמעון מוני מור: אז העירייה קודם מקבלת לגיטימציה.
שמעון מוני מור: אנחנו מאוד מברכים על נושא של הסדרת הדבר.
שמעון מוני מור: גם עלינו, כרשות, גם בתהליכים האלה, זה מאוד יקל.
שמעון מוני מור: ניתן, אפשר להגיד שכל דבר שייקבע פה זה דבר מבורך.
אבישי ברוורמן: אני מנהל מחלקת הביטחון, עיריית הרצלייה.
אבישי ברוורמן: אני, וגם נציג מהשלטון המקומי.
אבישי ברוורמן: אנחנו הקמנו את המוקד לפי הספר, שמנו מדבקות, שיתפנו את מועצת התלמידים ודווקא הם היו בעד, לפני שלוש שנים, אני מדבר.
רונית תירוש: משרד החינוך יודע על זה?
אבישי ברוורמן: שיש אצלנו מצלמות בבתי-ספר?
אבישי ברוורמן: בוודאי.
אבישי ברוורמן: אנחנו, מה שאני אומר, השטח מדבר.
אבישי ברוורמן: אנחנו כעירייה, אנחנו רוצים גם כן את הסדר ואת ההנחיות האלה, מכיוון שכל אחד באמת עושה, אנחנו עשינו למשל, עם עורכי-דין, קוד אתי למוקדן.
אבישי ברוורמן: הגדרנו שהוא יהיה עובד עירייה, כדי שיחול עליו חוק הרשויות, לא עובד חברת קבלן.
אבישי ברוורמן: יש קוד אתי שהוא חותם עליו והוא סמוך ובטוח שהוא יעבוד מולו ואנחנו אוכפים את זה.
אבישי ברוורמן: אין מאגר מידע.
אבישי ברוורמן: מאגר המידע אצלנו הוא שבועיים, אם אני לא טועה, או 21 יום, אני לא זוכר בדיוק, והוא נמחק.
אבישי ברוורמן: כאשר אזרח רוצה, שהיתה לו תאונה או כל אירוע שהיה לו והוא מגיש תביעה למשטרה, הוא לא מקבל את המידע כרגע.
אבישי ברוורמן: כי אין הנחיות.
אבישי ברוורמן: מי שמקבל את המידע זה קצין משטרה שבא עם התלונה, עם החוק, כי זה פרוץ כרגע.
אבישי ברוורמן: לדברי תושב ראשון לציון, עיריית הרצלייה תפשה סחר בסמים, מיגרה את תופעת האלכוהול במקומות ציבוריים שבהם ההורים התלוננו שהילדים שלהם מפחדים ללכת.
אבישי ברוורמן: גניבת ציוד בבתי-ספר נתפש על-ידי המצלמות.
אבישי ברוורמן: ועוד ועוד ועוד, אכיפה נעשית במידתיות, למען התושב.
אבישי ברוורמן: זה לא שעכשיו מתמקדים בפנים של התושב, מצלמים אותו ומחר מוסרים אותו, אין פה מאגר מידע ביומטרי או כל דבר אחר.
אבישי ברוורמן: אם היה ונדליזם ביום שבת בערב בשדרות מסוימות, המצלמות בתיעוד לאחור, נמצאו וכרגע אנחנו יודעים מי עשה את זה.
אבישי ברוורמן: כלומר, החוק חייב להיות.
אבישי ברוורמן: הסדר צריך להיות.
אבישי ברוורמן: אבל המצלמות, כעיקרן, ברשויות מקומיות שעושות את זה מידתי, בשיתוף עם המשטרה, במקומות של בילויים באזור תעשייה, נוער ודקירות שהיו, אני חושב שזה ראוי ומצוי אבל שיהיה מצוי.
רונית תירוש: באין הנחיות ברורות מהשלטון המרכזי, אני מברכת את עיריית הרצליה על היוזמה, אני חושבת שבסך-הכל אתם יכולים להוות אפילו מודל.
רונית תירוש: מהמעט ששמעתי.
רונית תירוש: אריה, לא תתחמק, אני רוצה לשמוע ממשרד החינוך.
אריה מור: אני חושב שמנהל המחוז ייצג את המשרד.
רונית תירוש: איך אתה מאציל סמכויות.
אריה מור: ניתן לו את הכבוד.
מאיר שמעוני: אני מנהל מחוז ירושלים במשרד החינוך.
מאיר שמעוני: נעשה את זה בקצרה, בהמשך למה שנאמר, להערכתי, משרד החינוך נמצא שני צעדים קדימה בכל הסוגיות שעלו פה, כולל כל נושא היידוע.
מאיר שמעוני: חוזר המנכ"ל, טיוטת חוזר המנכ"ל, מוכנה כבר מספר, שלושה-ארבעה חודשים, הועברה למשרד המשפטים, לעיון, בגלל רגישות כל הנושאים שעלו פה.
מאיר שמעוני: לצערי, טרם קיבלנו הערות והתייחסות לטיוטה.
רונית תירוש: שני צעדים קדימה זה כשדברים מבוצעים, לא כשהם טיוטות.
מאיר שמעוני: את צודקת.
מאיר שמעוני: אני מקבל את התיקון, OK.
רונית תירוש: אבל יפה, היוזמה ברוכה.
רונית תירוש: מה יש שם?
מאיר שמעוני: מפורט הכל.
רונית תירוש: כל מה שדיברנו?
מאיר שמעוני: כל מה שדיברנו, כולל יידוע.
רונית תירוש: נו, אז אולי תביאו למשרד המשפטים, שיהפוך את זה לחקיקה ראשית?
מאיר שמעוני: אנחנו בדרך להעביר גם לחלק מהחברים שביקשו פה את ההצעה.
מאיר שמעוני: כולל, כל נושא יידוע קהילת בית-הספר.
רונית תירוש: אני אשמח לקבל טיוטה.
רונית תירוש: מותר?
מאיר שמעוני: בוודאי.
אריה מור: גם העברנו ל-עיר ללא אלימות את הטיוטה הזאת, כשביקשו.
רונית תירוש: מי זה בעל-הבית שם, של ה-עיר ללא אלימות, בסוף-?
אריה מור: שייקה, מבחינתי.
אריה מור: שייקה ביקש, העברנו.
רונית תירוש: משפטים ובזה סיימנו ואני אוכל לעבור לסיכום-?
עו"ד גבריאלה פיסמן: ממש התייחסות אחרונה, רק לעניין הפגיעה בפרטיות על-ידי רשות מקומית.
עו"ד גבריאלה פיסמן: חשוב לי שייאמר גם בוועדה הזאת.
עו"ד גבריאלה פיסמן: לרשות המקומית יש היום סמכויות שלטוניות שניתנו לה על-פי חוק שמאפשרות לה פגיעה בפרטיות.
עו"ד גבריאלה פיסמן: יש סמכויות לפקחים שמאפשרות כניסה למקום חיפוש, תפישה, חקירה, סמכויות שמבחינתנו הן הרבה יותר דרמטיות ודרקוניות מהפגיעה בפרטיות שנגרמת כתוצאה מהצבת המצלמות, אבל זה איזה שהוא עניין שרציתי גם להתייחס להבחנה שעשה חבר הכנסת סוויד, בעניין פקח ומצלמה.
עו"ד גבריאלה פיסמן: פקח שמפעיל סמכויות מול אזרח, הוא מפעיל סמכויות שהן סמכויות פוגעניות.
עו"ד גבריאלה פיסמן: הוא יכול אפילו בשיטור העירוני, יכול לחפש על גופו של אדם, יכול לחפש למקום עסקיו, אפילו לביתו אם ניתן לו צו שיפוטי.
עו"ד גבריאלה פיסמן: הסמכויות הן סמכויות מאוד מאוד פוגעניות, גם במישור של פגיעה בפרטיות, גם במישור של כב' האדם ולכן, מבחינתנו, הן לא עומדות באותו מישור.
עו"ד גבריאלה פיסמן: זה לא סותר את העניין.
חנא סוייד: גם בעקבות תמונות וצילומים, אפשר לעשות אותם דברים, כך שמגיעים לאותה תוצאה, בסופו של דבר.
עו"ד גבריאלה פיסמן: אני עדיין לא מסכימה אתך.
עו"ד גבריאלה פיסמן: זה בכל מקרה לא סותר את התפישה שלנו, שיש כאן בעצם הצבת המצלמות פגיעה בפרטיות ונדרש איזון אל מול אינטרסים אחרים שנפגעים.
רונית תירוש: לסיכום הדברים, אנחנו בעצם דנו ברמה העקרונית, האם, מה האיזון הנדרש בין הצבת מצלמות לצורך שמירה על הביטחון האישי והציבורי, כנגד הפגיעה בצנעת הפרט.
רונית תירוש: נעשו פה שתי הבחנות נכונות – האחת באשר ליידוע המצולמים על-ידי שילוט או על-ידי אמצעים אחרים, לבין הנושא של אגירת המידע וכל מה שקשור, כשבנושא הספציפי הזה, של אגירת מידע, יחסית אנחנו מסודרים מבחינת חקיקה.
רונית תירוש: יש חוק בעניין של מאגרי מידע, הבעיה היא שאין פיקוח ואין אכיפה.
רונית תירוש: שזה דבר שאני תכף אפרוט אותו לפרוטות, מודעות – כנ"ל, אבל אני תכף אפרוט את זה לפרוטות, במסגרת המסקנות אני אומר כמה דברים ואני גם אתן כמה המלצות.
רונית תירוש: ההתרשמות שלי היא שלא קיימת כל הסמכה מפורשת בחוק, זאת אומרת, אין הסמכה בחוק לפריסה של מצלמות מעקב.
רונית תירוש: מצלמות מעקב מוצבות היום במסגרת עיר ללא אלימות וגם לצרכים אחרים של רשויות מקומיות שאינן אמונות על הפרויקט הזה, כמו במסגרת תנאי לרישוי עסקים, עבודות של חברת החשמל וכו' וכו'.
רונית תירוש: גם, אגב, המסגרת של עיר ללא אלימות, ששם זה לכאורה או לא לכאורה יותר מוסדר, עדיין אין הסמכה מפורשת להצבת מצלמות, זה פרשנות שהיא נגזרת, כמו גם הפרשנות שנגזרת מהתיקון לחוק פקודת העיריות, שבה מאפשרים גם פגיעה בצנעת הפרט, בשם שמירה על הסדר הציבורי.
רונית תירוש: אז זה פרשנויות וזה דבר רע, כשזה פרשנות.
רונית תירוש: יש ראש עיר שהוא יותר שריף ויש פחות שהוא שריף, יש שיותר מודע לזכויות כבוד האדם וחירותו, יש אחד שפחות מודע.
רונית תירוש: במדינה מתוקנת זה לא צריך להיות נגזרת של פרשנויות ותכף אני אמליץ את ההמלצות.
רונית תירוש: הוועדה שוכנעה כי גם החקיקה הקיימת לגבי הגברת פיקוח ברשויות המקומיות, היינו התיקונים לפקודת העיריות, אמרתי, לא מהווים הסמכה מספקת לפגיעה בפרטיות שעלולה להתרחש מהצילום ומאגירת המידע.
רונית תירוש: ולפיכך, אני מונה פה ארבע המלצות: אחת: אחת היא למשרד המשפטים.
רונית תירוש: אני בהחלט קוראת למשרד המשפטים לעגן בחקיקה ראשית חובת, איך נגיד את זה?
רונית תירוש: להגדיר את סוג השימוש המותר בצילום, לאיזו תכלית ומידת האיזון בשימוש במידע הנצבר מהצילום הזה, כמו גם יידוע ושילוט המקומות בהן מוצבות המצלמות.
רונית תירוש: אני הייתי רוצה לראות את כל הפרמטרים הללו, נכללים בחקיקה ראשית.
רונית תירוש: לגבי רמות, שעושים עבודה כרגע לגבי ההנחיות, קיבלתם, החזרתם, מקבלים.
רונית תירוש: אני הייתי מבקשת, אני לא אבקש להגדיר מהו מאגר מידע, כי זה קיים.
רונית תירוש: אבל אולי להפיץ את זה, כי רמת המודעות היא מאוד מאוד קטנה בעניין הזה, קודם כל לרשויות שעוסקות בצילומים, שידעו שהן בעצם עוסקות, לשלוח להם מהי הגדרת מאגר מידע ושיבינו בעצם שמה שהן עושות זה בעצם מאגר מידע.
רונית תירוש: הוויכוח אם זה נצבר ל- 21 יום ונמחק, אם זה כן מאגר, לא מאגר, עובדה שפה עובדים רשויות ויש חוק ולא יודעים אם זה עונה, אם זה עונה על ההגדרה או לא.
רונית תירוש: אני אהיה יותר ספציפית ואומר – תפנו לכל מי שמפעיל מצלמות מעקב, ולכל מי שמפעיל את תוכנית א'3.
רונית תירוש: משטרת ישראל, אני צודקת?
רונית תירוש: א'3 זה משטרת ישראל?
רונית תירוש: זה לא משרד החינוך, אז זה משטרת ישראל וכל הרשויות המקומיות, השלטון המקומי ומשרד הפנים שלפי טעמי, שגר ושכח, נתן להם הסמכה, אתם עצמאיים ותעשו מה שאתם חושבים לנכון.
רונית תירוש: אני חושבת שזה לא נכון לעשות את זה.
רונית תירוש: והנה אני אומרת למשרד הפנים.
רונית תירוש: משרד הפנים ינחה משפטית את הרשויות המקומיות באשר לסטנדרטים הנדרשים להצבת מצלמות.
רונית תירוש: לאיזו תכלית, על-פי אילו קריטריונים ייקבע המיקום, משך או זמן אגירת המידע והחובות החלות על השימוש במידע שנאגר.
רונית תירוש: כמו כן יחייבו את הרשויות ברישום במאגר המידע, ומזה נגזר גם הנושא של אבטחת מידע.
רונית תירוש: זו המלצה שלישית.
רונית תירוש: המלצה רביעית היא נוגעת לעיר ללא אלימות, למי שאחראי ואני מבקשת להגיש לוועדה דו"ח מעקב אחר שילוט המקומות בהם מוצבות המצלמות.
רונית תירוש: כמה נדרש לך?
רונית תירוש: חודש?
רונית תירוש: חודשיים ימים.
חנא סוייד: אולי עם קצת אינפורמציה לגבי האפקטיביות של הדבר הזה?
רונית תירוש: אז לצד הדו"ח הזה של מי באמת שילט את המצלמות, אם אפשר לתת לנו איזה דו"ח, לגבי מידת היעילות והשימוש היעיל שנעשה במידע שנצבר.
רונית תירוש: יש לך בעיה עם זה?
שייקה הורוביץ: כן, אני לא יודע איך אפשר לקבוע מידת יעילות.
רונית תירוש: מי יכול לתת לי תשובה על זה?
רונית תירוש: הרי אי-אפשר להחליט החלטה מבלי לבדוק שהיא באמת ממלאת את ייעודה?
שייקה הורוביץ: מול עיריית הרצלייה.
רונית תירוש: אני שואלת אותך, אני מתייעצת.
עו"ד נירה לאמעי-רכלבסקי: ירידה בפשיעה, כתבי אישום, חקירות.
עו"ד נירה לאמעי-רכלבסקי: פשוט לנתח נתונים.
רונית תירוש: אני לא סיימתי, ברשותכם.
רונית תירוש: אני רוצה להבהיר את הנקודה הזו.
רונית תירוש: יש מי שקיבל פרויקט על עצמו והוא אחראי לביצוע הפרויקט.
רונית תירוש: אני הייתי מציעה שמישהו אחר באמת יעקוב ויראה שהכסף שמושקע בפרויקט, הוא באמת אפקטיבי.
רונית תירוש: אז מי מממן את עיר ללא אלימות?
עידית חכימי: אפשר להתייחס לנושא.
רונית תירוש: תענו לי על השאלה – מי מממן עיר ללא אלימות?
רונית תירוש: המשרד לביטחון פנים?
רונית תירוש: אז הנה, למשרד לביטחון פנים, שלא הזכרתי אותו במטלות, אז מטלה חמישית בהמלצות – אני מבקשת מחקר שתעשו, בדיקה שתעשו, איך שתקראו לזה, אני מבקשת לקבל נתונים על מידת היעילות בחומר שנצבר ונאגר במצלמות בעיר ללא אלימות.
רונית תירוש: הגדרתי את עצמי טוב, אני מקווה.
רונית תירוש: את רוצה משהו ממש ממש לעניין?