GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ברוך מצליח: מעבר לזה, החל ממלחמת לבנון השניה אנחנו מציידים את צה"ל בנמר, נמר הוא נגמ"ש מבוסס מרכבה, על בסיס המרכבה ואנחנו כבר נמצאים בסיומו של מיבצוע חטיבת "גולני", כאשר הפרוייקט הזה הותנע, אפשר להגיד, מיד אחרי מלחמת לבנון השניה וזה אחד הדברים שאנחנו יודעים לעשות טוב ומהר.
ברוך מצליח: דוגמה לכך הוא הנמר, הנמר – כמו שאמרתי –הותנע מיד אחרי מלחמת לבנון השניה, כלקח ממלחמת לבנון השניה כדי לתת הגנה לחי"ר, כדי לאפשר לחי"ר לנוע יחד עם הטנקים ולתמרן יחד עם הטנקים ואנחנו, כאמור, תוך שלש שנים הבצענו כבר גדוד ראשון ואני חושב שזה הישג חסר תקדים.
ברוך מצליח: היום מתעניין בנמר צבא ארצות הברית, הנמר נמצא בניסויים בצבא ארצות הברית כאלטרנטיבה שאולי תירכש על ידי האמריקאים ואין ספק שהוא כלי מוצלח.
ברוך מצליח: בנוסף לזה אנחנו - - -
רונית תירוש: פה אנחנו מנטרלים גם פוטנציאל ייצוא והכנסות למדינה.
ירון ליבנת: בוודאות.
דובר: בהיקפים עצומים.
ברוך מצליח: נכון, נכון ואני אדבר על זה.
ברוך מצליח: מעבר לזה, כתוצאה מחוסר בשקלים בשנים האחרונות התחלנו לייצר מרכיבי בארצות הברית וחלק מן המרכיבים של הנמר כבר יצאו לארצות הברית חברת general dynamics זכתה במכרז וזה קרה בשנים האחרונות.
ברוך מצליח: אנחנו נמצאים עכשיו בתהליך של תחילת הייצור והחל מ-2013 נתחיל לראות "נמרים" שהרכיבים שלהם – בחלקם הגדול הם אמריקאים - - -
רונית תירוש: בנקודה הזו אני רוצה לשאול, אפרופו פרוייקט "הלביא" שמיוצר בסין - - -
דובר: ביטלו אותו.
רונית תירוש: השאלה שלי היא כזו, אם אנחנו נעביר את כל הייצור שאנחנו עושים כאן החוצה, האם זה יוזיל את העלויות?
ברוך מצליח: לא, בפירוש לא, אנחנו ראינו את זה כשאנחנו העברנו את הנמר לארצות הברית, זה מייקר ואנחנו עושים את זה רק כדי להשתמש במטבע חוץ.
ברוך מצליח: צריך להגיד שכשעשינו את המעבר הזה לא פגענו ברוב התעשיה הישראלית כיוון שכמות השקלים נשארה ואפילו גדלה.
ברוך מצליח: זאת אומרת, התעשיה הישראלית ראתה יותר "מרכבה" ופחות רכיבי "נמר" והחלטנו שיותר נכון להעביר את הנמר כי כל עוד יש לך את הידע לייצר טנקים הרי שאתה לא מאבד את הידע לייצר נמרים.
ברוך מצליח: הפוך לא יהיה נכון.
ברוך מצליח: ולכן, כך עשינו אבל זה לא אמור לפגוע בתעשיה הישראלית, יכול להיות שבתעשיה כזו או אחרת כן אבל ככלל, כמות השקלים גדלה.
ברוך מצליח: לגבי פרוייקטים לחו"ל, אנחנו תומכים בייצור, היום, פרוייקט המרכבה, לפי התאחדות התעשיינים, מייצר בסכום של 350 מליון דולר, פרויקטים שקשורים ישירות לפרוייקט המרכבה, רכיבים בכל שנה וגם על זה נדבר בהמשך.
ברוך מצליח: כמובן שיש לנו גם פרויקטים שהם government to government כמו למשל הפרוייקט שהזכרתי, נמר, שיש בו התעניינות של הצבא האמריקאי.
ברוך מצליח: לגבי ההיבט התעשייתי שכמובן אדבר עליו הרבה יום במצגת שלי, אפשר לראות כאן מפה של ארץ ישראל ואפשר לראות את התעשיות השונות שנמצאות בכל רחבי מדינת ישראל, מדובר בכ-200 תעשיות שחלקן הקטן יושב כאן, אבל מה שחשוב לראות הוא שהתעשיות האלו מפוזרות בעיקר בפריפרייה, אפשר לראות את התעשיות שיושבות בצפון, בקרית שמונה, כמו חברת "סימת" וכמו חברות אחרות שנמצאות בצפון, חברת יוניסקו, חברת תמור, חברת "עגמ", בכל האיזור הצפוני ואפילו בחלק הדרומי של מדינת ישראל בכל איזור עוטף עזה, תעשיות כמו אישראלייזר, תעשיות כמו וטרוניקס, עשות אשקלון, באשקלון מפעל גדול ואפילו מפעל אורדן במצפה רמון כך שאפילו במצפה רמון, המקום שבו –ואני לא רוצה להגיד את זה, אבל אין שם כמעט תעסוקה אז אנחנו גם שם נותנים תעסוקה לכשלושים עובדים במפעל אורדן במצפה רמון וזו גאווה של הפרוייקט.
ברוך מצליח: אנחנו לא עושים את זה רק בחזקת מצגת כאן אלא אנחנו תמיד שלפרויקט הזה יש תרומה אדירה לתעשייה.
רונית תירוש: אנחנו פה לא מדברים רק על עובדי כפים אלא גם על אנשי מקצוע!?
ברוך מצליח: כן, בוודאי.
רונית תירוש: זה משדרג את רמת ההשכלה של - - -
ברוך מצליח: אין ספק, בוודאי וזה בדיוק מה שאני רוצה לומר בהמשך המצגת.
ברוך מצליח: התחלתי לדבר על זה אבל אעשה את זה קצת יותר מסודר.
ברוך מצליח: אמרנו – ואמר את זה ראש המינהלת – שפרוייקט המרכבה הוא קודם כל פרוייקט בטחוני בראש ובראשונה והוא משפר משמעותית את כושר התמרון היבשתי של צה"ל ומאפשר לצה"ל להכריע מהר את הלחימה, גם באמצעות הטנקים שאנחנו מספקים וגם באמצעות הנגמ"שים והנמרים שאנחנו מספקים לצה"ל.
ברוך מצליח: זה קודם כל ולכן הוא נמצא למעלה, קודם כל הוא תורם בטחוני.
ברוך מצליח: מעבר לזה יש לו תרומות נוספות ועליהן כאמור אנחנו יושבים כאן ומדברים.
ברוך מצליח: התרומות הנוספות הן תרומה חברתית ועוד נדבר על זה.
ברוך מצליח: לפריפרייה, לתעסוקה, לחינוך, לגאווה הלאומית, כך יש לו תרומה אדירה להיבט החברתי.
ברוך מצליח: אחזור אחורה.
ברוך מצליח: אמרנו שלפרויקט בראש ובראשונה יש תרומה בטחונית ומעבר לה יש לו תרומות נוספות.
ברוך מצליח: ועל זה באנו לדבר כאן, לא על התרומה הבטחונית כי עליה מדברים בצה"ל ובוועדת חוץ ובטחון אבל, יש לו תרומות נוספות לפרוייקט שהן מאד משמעותיות.
ברוך מצליח: התרומה לחברה: הפרוייקט נותן תעסוקה ביחוד באיזורי הפריפרייה, איגוד התעשיינים מדבר על 4,000 עובדים ויש כאלה שמדברים על 10,000, שמעסיק הפרוייקט במעגלים כאלה ואחרים ורובם בפריפרייה, כמו שציינתי והראיתי קודם במפה של ארץ ישראל.
ברוך מצליח: דבר נוסף, תרומה כלכלית: הפרוייקט יש לו תרומה כלכלית אדירה.
ברוך מצליח: כל שקל שמושקע בפרוייקט חוזר בסופו של דבר בצורה כזו או אחרת, הוא מקים תעשיות, הוא מקים תשתית טכנולוגית, הוא מקים יכולות כאלו ואחרות שבסופו של דבר משמשות את התעשיות השונות ומיד ידברו כאן על היבט הייצור.
ברוך מצליח: אותן מערכות שמפותחות ומיוצרות עבור טנק המרכבה הן משמשות, בסופו של דבר, על בסיס הטכנוגלויה הזו לייצוא ויש יצור.
ברוך מצליח: גם על זה איגוד התעשיינים מדבר ויש יצוא בסך 350 מליון דולר יצוא בשנה, של מערכות מרכבה.
דוברת: לאילו מדינות?
ברוך מצליח: לכל מיני מדינות, מדינות אירופאיות ואפילו לאסיה, גם לארצות הברית ואפשר לתת מספר דוגמאות.
ברוך מצליח: למשל המיגון שפותח בטכנולוגית מרכבה יוצר היום עבור נגמ"שי הברדלי ונגמ"שי הסטרייקר האמריקאים, בעסקאות של מאות מליונים.
ברוך מצליח: כוונות לאירופה, שידרוג טנקים, מערכות מיזוג אויר ואב"כ, הרבה מאד דברים, טכנולוגיות שאחר כך נדבר עליהן.
ברוך מצליח: הדבר הכי משמעותי שלמעשה בשלו אנחנו יושבים כאן הוא התרומה הטכנולוגית מדעית של הפרוייקט, כי הוא מהווה קטר טכנולוגי לטכנולוגיות שמיד נדבר עליהן.
ברוך מצליח: אני חוזר לתרומה לבטחון המדינה ולא ארחיב על השקף הזה, דיברנו עליו, דיברנו על היכולת של הפרוייקט הזה לתת לצה"ל את הטנק הטוב ביותר המותאם לצרכיו, חשוב להגיד, טנק המרכבה פותח בדיוק עבור הצרכים של צה"ל.
ברוך מצליח: הוא שם בראש ובראשונה את המיגון כערך עליון, הוא מותאם בדיוק לנסיעת הטנק בשטחי רמת הגולן בהם אנחנו אמורים להילחם, ואף טנק, אם נחליט יום אחד להחליף לכלי אחר, לרכוש לטנק אחר, הוא לא יתאים כמו טנק המרכבה לצה"ל.
ברוך מצליח: הוא מאפשר שידרוג רק"מ בשירות, מאפשר לנו עצמאות בייצור טנקים וחלקי טנקים ומקטין את הצורך שלנו בייבוא כך שבזמן חירום אנחנו יכולים להגביר את קצב הייצור בתעשיה ולהיות עצמאים ולא תלויים באיזשהו אמברגו שמטילים עלינו.
ברוך מצליח: הפרוייקט הזה מאפשר הקטנת הסד"כ על ידי איכות טנקים שמחליפה את הכמות, מאפשר לנו יכולות נוספות של מערכות נוספות לעצמאות בפיתוח מערכות נוספות כמו למשל מעיל רוח, מערכת הגנה אקטיבית שלחבר אותה לטנק מרכבה הוא בידים שלנו, אנחנו עצמאיים ולא תלויים בזרים.
ברוך מצליח: הפרוייקט הזה מאפשר לנו בזמן חירום לקחת את כל מלאי טנק המרכבה ואת העובדים של מפעל המרכבה ולהשתמש בהם בחירום, ומאפשר כאמור, לתת פתרונות בזמן קצר כמו הנמר, הנמר מבוסס על המרכבה וכאמור, לפני תוך שלש שנים הגיע לחטיבת "גולני".
רונית תירוש: פחות על התרומה הבטחונית.
ברוך מצליח: לגבי התרומה לחברה גם על זה דיברנו, על התעסוקה בפריפרייה, על הגאווה הלאומית, שזה ערך עליון ואני כבר מדבר על זה, שכשאני הולך לעזה ואני רואה את החיילים שלנו על טנק ישראלי, יש לזה ערך עליון של גאווה לאומית וכל אחד מן התעשיות, שיושב כאן, כשהוא מייצר משהו לפרוייקט המרכבה כשהוא יודע שמחר אולי הבן שלו יילחם בטנק הזה, הוא יעשה את זה בצורה המיטבית וזה אחד הדברים המאד חשובים.
ברוך מצליח: מורשת והנצחה, פרוייקט המרכבה למעשה יש לו תרומה מאד משמעותית לכל מה שקשור למורשת של טנקים בכלל ומה שאנחנו רואים בלטרון - אנחנו תומכים בכל הנושא הזה ונמצאים בקשר עם משפחות שכולות.
ברוך מצליח: לגבי חינוך טכנולוגי, נמצא פה הנוער הצעיר, פרוייקט המרכבה מעודד חינוך טכנולוגי, אנחנו נמצאים בקשר מתמיד עם רשת "אורט" ומביאים עשרות הנדסאים בשנה, גם לפרוייקט וגם למעגלים נוספים שלא קשורים לפרוייקט.
ברוך מצליח: נמצאים בקשר טוב עם ורטהיימר ויש יחד אתו פרוייקט בג'וליס, שגם הוא בונה הנדסאים ואנשים טכנולוגיים וכמובן כל המהנדסים שנמצאים בפרוייקט, אני יכול להגיד שיש אנשים שעברו דרך הפרוייקט ונמצאים היום בפרויקטים נוספים בהייטק ועוזרים בפיתוח הטכנולוגיה במדינת ישראל.
רונית תירוש: כמה זמן עוד יש לך למצגת?
ברוך מצליח: עשר דקות.
ברוך מצליח: התרומה לכלכלה: דיברנו גם על הכלכלה והייצור, על פיתוח התעשיה הישראלית ועל המינוף של הפרוייקט הזה את המשק, זה אומר שכל שקל שמושקע בסופו של דבר חוזר למדינה, הוא גם מפתח את התעשיה, גם משמש כיייצור.
רונית תירוש: על זה נרחיב אחר כך עם התעשיינים.
ברוך מצליח: הנושא האחרון שהוא אולי הכי חשוב – תרומת הפרוייקט לטכנולוגיה ולמדע.
ברוך מצליח: פרוייקט המרכבה פיתח במשך השנים וממשיך לפתח תשתיות תעשייתיות טכנולוגיות שמיד נדבר עליהן, מבסס ומעמיק תשתית לידע מדעי-יישומי, אנחנו לוקחים טכנולוגיות שהן בגדר מדעיות-טכנולוגיות-תיאורטיות והופכים אותן למערכת יישומית לדוגמה, כל מערכות התצפית שלנו בטנק ומערכות המיגון כולל מערכת הגנה אקטיבית.
ברוך מצליח: הפרוייקט מפתח את ההון האנושי, דיברנו על זה, אנחנו עושים הרבה שיתופי פעולה עם האוניברסיטאות כדי לקדם את הטכנולוגיה למשל עם הטכניון, עם בן גוריון בנושא חוזק חומרים ודברים נוספים, אני רוצה כאן להראות חלק מן הדברים שקשורים לפרוייקט המרכבה כקטר טכנולוגי, ולהראות לכם דוגמאות לקשר של הפרוייקט הזה עם דברים שאולי נראים לא קשורים אבל בסופו של דבר הם קשורים.
ברוך מצליח: אתן דוגמה.
ברוך מצליח: נקח למשל את "מנועים ומימסרות", נושא המימסרות הוא למעשה טכנולוגיה גרמנית שבמשך השנים עברה לידע לישראלי והיום המימסרת שלנו מיוצרת בחברת עשות אשקלון, ובעז מעשות אשקלון נמצא כאן, תעשיות עשות אשקלון מונה בערך 400 עובדים והיא כיום יצרנית של המימסרת - - -
רונית תירוש: מה זו מימסרת?
ברוך מצליח: מימסרת היא למעשה גלגלי השיניים שעושים את התימסורת מן המנוע לשרשראות של הטנק ומניעות את הכלי.
ברוך מצליח: אפשר לראות את זה, זה בחלק הקדמי כאן.
ברוך מצליח: התשתית הזו שנבנתה בחברת עשות אשקלון היא תשתית של עיבוד שבבי מורכב, ואותה תשתית איפשרה לעשות אשקלון במהלך השנים גם לפתח מוצרים תרופתיים וזה על בסיס טכנולוגיית המרכבה.
רונית תירוש: תתקדם כי אנחנו לא נרד להיבטים טכנולוגיים ממש.
ברוך מצליח: מערכת מעיל רוח היא, כמו שאמרתי, המערכת הראשונה בעולם של מיגון אקטיבי, פותחה בגלל הצורך למגן את הטנקים של צה"ל כנגד איום הנ.ט.
ברוך מצליח: המתקדם.
ברוך מצליח: זו מערכת שמאפשרת ניטרול של הטיל במרחק של כעשרים מטר מן הטנק, אפשר לראות כאן את הטנק ואת הניטרול של הטיל במעוף,
רונית תירוש: כמו כיפת ברזל.
ברוך מצליח: היא כמו כיפת ברזל אבל על רק"מ, היא מגנה על רק"מ במעטפת הקרובה שלו ואנחנו כאמור את הטכנולוגיה הזו - - -
רונית תירוש: אם הפרוייקט נפסק אז אין פיתוח של זה בכלל!?
ברוך מצליח: זה בדיוק עומד עכשיו על הפרק, כאחת המערכות שבסכנה.
ברוך מצליח: אפילו מערכות התצפית - - -
רונית תירוש: האם ראש הממשלה ער להשלכות?
ברוך מצליח: לא יודע.
ברוך מצליח: מקווה שכן.
ברוך מצליח: אפילו מערכות התצפית שפותחו בחברת אל-אופ, אותה טכנולוגיה שהוקמה משמשת היום לפרויקטים נוספים, למערכת התצפית של הלוויינים במערכת הבטחון ולדברים נוספים.
ברוך מצליח: אפשר לראות כאן – ואני רק על זה יכול לתת הרצאה של שעתים והכל כאן הוא בזכות התעשיות שחלקן כאן.
ברוך מצליח: מה שיפה בפרוייקט המרכבה הוא שהטכנולוגיות הן כל כך מגוונות, גם בפרויקטים שהם long term, שנמצאים בתעשיות כמו למשל רודה מצפה רמון שמתעסקת בחיתוך פחים, בכיפוף ובריתוכים ועד לטכנולוגיות שדיברנו עליהן, כמו הגנה אקטיבית, תצפיות ולייזרים, כל הדברים האלה נמצאים כאן מסביב לשולחן וזה מה שיפה בפלטפורמת המרכבה, שהיא בעצם מאגדת את כל הטכנולוגיות האלו ונותנת נדבך נוסף שציינתי, הנדבך החברתי הכלכלי והמדעי.
ברוך מצליח: ארוץ קדימה ואציג רק את השקף הזה כשקף מסכם.
ברוך מצליח: ניסינו לקחת מספר תעשיות ולבנות איזשהו שעון או סקאלה של 'איך כל אחד תורם בתחום החברתי-כלכלי-מדעי אז למעלה אנחנו רואים שכולן כמובן תורמות לבטחון אבל אפשר לראות כאן את המגוון של התעשיות ולכל אחת יש זוית אחרת של התרומה, למשל, חברת קינטיקס, היא מייצרת מערכות מיזוג אויר ואב"כ, זו חברה קטנה ומי שזוכר לפני חמש עשרה או עשרים שנה היא ישבה באור יהודה עם מספר עובדים בודדים והיום זו חברה של למעלה ממאתיים עובדים - - -
בנימין בליטמן: שלוש מאות ושלושים.
רונית תירוש: כמה אנשים בסך הכל יש?
ברוך מצליח: אמרתי, איגוד התעשיינים מדבר על 4,000 ויש כאלה שמדברים גם על 10,000 במעגלים נוספים.
ירון ליבנת: זה תלוי אם את מפרידה בין עובדים שבמעגל ראשון מייצרים בפועל ישירות לצבא לבין אלה שתומכים בהם.
ירון ליבנת: מפתחים ומדענים במעגלים שני ושלישי ואחר כך שירותים למיניהם שניתנים לפרוייקט בקבלנות משנה.
ברוך מצליח: דיברנו על קינטיקס והיא בדיוק הדוגמה הטובה לכך.
ברוך מצליח: אנחנו אומרים 4,000 או 10,000 אבל אני טוען שזה הרבה יותר בסופו של דבר, אולי בפעימה הראשונה אם חס וחלילה יסגרו את הפרוייקט - - -
רונית תירוש: איפה אנשי קינטיקס יושבים?
ברוך מצליח: הם יושבים בלוד, ובגלל זה דרך אגב לא שמנו את המחוג על "החברתי" כי היא לא בפריפרייה, לא נמצאת כמו פימת או איסקו אבל דווקא החוזק של קינטיקס הוא התחום הכלכלי, זאת אומרת זו חברה שמהווה 30% ואם יבוטל פרוייקט המרכבה אז אותם 30% שהם הייצור של קינטיקס עבור פרוייקט המרכבה כבר בפעימה הראשונה הולך ויכול להיות שחברת קינטיקס תיאלץ לפטר 30% מן העובדים שלה.
ברוך מצליח: אבל בנוסף, אני טוען שבתוך שנה או שנתיים אותן מערכות שפותחו ויוצרו והיום נמכרות בעשרות ומאות מליונים בחוץ לארץ, גם זה ייעלם כי אי אפשר לחיות רק על העבר.
ברוך מצליח: פרוייקט המרכבה הוא הקטר הטכנולוגי שמביא למשל לחברה כמו קינטיקס את היכולת לייצר את המוצרים הכי טובים היום בתחום מיזוג האויר והאב"כ ולייצא אותם לעולם.
ברוך מצליח: אני טוען שבתוך שנתיים שלש יכול להיות שחברת קינטיקס לא תוכל להמשיך את מה שהיא עושה היום.
ברוך מצליח: נתתי דוגמה את קינטיקס ונקח את סימת קרית שמונה, היא דוגמה אחרת.
ברוך מצליח: היא חברה שעוסקת בעיבוד שבבי בטכנולוגיית מתכת, היא חברה שאולי בהיבט המדעי אין לה תרומה משמעותית למדע אבל יש לה תרומה מאד גדולה לחברה כיון שהיא מעסיקה כמאה עובדים באיזור קרית שמונה ותורמת לפריפרייה.
ברוך מצליח: דוגמה אחרונה היא רפא"ל, נקח את הדוגמה הכי קיצונית שהיא תורמת בצורה דרמטית לתחום המדעי, כל טכנולוגיית המיגון, כל טכנולוגית המיגון האקטיבי, פותחו אצלה והיא תורמת למדע, תורמת לכלכלה כי המון מערכות מיוצאות מרפא"ל לחו"ל ואפילו גם קצת לחברה כי היא לא נמצאת במרכז הארץ אלא יושבת בין חיפה לעכו.
ברוך מצליח: ואפשר לראות כאן את התעשיות השונות, אלו רק דוגמאות.
רונית תירוש: אתנחתא קלה, התלמידים מאין?
רונית תירוש: זיו, ממש קרוב, זיו בית הכרם.
רונית תירוש: האם אתם מכיתות שונות?
רונית תירוש: אותה כיתה?
רונית תירוש: האם בי' עדיין אין מגמה?
רונית תירוש: האם אין כאן מי שלומד מדעים?
רונית תירוש: טוב, תודה.
ראובן סופר: שלום, אני סגן ראש מנע"ר במינהל היבשה ואני למעשה הופך את הדרישות של מט"ק לחוזים מול התעשייה, התעשייה שנמצאת סביב השולחן הזה מוכרת לי היטב.
רונית תירוש: אתה 'מובטל' בחודשים האחרונים!?
ראובן סופר: להיפך, דווקא בזמן של מצוקות כאלו צריך לטפל בתעשיות ובחוזים.
ראובן סופר: כפי שהוצג פה אני רוצה להזכיר את ההיבט התקשרותי של הפרוייקט הזה.
ראובן סופר: אני זוכר את הדברים של האלוף טל, אני מצוי בפרוייקט הזה כשלושים וחמש שנה כך שאני מכיר היטב את הניואנסים שלו ואת כל ההתפתחות הדרמטית שלו, שהיתה.
ראובן סופר: כשהתחלנו אותו לא האמנו שנגיע למה שהגענו לאמור, פיתחנו פה תשתית טכנולוגית בתעשיה הזו שהיא גאווה לאומית מדרגה ראשונה.
ראובן סופר: לייצר טנק מרכבה הוא עשייה מאד מורכבת ומאד טכנולוגית כפי שנאמר ויש מעט מאד מדינות בעולם שמסוגלות לקיים כזה מעשה.
ראובן סופר: אנחנו אחת מהן.
ראובן סופר: שאלת האם זה כלכלי?
ראובן סופר: ובכן, הוא כלכלי מאד.
ראובן סופר: אני מוכן להכריז על כך שזה הטנק הטוב ביותר בעולם והזול ביותר בעולם.
ראובן סופר: אין לו שום תקדים כלומר, אי אפשר בכלל להשוות בין היכולות של הטנק שלנו והמחירים שאנחנו מקבלים לתתי המערכות לעומת האלטרנטיבות שקיימות בעולם.
ראובן סופר: זאת ועוד, לא נוכל לקבל באף מקום בעולם, כולל בארצות הברית את הטכנולוגיה המתקדמת.
ראובן סופר: הוזכר פה המג"ח, טנק הבטון המפורסם, שקיבלנו אותו מעודפים, קנינו אותו בדונם, קנינו אותו והיינו צריכים לשפר אותו פה בארץ, זה לא טנק שהיה למערכה ראשונה, שעומד בחזית, ואילו היום אנחנו נמצאים בחזית הטכנולוגיה מן הבחינה הזו ובחזית הייצור.
ראובן סופר: כתוצאה מכך האחרים מעוניינים ליצור אתנו קשר והראייה היא שיש יצור בלתי רגיל של הטנק הזה.
רונית תירוש: האם נכון שהסיפור התחיל אתכם?
רונית תירוש: כלומר, לא הודיעו על סגירת הפרוייקט אבל בפועל הודיעו לך שאין לך כסף ליצור חוזים?
ראובן סופר: אכן כן, ועוד, בשלב מסוים נתבקשתי לפתוח חוזים קיימים ולבטל אותם.
ראובן סופר: התנגדתי ואמרתי שלא, עדיין לא התקבלה החלטה – כמו שנאמר פה על ידי ראש מט"ק, לא התקבלה החלטה סופית לסגור את הפרוייקט הזה אבל במיתאר תקציב הקיים כנראה שלא תהיה לו תקומה אם לא יהיה שינוי.
רונית תירוש: למה אתה נבחרת כמי שלא יקבל את התקציב, הרי מערכת הבטחון, ככל הידוע לי, לא קוצצה בתקציבה.
ראובן סופר: זו סוגיה מורכבת ואפשר לפתח עליה דיון.
רונית תירוש: היא לא קוצצה אבל ריאלית היא כן קוצצה.
רונית תירוש: נניח שנעזוב את הסמנטיקה הזו.
רונית תירוש: גם אם היא קוצצה, מדוע החליט מי שהחליט – ואני לא יודעת מי החליט, דווקא לפגוע בך כלומר, למה לא ללכת ליחידה אחרת בצה"ל או במשרד הבטחון ולהגיד: שם אנחנו מצמצמים?
ראובן סופר: מכיוון שהפרויקט הזה גם עתיר ממון ומטבע הדברים ההוצאה השקלית היא גבוהה מאד אזי, במסגרת התיעדוף הפנימי וחלוקת המשאבים הכלכליים במערכת הבטחון הוא נבחר כאחד הפרוייקטים לביטול.
רונית תירוש: כי אין מי שיגיד, ואני אנסה להיות הקטיגור ולייצג את האוצר, שיגיד: אתם סתם מבהילים אותנו, זה סיפור הזקנה ומסדרון בית החולים.
ראובן סופר: חס וחלילה, זו לא הכוונה, אלא שבמיתאר שנוצר, כלומר, אי אפשר להיכנס פה להיבטים הביטחוניים - - -
רונית תירוש: זאת אומרת שאם חסר הרבה כסף אז הכי קל קל, במקום לקצץ מכל כך הרבה יחידות קצת מכל אחת אז לוקחים יחידה אחת ואומרים: פה הבעיה שלנו.
רונית תירוש: דבר שני, הסתיים הפרוייקט, השלב הזה של חמשת השנים, או ארבעת השנים.
ראובן סופר: לא, הסתיימה התכנית החמש שנתית הזו.
רונית תירוש: ומאד נוח לומר: לא נחדש.
ראובן סופר: לא, מערכת הבטחון מתכוונת להציג ולקבל החלטות לתכנית רב שנתית נוספת ואני מקווה שתאושר, כרגע אין כזו תכנית ולכן אין תחזית לעתיד- - -
רונית תירוש: אז אולי אתם אשמים כי לא הגשתם את התכנית החדשה?
ראובן סופר: לא, הגשנו את התכנית הזו והיא לא נדונה בגלל כל מיני סיבות אחרות אבל היא מוכנה ואגב, אני לא דובֵר אגף תיכנון של הצבא אבל תכנית כזו ישנה ואמורים להגיש אותה בקרוב מאד להכרעה אני מקווה מאד שהיא תאושר.
רונית תירוש: אם היא תאושר אנחנו פטורים מן הישיבה.
ראובן סופר: לא, שוב, לפי המיתאר התקציבי הקיים כפי שכרגע האוצר החליט להקצות, קיימת מצוקה אדירה בשקלים וכתוצאה מכך כנראה שהפרויקט הזה, אם לא יהיה שינוי, הוא אמור להתבטל.
רונית תירוש: לסיכום?
ראובן סופר: לסיכום, אני מאד מקווה שכולם יתעשתו ונוכל לקבל את האור הירוק לפתוח מחדש את ההתקשרות שלנו מול התעשיה הנפלאה הזו, שאגב, גם בעטיין של מצוקות בטחוניות כאלו ואחרות, רק עליהן אנחנו נוכל לסמוך, אין שום תעשייה אחרת - - -
רונית תירוש: איזה אחוז מן הייצור הוא בתעשיות ישראליות?
ראובן סופר: 70%.
דובר: 71%.
דובר: 29% מערך הפרויקט מיובא ואלו רק טכנולוגיות שלא קיימות כאן.
דובר: הטנק עצמו הוא 70% 'כחול לבן', למעשה הוא 85% 'כחול לבן' כי ישנם חומרי גלם שמטבע הדברים קונים אותם בחו"ל, אבל הם אחר כך מורכבים או מעובדים על יד התעשיה שלנו אז יוצא ש 85% הם 'כחול לבן'.
רונית תירוש: מבחינת לוח זמנים, מתי נעצר התהליך?
ראובן סופר: מחודש נובמבר אנחנו נמצאים בסטגנציה - - -
רונית תירוש: האם יש צפי מתי יתקבלו?
ראובן סופר: מקווה מאד שבשבועות הקרובים נדע לאן פנינו מועדות.
רונית תירוש: מה קורה היום מעבר לסטגנציה?
ראובן סופר: יש דיבורים ודנים בוועדת חוץ ובטחון בנושא הזה.
ראובן סופר: גם בתוך מערכת הבטחון מנסים לפתוח כי ישנן תעשיות כדוגמת עשות אשקלון שאם לא יקבלו בקרוב הזמנות אז הן יעמדו לפני סגירה.
רונית תירוש: מיד נשמע את התעשיות.
ראובן סופר: אם יותר לי להוסיף משפט כדי לנסות ולענות למשהו ששאלת אותו ולהבהיר נקודה שאולי לא הובהרה.
ראובן סופר: הצבא ומשרד הבטחון עשו תכנית רב שנתית חדשה וגיבשו אותה במהלך כל שנת 2011.
ראובן סופר: היא היתה אמורה להיות מוגשת לקראת שלהי 2012.
ראובן סופר: היא התבססה על הנחות יסוד מסויימות בהיבט התקציבי.
ראובן סופר: היא כללה, כמובן, את המרכבה בפנים, במלוא ההיקף.
ראובן סופר: בקיץ 2011 אחרי המחאה החברתית וועדת טרכטנברג הוחלט ליצור מקורות לטובת טיפול בהיבט החברתי.
ראובן סופר: חלק מן המקורות האלה נוצרו כתוצאה מקיצוץ של מה שאנחנו חשבנו שהוא המיתאר התקציבי שלנו כמערכת בטחון.
ראובן סופר: התוצאה היתה שפרויקטים גדולים, בדיוק כמו שאמרת, זה המנגנון, כדי להוריד אז הולכים לאבנים הגדולות, עכשיו הלכו לאחת האבנים הגדולות - פרוייקט המרכבה ואחרות, לכן, גם בגלל קוצר הזמן נותרנו בלי התקציב.
ראובן סופר: זו התוצאה היום.
ראובן סופר: הדבר שהכי מטריד הוא שדווקא פרוייקט המרכבה שהוא פרוייקט התעצמות, דרך המנגנונים שאת רואה פה, הוא יתגלגל מאד להיות חזרה בעיה חברתית זאת אומרת, הקיצוץ לטובת "מערכת חברתית" יתגלגל במהירות הבזק להיות 'תקלה חברתית', זו הבעיה.
אמיר זיו-אב: למען הגילוי הנאות אני חבר דירקטוריון של "עשות אשקלון" אבל כאן אדבר בשם מדינת ישראל.
אמיר זיו-אב: מספר דברים.
אמיר זיו-אב: האחד, אם אני מסתכל בראייה היסטורית, פרוייקט המרכבה גרם לשתי קפיצות מדרגה, אחת בלוגיסטיקה הצה"לית – שהיתה שונה לגמרי היום אם לא היה פרוייקט המרכבה, היא היתה יותר כמו מוסכים מאשר כמו שהיום, שהיא כבר תעשייה בחזית הידע.
אמיר זיו-אב: כמובן שהכל אחר כך נשען על זה.
אמיר זיו-אב: הדבר השני הוא קפיצת מדרגה בתעשיה הישראלית, גם בתעשייה המסורתית וגם בתעשיית ההייטק.
אמיר זיו-אב: ואני לא אוהב את המלה "לוו טק" - - -
רונית תירוש: האם אתה מתכוון לתעשייה האזרחית?
אמיר זיו-אב: תעשיה אזרחית, התעשייה של מדינת ישראל נראית שונה בזכות פרוייקט המרכבה.
אמיר זיו-אב: וזה גם - - -
רונית תירוש: האם יש דוגמה שאתה כן יכול לתת לנו בהקשר של ההשפעה של זה על התעשיה האזרחית?
אמיר זיו-אב: אתן מספר דוגמאות.
אמיר זיו-אב: אם אני מסתכל על שני התיאורים הקטנים האלה, שכישורי מדינת ישראל עלו מאד בזכות פרוייקט המרכבה, אם עכשיו ינוונו את הפרוייקט אז כישורי מדינת ישראל ידעכו בתחום מאד רחב, ואני יודע בדיוק לאן המגמה הולכת, המגמה תהיה פחות תעשייה ויותר עורכי הדין.
אמיר זיו-אב: ששים אלף עורכי דין יש היום.
אמיר זיו-אב: לגבי התחומים הטכנולוגיים, אותם יש במספר מישורים.
אמיר זיו-אב: במישור אחד יש מכניקה, אלקטרוניקה, תוכנה, פיזיקה, או בחתכים אחרים יש טנקיוניקה, ואולי יהודה אדמון יכול לאשר שאפילו במערכת היום, שמפתחת הגנת מטוסים, אם אנחנו קצת מסתכלים עליה, אז רואים שחלק גדול מן הטכנולוגיות נשענות על מה שפותח באל-אופ של אלביט לטובת מרכבה.
אמיר זיו-אב: ויש כמובן את המערכת האוטומטיביות כמו הגיר האוטומטי, שהוא מימסרת שעל כמותה שאלת קודם, זהו הגיר האוטומטי הכי מתקדם בעלום, אני חושב שאין עוד גיר אוטומטי ל-1,500 כ"ס עד כדי כך שמיוצר למשל בעשות.
אמיר זיו-אב: ובליסטיקה, ותותחנות ומיגון, כל הדברים האלה במונחים, במישורים אחרים.
אמיר זיו-אב: או מן התחומים של התפעול, יש פיתוח, יצור, מו"פ, תחזוקה או ניהול כך שבעצם יש כאן את ככל ההיבטים של פיתוח ויצור טכנולוגי בחזית התעשיה ובחזית המחקר והפיתוח של המדינה.
אמיר זיו-אב: אני רוצה לומר למה זה רלבנטי - - -
רונית תירוש: החברות הללו, שמשרתות את הפרוייקט – ומיד התעשיינים ירחיבו אבל, האם אתם מייצרים גם מוצרים לשוק האזרחי?
אמיר זיו-אב: בחלקם כן.
רונית תירוש: יוצא שכתוצאה מן ההחלטה הזו ייסגרו מפעלים לגמרי וחלק יעברו למינונים מאד נמוכים שעם הזמן יישחקו לגמרי, כי לא יהיה שידרוג של הפיתוחים.
דובר: בכל מקרה הידע ייעלם.
אמיר זיו-אב: אני רוצה לתת כמה דוגמאות כדי להראות עד כמה הדברים האלה הם בעצם כלליים, הם לא רק לטנקים, עד עכשיו דיברתי על דברים שהם לא בטחון המדינה ולא טנקים.
אמיר זיו-אב: למשל תעשיית ההייטק שישראל נחשבת בה, אם אני מסתכל על חברות כמו h.p., כמו קודאק ישראל שהיתה פעם סייטקס, כמו אורבוטק, כל מיני חברות מן הסוג הזה שנחשבות חברות הייטק מתחום האלקטרוניקה, 95% מעלות המכר של המוצר הם הנדסה מכנית, עיבוד שבבי, ואלה בדיוק הדברים שפרוייקט המרכבה והתעשיות שכרוכות בו בהחלט קידמו את מדינת ישראל ואף אחד לא מתייחס לזה אבל אלו נחשבות תעשיות הייטק.
אמיר זיו-אב: יותר מ 95% מעלות המכר הם עיבוד שבבי, עיבוד שבבי מדויק ועיבד שבבי במימדים גדולים.
אמיר זיו-אב: יש הרבה מוצרים שלמדינת ישראל אין יתרון יחסי בהם וחלקם עוברים – חלקם בצדק וחלקם שלא בצדק, לאתרים אחרים כמו מזרח אסיה, סין וכד' אבל חלק גדול מן המוצרים שמיוצרים במדינת ישראל, הידע והתשתיות שלהם – למרכבה יש חלק גדול בהם, ולתעשיות שעוסקות בזה, הם מוצרים שבהם יש יתרון יחסי לישראל.
אמיר זיו-אב: גם העלות של הטנקים בישראל היא לא יותר גבוהה –ואני נוקט לשון זהירה– ממה שבעולם, כי יש דברים שיש בהם יתרון יחסי לעולם ויש דברים שבהם אין לעולם יתרון יחסי.
אמיר זיו-אב: לדוגמה, כתר פלסטיק, שהיא כאילו "הכי סיני שיש" אין בה יתרון יחסי לסין כי מרכיב העבודה הוא פחות מאחוז אחד וכל השאר הוא מחירים בינלאומיים כולל השקעות.
אמיר זיו-אב: אעבור לתחבורה ובזה אסיים.
אמיר זיו-אב: אם אני מסתכל, למשל, ביקרתי לפני שבוע במוסך המרכזי של הרכבת בחיפה, זהו copy-paste של המש"א, זה בדיוק אותו דבר, לתחזק קרונות, לתחזק קטרים, אלה נעשים על ידי אותם אנשים, אותן טכנולוגיות, אותן שיטות, אותו אופן ניהול ואם "בומברדיה" כן יתוחזק בארץ או לא, אלו בדיוק אותן טכנולוגיות שתימצאנה במדינת ישראל ותעסוקנה בזה.
אמיר זיו-אב: ציוד נמלים, ציוד קרקע למטוסים, ציוד מכני הנדסי, טרקטורים כבדים, משאיות כבדות, כל אלו הן אותן דיסציפלינות וחבל לאבד את זה.
אמיר זיו-אב: בסוף נגיע לזה.
אמיר זיו-אב: לכן חד-משמעי לומר שיש פה נכס.
אמיר זיו-אב: עוד משהו לגבי הייצוא: במונחים של כל דולר שהושקע פה, ושחוזר, זאת אומרת שגם מבחינה כלכלית טהורה זה כדאי.
אמיר זיו-אב: יוצא שיש כאן מסקנה חד משמעית שאסור לסגור את הפרוייקט.
רונית תירוש: טוב, למעט האוצר כולם בעד הפרוייקט.
אברהם בר דוד: שלום, אני רוצה להתייחס לנתונים שהוזכרו פה.
אברהם בר דוד: קודם כל לעדכן, אני יושב ראש פורום תעשיות הרק"מ בארץ שהם בערך מאתיים מפעלים, חלקם הגדול מפעלים קטנים של בין חמישים למאה איש, בערך מחציתם ממוקמת בפריפיריה וכולם ביחד כוללים כ-10,000 איש.
אברהם בר דוד: המספרים ש"זרקו" פה, של אלפיים או ארבעת אלפים הם לא בדיוק המספרים הנכונים.
אברהם בר דוד: אנחנו מעריכים שאם המצב יימשך כמו שהוא עכשיו מחודש אוקטובר, שבו משרד הבטחון פסק להוציא הזמנות בפועל, אם זה יימשך עוד מספר חודשים אז רוב המפעלים האלה לא יוכלו להחזיק את האנשים אלא יתחילו לפטר ואכן הם התחילו לפטר.
אברהם בר דוד: ההערכה שלנו - - -
רונית תירוש: האם יש כבר פיטורין?
אברהם בר דוד: יש כבר פיטורין של כמה מאות אנשים, יחד מכל המפעלים, עשרה איש פה, חמישה עשר איש שם אבל יש כבר פיטורים.