GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תהלה בן גיא: ההערה השניה המאד חשובה בעיני היא שכזה דבר, כמו שעכשיו אודי דיבר עליו, להניח שני דגמים של חמד”ע בשני מקבצים בדרום הוא לא משהו שאפשר להפיל על הרשויות כי זה לא יצמח ועוד בתכנון זה יפול.
תהלה בן גיא: זה חייב להיות משהו שקשור למשהו מערכתי שמשרד החינוך יקח על עצמו.
רונית תירוש: ברשותכם, אנסה לסכם מספר תובנות מן הדיון עם קצת 'שיעורי בית'.
רונית תירוש: ראשית, אני רוצה לציין שה-8 למרץ הוא יום האישה וב-6 למרץ אנחנו נקיים כאן ישיבה מיוחדת שתמוקד בנושא קידום נשים במדע ובאקדמיה, ואני אשמח אם כל מי שהיה כאן ומוצא ענין, יקח חלק מן הדיון, יירשם ונזמין אותו באופן רשמי, נסדיר את כניסתו לכאן.
רונית תירוש: לגבי מה שדיברנו כאן היום וזה הרבה מאד דברים.
רונית תירוש: קודם כל אני שמחה על השיח הזה כי אולי מישהו הבין ולמד ושמע אחד מן השני, שכולכם אנשי מקצוע מאד מכובדים.
רונית תירוש: אני מברכת על כך ובהחלט מצפה לשיתופי פעולה.
רונית תירוש: אני פונה בעיקר למשרד החינוך ולמשרד המדע, שכרגע הנציג שלו יצא אבל, בכל זאת, משרד המדע הוא גם מקור בעל ענין שיכול לתקצב ולהיות שותף וישמח להיות שותף.
רונית תירוש: עם כסף שהוא סכומים קטנים מאד ביחס לאלה של משרד החינוך אבל הוא יכול לתת את תרומתו.
רונית תירוש: אני רוצה לברך את משרד החינוך על המאמץ המרוכז שהוא עושה בראשותו של עופר רימון וזה מורגש.
רונית תירוש: ואני בהחלט אשמח אם אתה תיצור סינרגיה ואיזשהו סינכרון עם שיתופי פעולה בין גורמים שונים שהופיעו כאן היום ואולי גם נוספים, וליצור מספר מודלים שרמא"ה תעקוב אחריהם.
רונית תירוש: ההערה האחרונה היתה בהחלט במקומה.
רונית תירוש: אני בהחלט בעד קבוצות לימוד הומוגניות לצרכי דיסציפלינה כזו או אחרת אבל במודלים שונים.
רונית תירוש: תנסו הומוגני לגמרי, הפרדה ממשית בין - - -
עופר רימון: קודם אני רוצה לבדוק את המצב הקיים, יכול להיות שיש לנו דברים קיימים.
רונית תירוש: אם אתה מנכה משתנים ולוקח בחינוך ממלכתי דתי, למשל, אז אתה בהחלט יכול למצוא, יש גם בית ספר לנזירות מיגזר הלא יהודי שגם בו יש הפרדה.
רונית תירוש: קח ותנכה משתנים לא רלבנטים אז תוכל להשוות.
רונית תירוש: או אז אם יש לזה תרומה אז זה נהדר.
רונית תירוש: תנסה מודל שמשלב – בין אם זה נחשון או כל גורם אחר, שיטה של חונכות, וככלל, תנסה לבנות ממה ששמעת אולי שניים שלושה מודלים ולראות מה המודל הכי מקדם.
רונית תירוש: זה לצורך בניית הכיתות או מיצוי פוטנציאל קיים.
רונית תירוש: איך אנחנו נמצה את הפוטנציאל במיטבו?
רונית תירוש: הדבר הבא הוא המורים.
רונית תירוש: יש לנו בעיית מחסור במורים, יש לנו בעיה של איכות המורים, פשרות שאנחנו עושים עם עצמנו, אני רואה את זה באנגלית ובכל מקצוע שבו אנחנו נמצאים בחסר, יש פשרות.
רונית תירוש: צריך לדעת איפה הקו האדום ואני לא יודעת לקבוע אותו.
רונית תירוש: יכול להיות שהקו האדום הוא היות המורה דוקטורנט או בעל תואר שני או מבחנים שתעשו ותגידו לא מתפשרים על פחות מזה אבל, תראו את הפוטנציאל האקדמי הקיים בשטח כדי לשדרג את איכות המורים.
רונית תירוש: זה יכול להיות חמד”ע, מכללת ליפשיץ, בית הספר הגבוה למדעים, מדע טק, או כל גורם אחר שאתה יכול להיעזר בו בצוות המקצועי שבו ובמעבדות שיש לו, החומרה.
רונית תירוש: ואם אתה יכול בעזרת המורים הקיימים, לשדרג ולשפר את איכותם, הם יכולים לנסוע שעה פעם בשבוע ולהיות מתומרצים על ידי "אופק חדש" או "עוז לתמורה" או כל מיני פטנטים אחרים שקיימים.
רונית תירוש: לשפר את האיכויות שלהם ואולי לרתום למרכזים הללו גם דוקטורנטים בשיטה של תימרוץ כמו מלגות כשמשרד החינוך יסייע.
רונית תירוש: הדבר הבא הוא המוקדים הפיזיים.
רונית תירוש: המרכזים עצמם, המבנה.
רונית תירוש: איפה יש לי את המבנה.
רונית תירוש: הרי מישהו מצפת לא יסע לתל אביב.
רונית תירוש: לא פעם בשבוע וגם לא פעם בחודש ולכן, צריך להקים מרכזים כאלה, הוצע פה לעשות את זה עבור הנגב, אולי הגליל, אתם תמפו לעצמכם, לפחות שני מרכזים נוספים בארץ אבל ברור לחלוטין, כמו שאמרה תהילה ובצדק, אי אפשר להסתפק בתפקיד של הרשויות.
רונית תירוש: אז שהיה מס רצינות שהרשויות תשתתפנה אפילו במשהו מאד סמלי על מנת להוכיח רצינות אבל פה משרד החינוך חייב לרתום את משרד האוצר, בגיבוי של משרד הבטחון והתעשיינים ויגיד: רבותי, אנחנו מדינת ישראל לא תישאר במקום שהיא נמצאת בו, בהייטק לסוגיו, אם אנחנו לא נעשה מהלך לאומי.
רונית תירוש: מהלך לאומי דורש תקציב אחרים ולכן צריך לרתום את משרד האוצר, לישיבות הבאות נדאג שהם יבואו וישמעו כדי לתת את התקציבים.
רונית תירוש: זה לא הרבה תקציבים.
רונית תירוש: זה "לא בשמים" והתפעול יכול להיות על ידי משרד המדע בשילוב עם משרד החינוך וקרנות.
רונית תירוש: אפשר לעשות את התיאום הזה ולהרים שני מרכזים כאלה.
רונית תירוש: או אז יהיה יותר קל ונגיש לעשות את הפעולות.
רונית תירוש: נאמר פה ענין של שעות מקבילות לפיזיקה וכימיה זה דבר שאתה יכול להוציא כהנחיה עם המינהל הפדגוגי לפיה אתה מבקש שבתי הספר ייערכו לשנה הבאה כך שלימודי פיזיקה וכימיה לא ייערכו באותן שעות, על מנת לאפשר לפוטנציאל הזה להרוויח 'גם וגם' ולא אחד על חשבון השני.
רונית תירוש: אם אתה תוכל למפות בארץ, מיקומים של מעבדות למדעים, במכללה כזו או במרכז אחר, למפות אותם ולהגיע למנהלי בתי הספר שאפשר להיעזר בלימודים, כמו גם למכללות להכשרת מורים שאין להן מעבדות, אתה יכול למפות ולומר: תיעזרו.
רונית תירוש: תוכל ליצור את הדוח שיח ולפעמים כל מה שצריך הוא מישהו שיחבר, שיזמין לישיבה משותפת ומשם יוצאים לדרך.
רונית תירוש: ודאי יהיה לזה ערך מוסף.
רונית תירוש: אמרתם שהדוקטורנטים כמעט לא משלמים שכר לימוד אז אני לא יודעת איך לתמרץ אבל כן לרתום את הסטודנטים הללו לחונכות, כמו נחשון או אחרת מנחשון, אולי פחות וירטואלי ויותר פיזי.
רונית תירוש: שמעת פה הרבה, תחשוב איך אתה יוצר איזה ערך מוסף מכל מה ששמענו.
רונית תירוש: אני מאד מאד מודה לכם.
רונית תירוש: מצפה לראות אתכם גם בישיבות הבאות.
רונית תירוש: בהצלחה.
רונית תירוש: אנחנו מודים לכל הנוכחים שהגיעו ואנחנו נפתח היום דיון ראשון בתחומו, אני מעריכה ומקווה שגם יהיה לו המשך, גם בשטח וגם במעקב שנעשה, הנושא שלנו תכנית חירום אקדמית לפיתוח תחומי מחקר, לאור פוטנציאל הגז והנפט של ישראל בים התיכון.
רונית תירוש: אני רוצה להודות באופן מיוחד לפרופסור רות ארנון, ראש האקדמיה הלאומית למדעים, שבמסגרת מפגש היכרות אתה אמרה לי שחייבים לחשוב קדימה כי יש לנו תחום חדש במדינת ישראל שהוא מתפתח, ואין לנו כח אדם מיומן לנושא הזה, בין אם מדובר בכוחות אקדמיים למחקר, ובין אם מדובר בהכשרה של מהנדסים לתחומים של קידוח, של מים, של ים, של איכות סביבה וכל מה שקשור לזה, וודאי שהיריעה קצרה מלהכיל את כל הנושאים שניחשף להם בדיון הזה, וכנראה גם בדיונים נוספים.
רונית תירוש: אני מאד מקווה שכל מי שהזמנו הגיע ואני רק רוצה לבקש שאם יש גורמים נוספים שלהערתכם קשורים לנושא הזה ויכולים לתרום לדיון על מנת לקדם את הנושא שלשמו אנחנו מתכנסים, דהיינו, שיהיה במדינת ישראל מספיק כח אדם מיומן בכל תחומי העיסוק שקשורים לנושא הנפט, הגז וכל המשאבים הללו שהם בבחינת חידוש מרענן וטוב עבורנו כמדינה, אשמח לקבל וענת, מנהלת הוועדה, תשמח לקבל המלצות להזמנה של אנשים נוספים ככל שיש כאלה ואני כבר אשאל בקול רם, כי לא ראיתי ברשימת המוזמנים אז אולי חשבנו שזה מוקדם מדי כי הדיון הוא אולי אקדמי אבל חשבתי לנכון, ואני כבר חוזרת בי כי אני רואה שהוזמנו גם נציגי חברות הגז, אלה אנשים שבשטח, אנשים שבשטח שיאמרו לנו: תראו, היום אנחנו נעזרים בכוחות מחו"ל משום ששם הנושא הזה כבר ידוע ויש מיומנות בענין ויש ידע בענין, אני הייתי מאד רוצה שהכל יהיה "כחול לבן".
רונית תירוש: זו המטרה, אני מעריכה, של פרופ' ארנון וכל מי שקשור לכך באקדמיה.
רונית תירוש: מאחר וחבר הכנסת דב חנין צריך להשתתף בוועדה אחרת, אחרוג ממנהגי ואאפשר לו לדבר.
רונית תירוש: מיד לאחר מכן, אבקש מפרופ' רות ארנון ושוב, ביוזמתה הדיון הזה ואני מברכת על כך.
דב חנין: תודה רבה לך גבירתי יושבת הראש.
דב חנין: אני מברך קודם כל אותך ואת הוועדה על קיום הדיון ומודה לאקדמיה הישראלית למדעים ולפרופ' ארנון על היוזמה ועל נייר המחקר הראשוני או הצעת המחקר הראשונית שהם הביאו בפנינו.
דב חנין: גבירתי יושבת הראש, הדיון הזה הוא לחלוטין בזמן ובמקום ואנחנו מדברים על נושא שהוא גם מאד חשוב וגם מאד דחוף.
דב חנין: כפי שבצדק אמרת גבירתי יושבת הראש, יסודו של הענין בחדשות טובות.
דב חנין: התגלו בחופינו מרבצים גדולים של גז טבעי ומתחת למרבצים האלה ככל הנראה נמצאת גם שכבת נפט.
דב חנין: בסך הכל זו חדשה טובה.
דב חנין: זה יכול לקדם את השחרור שלנו ואת העצמאות האנרגטית שלנו וגם יכול לתרום לקופתה של מדינת ישראל כספים נוספים.
דב חנין: החדשה היא חדשה טובה אבל יש אתה גם מורכבות ויש אתה גם סכנות, והסכנות האלו גדולות במיוחד כשאנחנו מדברים על קידוחי נפט ימיים, כולנו מכירים את האסון הגדול שהתרחש במפרץ מקסיקו, אסון שלקח לארצות הברית של אמריקה הגדולה, יותר מחצי שנה כדי לעצור את הדליפה ומי יודע מתי יתוקנו הנזקים הסביבתיים העצומים שנוצרו כתוצאה מאותה דליפה.
דב חנין: הדברים האלה צריכים להיות לנגד עינינו.
דב חנין: זו מדינה שיש לה הרבה מאד ידע וחברות כלכליות, יש להן הרבה מאד ידע בקידוחי נפט ימיים ובכל זאת התרחשה התקלה.
דב חנין: אני קראתי – ואני מציע לכל אחד מאתנו לקרוא את הדין והחשבון של ועדת החקירה על האסון הזה, דוח שהתפרסם לפני מספר חודשים, ותראו שם שהיו הרבה רצון ומחשבה מוקדמת איך למנוע את זה, ולא שהלכו לזה באדישות ובכל זאת האסון הזה התרחש.
דב חנין: אני אומר את הדברים כיוון שצריך להיות ברור לכולנו – וזו נקודת המוצא שלי, שהים התיכון איננו מפרץ מקסיקו והוא לא חלק מן האוקיינוס האטלנטי, הוא בסופו של דבר ים קטן וסגור, יש לנו את מיצרי גיברלטר בצד אחד, את תעלת סואץ בצד שני וחוץ מזה הים סגור בכל הכיוונים.
דב חנין: מפרץ מקסיקו לעומת זאת, הוא חלק בלתי נפרד מן האוקיינוס האטלנטי, הוא נקודת המוצא של המסוע האטלנטי, מה שקרוי בשפה פחות מקצועית זרם הגולף, זרם מים מאד גדול שיוצא משם לכיוון צפון מזרח ובעצם מנקה או מוציא מים מתוך המפרץ באופן שוטף.
דב חנין: לכן, אם אצלנו תתרחש תקלה, היא תהיה הרבה יותר בעייתית והרבה יותר מסוכנת.
דב חנין: זו פעם ראשונה, הבדל ראשון.
דב חנין: הבדל שני נוגע לעומק הקידוחים.
דב חנין: במפרץ מקסיקו התקלה התרחשה בקידוחים שהיו בעומק של כ- ואצלנו מדובר כרגע על קידוחים שהם מתחת לשכבת הגז, בעומק שבין 6,000-, יותר מפי ארבע מעומק הקידוחים במפרץ מקסיקו, זה עומק ultra deep water, שבו רמת הידע בעולם על השאלה איך מתמודדים עם תקלה היא מאד מוגבלת, אני מבין שגם חברת "נובל אנרג'י" שמבצעת את הקידוחים בחופי ישראל ושהיא ודאי חברה עם הרבה נסיון, גם היא אומרת בגלוי שאין לה את כל הידע איך להתמודד עם תקלות אם תתרחשנה בעומק כל כך גדול.
דב חנין: כמובן ההבדל השלישי, ואני אומר את זה בצער אבל כולנו צריכים להיות מפוקחים, ישראל, עם כל הכבוד ויש לי הרבה כבוד למדינת ישראל, היא לא האימפריה האמריקאית הגדולה ואין לנו לא את היכולת הכלכלית ולא את היכולת הלוגיסטית שממשל אובמה יכול היה להעמיד לרשות כל המערכות הרלבנטיות כשהתרחש האסון במפרץ מקסיקו, לוגיסטיקה אדירה וכמויות אדירות של כסף שארצות הברית של אמריקה מסוגלת להשקיע.
דב חנין: לא אנחנו ולא אף אחת מן המדינות שנמצאות על חופי הים התיכון דומה לארצות הברית מן הבחינה הזאת.
דב חנין: אולם, בשעה שכל האינדיקציות מלמדות על כך שאנחנו צריכים להתנהל בזהירות רבה יותר, אנחנו בפועל מתנהלים בזהירות פחותה יותר וזה הדבר המקומם והמדאיג.
דב חנין: אנחנו מאשרים קידוחי נפט בים על בסיס של חוק נפט היסטורי משנת 1952, שעד לאחרונה חשבתי שהחוק הזה נחקק כי פשוט לא הכירו את המילה 'סביבה' ולכן היא לא מופיעה שם אבל שמעתי מחוקרת מאוניברסיטת חיפה, שחוקרת את הענין שדווקא הכירו את המלה 'סביבה' ובכוונה לא הכניסו אותה אל החקיקה הזו מתוך השפעה של חברות נפט אמריקאיות, שהיו מעורבות בתהליך החקיקה, כבר ב-1952.
דב חנין: בכל מקרה החוק הזה הוא חוק בעייתי, הוא מקים מועצת נפט שבמועצה המייעצת שלו אין אפילו נציג אחד של המשרד להגנת הסביבה, שלא תגידו איזה איש סביבה מן החברה להגנת הטבע, אלא שאפילו נציג של המשרד להגנת הסביבה לא יושב בוועדה שמאשרת קידוחי נפט בחוק כזה, וזה הסטנדרט שממנו אנחנו מאשרים קידוחי נפט בפועל, שכבר הולכים ויוצאים לדרך בחודשים הקרובים בישראל.
דב חנין: אני מאד מברך על ההתגייסות, גם על הדיון הזה – ואני רואה את זה כלא פחות מהתגייסות, של האקדמיה הישראלית, למחקר רציני, עצמאי מעמיק, ומהיר ככל האפשר, גם בשאלה מה ככל האפשר, גם בשאלות של פוטנציאליים והפוטנציאלים הם אכן גדולים וצריך להשתמש בהם ככל האפשר, וגם בשאלות של סיכונים וזהירויות שאנחנו צריכים לנקוט בהן.
דב חנין: אני שומע שגם במועצה להשכלה גבוהה, ישנן לפחות שתי הצעות שמונחות על השולחן להקמת מכון מחקר אוניברסיטאי בתחום הזה, אני מברך גם על המהלך הזה ואני מאד מקווה, גברתי יושבת הראש, שכיושבת ראש הוועדה הזו, תלווי את הנושא באופן אינטנסיבי כדי לראות שכל העזרה שאנחנו יכולים, מן הזוית של הכנסת, לתת לכם, כדי שהדברים יצאו לפועל ויתקדמו, עם לוח זמנים שיאפשר לנו לתת תשובות ואולי יסייע לנו למתן התשובות לאתגרים שאנחנו עומדים בפניהם, אכן יצאו לפועל.
דב חנין: אני שב ומתנצל על כך שאיאלץ לצאת בעוד מספר דקות, כי יש לי דיון בוועדה אחרת.
רונית תירוש: תודה רבה לךָ ולחבר הכנסת בן סימון שמצטרף.
רונית תירוש: כדרכו של חבר הכנסת חנין, הנושא של "הירוקים" של איכות הסביבה ואיכות חיים בתוך כך, מאד דומיננטי אצלו והוא כיוון את בקשותיו לנושא הזה, זה בהחלט נושא שאני אצטרך לוודא שיש לנו מספיק מומחים שישימו לב לכך שהדברים נעשים בצורה שתמנע ככל שניתן כשלים כאלה ואחרים וזיהומים כאלה ואחרים, אבל כמו שפתחתי ואמרתי, אנחנו למעשה מקימים מדינה, היום, יש אוצר טבע שישפיע מאד –אני מקווה– על חיינו במובן הטוב של המילה, ואנחנו צריכים לוודא שכח האדם שיוקצה לכך בכל התחומים הוא יהיה "כחול לבן" ובכך יש תפקיד מאד חשוב לאקדמיה.
רונית תירוש: אשמח לשמוע דברי פתיחה של פרופ' ארנון ולאחר מכן פרופ' צבי בן אברהם יציג בפניו מצגת.
רות ארנון: קודם כל אני מזדהה לחלוטין עם כל הדברים של חבר הכנסת חנין, הנושא של איכות הסביבה וכל הבעיה של האקולוגיה הקשורה לקידוחי הנפט הוא נושא שעומד לנגד עיניי, יש לנו ארץ קטנה מדי מכדי שנוכל לסכן את האספקט הזה.
רות ארנון: אנחנו נתברכנו בהגדלת שטחה של הארץ, אולי אפילו בלמעלה מהכפלת שטחה של הארץ, מרגע שנתגלו הקידוחים בים התיכון, וכל איזור הים התיכון מבחינה חוקית שייך למדינת ישראל על מנת לעשות בו קידוחי נפט.
רות ארנון: זה נושא שעד לפני כשנה וחצי בכלל לא היה בארץ ולכן, מדענים בארץ לא התעניינו בנושא הזה.
רות ארנון: לכן אין לנו בכלל כח אדם שמבין, לא את הצד הטכני, לא את הצד המקצועי ולא את הצד הסביבתי.
רות ארנון: לכן חשוב מאד לפתח כח אדם כזה ולפתח אותו במהירות.
רות ארנון: ברגע שהועלתה הבעיה הזו, חשבנו קודם כל איך בכלל ניגשים לזה ואיך עושים את זה.
רות ארנון: מאחר שלא היה לנו הידע אז מיניתי ועדה בינלאומית, ארבעה אנשים מטובי האנשים שעוסקים באספקט המדעי בנושא הזה בעולם, הם באו, הם ישבו כאן שבוע, לפני זה הם קיבלו המון חומר, הם ישבו שבוע, ראיינו את כל מי שניתן לראיין בנושא הזה ואחרי זה הגישו דוח, דוח מְמַצב ודרך אגב, אחד מחברי הוועדה הבינלאומית היה מנורבגיה כי חשבתי שלנור
רות ארנון: בגיה יש את הנסיון של עשר השנים האחרון, הם גם נכנסו חדשים לתחום ולכן יוכלו לייעץ לנו אולי בצורה יותר קונקרטית מאשר ארץ כמו ארצות הברית.
רות ארנון: לאחר שהתקבל הדוח של הוועדה הבינלאומית מיניתי ועדה ישראלית כדי שתאמץ את מסקנות הדוח אבל תתייחס לשאלה מה אנחנו צריכים לעשות מבחינה קונקרטית, והמסקנה היתה שקודם כל, מאחר שאין לנו בכלל כח אדם מיומן אנחנו חייבים לייצר כח אדם כזה, סגל מקצועי, מדעי, מחקרי ומעשי, כדי שיוכל לעזור לנו גם לפתח את המשאבים וגם לטובת הציבור ולטובת הציבור מכל מיני אספקטים, גם מבחינה כלכלית וגם מבחינה סביבתית.
רות ארנון: ברור היה שצריך קודם כל למצוא דרך מהירה לחנך אנשים ושוב, בעזרת הוועדה הישראלית המקצועית שדנה בנושא, ועל סמך פנייה שפניתי ליושב ראש ות"ת שהקצה את מעט המשאבים הדרושים לזה עכשיו, כבר נפתחו שני מוקדי הוראה בארץ, שבהם כבר מתחילים להכשיר אנשים.
רות ארנון: אין לנו עכשיו מרצים שירצו, ואנחנו מביאים מרצים מחו"ל כדי שהם יִפתחו את כל הנושא הזה ואני מקווה שבמשך כשלש שנים, גם על ידי זה שאנחנו שולחים אנשים שיתמחו בחו"ל, נצליח לבנות את הגרעין של הסגל המדעי ואני אשאיר לפרופ' בן אברהם להרחיב.
רונית תירוש: האם שני המוקדים שציינתם, הם בטכניון וברופין?
רות ארנון: אחד בחיפה, שהוא משותף לכל איזור הצפון, לטכניון לאוניברסיטת חיפה וגם למכון לחקר הימים.
רות ארנון: השני, באוניברסיטה העברית ובאוניברסיטת בן גוריון, משותף לשתיהן.
רונית תירוש: מה לגבי מכללת רופין ואוניברסיטת תל אביב?
רות ארנון: זה בצמרת, צבי בן אברהם הוא המומחה.
צבי בן-אברהם: תודה.
צבי בן-אברהם: אני רוצה להוסיף מספר מלים בהמשך לדברים של חבר הכנסת חנין, השקופית השניה תחזק יותר את חששותיך.
צבי בן-אברהם: האקדמיה הלאומית בראשות פרופ' ארנון 'הרימה את הכפפה' והחליטה להיכנס לענין הזה כי באמת, ראו, השקופית הזו מאד חשובה כי היא משווה את מזרח הים התיכון למפרץ מקסיקו.
צבי בן-אברהם: אנחנו מגדירים את מזרח הים התיכון מחופי הלבנט ועד מיצרי סיציליה, גיברלטר זה סיפור אחר.
צבי בן-אברהם: אמרתָּ נכון שמפרץ מקסיקו יש בו תעלה מאד עמוקה, תעלת מים מאד עמוקה שמחברת את מפרץ מקסיקו עם האוקינוס האטלנטי.
צבי בן-אברהם: אנחנו סגורים ב"אמבטיה", כי במיצרי סיציליה עומק המים הוא משהו כמו , שלא לדבר על כך שגיברלטר סוגר אותנו.
צבי בן-אברהם: אם יהיה לנו אסון כדוגמת האסון של B.P.
צבי בן-אברהם: תהיה פה שואה קטסטרופלית.
צבי בן-אברהם: הסתכל, אצלנו יש לנו את הים האיגיאי והים השחור, עם כל המפרצונים למיניהם, שם זה פשוט יחסית.
צבי בן-אברהם: פה אתה יכול לראות, בתמונה השמאלית, את הכתם האדום הזה, שזה כל האיזורים שסבלו מן הזיהום, אם לוקחים את אותו גודל למזרח הים התיכון אז אין ספק בכלל שאנחנו פה, אם אנחנו לא ניתן את הדעת על ההיבטים הסביבתיים, תהיה פה קטסטרופה די גדולה.
רות ארנון: עלולה להיות קטסטרופה, לא צריכים לומר את זה בבטחון.
צבי בן-אברהם: אם יקרה דבר כזה – ואני מקווה שלא, אני מקווה שאפשר יהיה למנוע קטסטרופה.
צבי בן-אברהם: אחרת שנים הזיהום ישאר ולא ייעלם.
רונית תירוש: הוא אומר שאין לזה פתרון.
רונית תירוש: כשיש זיהום אין לאן לצאת.
רונית תירוש: אנחנו צריכים להימנע מזה.
רונית תירוש: לשם כך צריכים כח אדם מאד מיומן ומקצועי.
צבי בן-אברהם: בעקבות הוועדה הבינלאומית ובעקבות הוועדה של האקדמיה, נפתחו מספר תכניות לימודים בנושא נפט וגז, האחת בטכניון ובאוניברסיטת חיפה, עם שילוב הגוף הצפוני והשני, שילוב של אוניברסיטת ירושלים ואוניברסיטת באר שבע, בד בבד עם ות"ת הרימו את הכפפה, זה לשאלתך, ויצאו עם 'קול קורא' להקמת מרכז ישראלי לחקר הים התיכון.
רונית תירוש: האם זה לא צריך להיות קרוב לים?
רונית תירוש: ואם מוזכרות אוניברסיטת באר שבע או ירושלים, האם לא צריך פקולטות קרובות לים?
רות ארנון: החוקרים משוייכים לאוניברסיטה, אבל יכולים לעשות את המחקר שלהם היכן שהם רוצים.
צבי בן-אברהם: יש באוניברסיטאות ירושלים ובאר שבע ואפילו בבר אילן, הרבה מאד חוקרים שחוקרים את הים.
רונית תירוש: אשמח לשמוע גם על רופין.
צבי בן-אברהם: בעקבות הקול הקורא נוצרו שתי קבוצות שמגישות הצעה לקול הקורא, אני מאמין ויש לנו הרבה אינדיקציות להאמין שבסוף יצטרפו לגוף אחד, אנחנו מאד קרובים לזה וכולנו נלך יחד.
צבי בן-אברהם: אני רוצה להסביר לכם למה היחלצות ממשלת ישראל היא כל כך חשובה לענין הזה, כי ספינת הדגל שלנו, השקמונה, שנמצאת בחקר הימים והאגמים, עומדת בפני השבתה, ספינה מיושנת, ואנחנו בקושי מקרטעים.
צבי בן-אברהם: כדי לקיים מחקר מודרני בים התיכון, האמצעים שצריכים להעמיד לרשות המערכת הם הרבה יותר גדולים.
צבי בן-אברהם: אתן דוגמה, אחת מספינות המחקר הגרמניות היא ספינה שגדולה בערך פי עשר מהשקמונה, כל יום ספינה כזה עולה 60,000 יורו, אין בכלל מערכת שבנויה, טרם נפל האסימון שאנחנו חייבים להתחיל להשקיע את הכספים האלה.
רונית תירוש: האם יש כאן נציג של משרד האוצר?
רונית תירוש: אני שמחה שהגעת.
רות ארנון: למשרד התשתיות יש תקציבים לנושא, הוא חבר לאקדמיה והוא רוצים לשתף פעולה.
רונית תירוש: צריך להיות פה שיתוף פעולה בינמשרדי, גם למשרד לאיכות הסביבה צריך להיות ענין, גם למשרד התשתיות, גם למשרד האוצר וגם למשרד ראש הממשלה שצריך להבין שיש פה דיסציפלינה חדשה.
צבי קורן: יש פה גם נציגים מן התעשייה, שמייצגת תעשייה בינלאומית ולא מוזכרת פה.
צבי קורן: יש פה נציגות מן התעשייה שבאה אך ורק ממוטיב ציוני.
צבי קורן: אך ורק, ללא שום ענין אלא מאינטרס הוא העשרת הידע.
צבי קורן: הדברים האלה לא הוזכרו כלל בדוח.
רונית תירוש: לכן הוזמנתם לכאן, תשמיעו את קולכם.
צבי קורן: לא כל כך הוזמנו, די "התגנבנו".
רונית תירוש: אתם מוזמנים.
רות ארנון: התעשייה היחידה שאני יודעת שמעורבת בנושא, היא דווקא מן החברות הזרות שאלה הן המשקיעות אבל אולי אנחנו נתן קודם לצבי לסיים.
רונית תירוש: "היא הנותנת", שבדקתי ואמרתי שייתכן שלא הוזמנו אנשים שהם רלבנטים לדיון מאחר וזה נושא חדש, ועבורי הוא בוודאי חדש, וביקשתי להיעזר בכם כדי שתאמרו מי השותפים הרלבנטים לדיונים הבאים.
דניאל בן-סימון: הנושא לא חדש.
רונית תירוש: לי הוא חדש.
רונית תירוש: אני חשה פה הרבה מטענים, אבל נעשה סדר ו"נשוט" בשלום.
צבי בן-אברהם: אני רוצה לפתוח את הדיון להרבה אנשים.
צבי בן-אברהם: ישנה תעשיה כמובן, ויושב לידי דר' קורן, מייצג את חברת "פראדיים" שזו חברה ישראלית, דיברנו גם אתה, אי אפשר לכלול את מלוא הקריטריונים, יש הרבה מאד אנשים שמתעניינים אבל המסר החשוב שהאקדמיה מביאה הוא שהמאמץ התקציבי של המערכת הוא מאד קטן בהשוואה למה שעומד בפנינו.
צבי בן-אברהם: האחוז מסך כל הכספים שהולכים לחקר הים הוא מאד קטן ולכן אנחנו רצינו לאמץ את המודל הנורבגי, כי מה קרה עם המודל הנורבגי?
צבי בן-אברהם: כשתגליות הנפט הראשונות הגיעו מן הים הצפוני אז מדינות סקנדינביה, אימצו מודל יוצא מן הכלל, במיוחד מובילה דנמרק שאפילו יותר מנורבגיה וגם נורבגיה, המודל הזה אמר - - -
רונית תירוש: האם זה נושא שפותח שם לפני עשר שנים?
רות ארנון: בערך.
רונית תירוש: זאת אומרת שזה די חדשני.
צבי בן-אברהם: מה שאומר המודל הנורבגי הוא שחלק מסוים, אחוז מסוים מתמלוגי הנפט מוקצה למחקר בנושא, מחקר ולימוד בנושא.
צבי בן-אברהם: לא הגבילו את החברות והרי הן יכלו לעשות את זה אצלם אבל הם העדיפו לעשות את זה באקדמיה או באוניברסיטאות כמו "ברגן" ו"אוסלו" ואחרות וכתוצאה מכך, תוך שני עשורים האוניברסיטאות הפכו למובילות בתחום הזה.
רונית תירוש: אתמול קראתי בעתון, שהוקמה הקרן וְוַעדת הכספים תדון בזה מחר, קרן לניצול תמלוגי הגז.
רונית תירוש: אז בין היתר, יושב פה נציג האוצר, אני ממש צריכה אתכם פעילים בישיבה הזו, לא די בלסמן "וי" שהגעתם והלכתם כי יש לי ענין שאתם תעבירו הלאה, ככל שתשתכנעו שאכן הדברים מוצדקים, לקחת חלק מתמלוגי הגז על מנת להשקיע אותם במחקר.
רונית תירוש: לא סתם אמרתי שאני רוצה שיהיה גם נציג משרד ראש הממשלה ולהבא אם לא יגיעו אתעקש לפני.
רונית תירוש: חשוב שנעשה שני דברים במקביל, האחד שנקבע עתיד גם בחקיקה ובהסדרים ובמקביל, אנחנו צריכים כרגע לתת הרבה מאד תמריצים ותקציבים על מנת לקדם את הנושא.
רונית תירוש: אחרת כולנו נפסיד.
רונית תירוש: האם תוכל לומר, מה אומר המודל מעבר לענין של הקצאת תקציבים למחקר?
צבי בן-אברהם: כמובן שנגיע ל- steady state, אם אנחנו מאמצים את המודל הנורבגי זה נהדר.
צבי בן-אברהם: 4% או 3% או 2%.
צבי בן-אברהם: עד שיגיעו כספי התמלוגים האלה יקח הרבה זמן, עד שהם יתחילו להיות רווחיים ואנחנו לא יכולים לחכות לכן, במספר אופנים, מערכות שונות הרימו את הכפפה לדוגמה, קרן בת שבע, שהיא בחסות האקדמיה הלאומית למדעים מממנת מרצים אורחים, ות"ת נתנה מן seed money כזה של 20 מליון שקל לשלש שנים וזה כמובן לא מספיק, זה איזשהו 'סיד' כדי להתחיל לגייס משאבים מן התעשיה וממקומות אחרים.
צבי בן-אברהם: הממשלה צריכה להיכנס יותר ברצינות כי השטח האקונומי של מדינת ישראל מה שנקרא:
צבי בן-אברהם: "E.E.Z" Exclusive Economic Zone, שיש לנו בו את כל הזכויות, הדגה והמחצבים, הנפט והגז וחומרי הבניה, לא פחות חשוב, השטח שלו הוא כגודל שטח מדינת ישראל כולל 'השטחים'.
צבי בן-אברהם: כל שטח מדינת ישראל, זאת אומרת שהוא מכפיל את שטח מדינת ישראל במודל הכי קונסרווטיבי שהמדינות השכנות מסכימות לו, יש מודלים שלפיהם זה יכול להיות אפילו יותר וכמות המשאבים שנכנסת היום מן האקדמיה והממשלה לים, בסך הכל לים, היא קטנטונת את הדברים האלה צריך להבין, וזה בעצם המסר העיקרי בכל הדבר הזה.
רות ארנון: שאלתְ על המודל הנורבגי, יש לי אותו לפניי ואני יכולה אחר כך לספק לך אותו אבל, בכל אופן, מה שזה אומר הוא שהמדינה תשקיע גם בתעשיה וגם באקדמיה, מתמלוגי הנפט, בתעשיה, באקדמיה ובמכוני מחקר, שיעסקו ספציפית בנושא.
רונית תירוש: כל מי שרוצה לדבר שיעביר פתק ונוכל להתארגן בצורה מכובדת.
גדעון גְרָדֵר: אני רציתי בנוסף למה שנאמר קודם בעיקר על ידי צבי, להגיד מספר מלים על התכנית שפתחנו בטכניון בשיתוף פעולה עם אוניברסיטת חיפה.
גדעון גְרָדֵר: זו תכנית, אחת מתוך השתיים שהוזכרו קודם, התכנית הזו קיבלה גם את ה blessing ואת העזרה הראשונית ממשרד התשתיות, יושב כאן שלמה ולד שתרם רבות גם לעזרה הזו, התכנית הזו נפתחה בדצמבר עם עשרים וחמישה אנשים שכולם מהנדסים וחלקם עזבו מקומות עבודה שעבדו בהם שנים רבות כדי להצטרף לתכנית הזו.
גדעון גְרָדֵר: התכנית עומדת לתת תואר שני שנקרא "ללא תיזה" , תואר מקוצר בחמישה עשר חודשים - - -
רונית תירוש: לבוגרי אילו תארים?
גדעון גרדר: בוגרים של הנדסות כמו הנדסה כימית, הנדסת מכונות, הנדסה אוירונאוטית והנדסה אזרחית.
גדעון גרדר: אלה בוגרים שיש להם את הידע הראשוני כדי להשתלב בתוך תכנית מן הסוג הזה, אנחנו מתמקדים בקידוחים ימיים ובהפקה ימית.
גדעון גרדר: התכנית השניה שמדובר עליה, יכול להיות שהיא תתמקד בהפקה יבשתית, ואחד הדברים, אחד האתגרים שנאמר כאן קודם שעומד מולנו, הוא להביא את כח ההוראה המתאים כי אין בארץ היום אנשים למשל שהם מומחים בקידוחים ימיים ובהיבטים הבטיחותיים של קידוחים כאלה.
גדעון גרדר: נאמר קודם שזה אחד הסיכונים הגדולים הוא שקורות תקלות בקידוחים ימיים, יצרנו קשר עם המובילים בתחום הזה ממספר אוניברסיטאות בארצות הברית ובנורבגיה והם באים ללמד כאן - - -
רונית תירוש: אני ברשותך רוצה לכוון את דבריך ואת דברי הבאים.
רונית תירוש: מאחר ויש לי ענין בסוף הדיון הזה לא לעשות רק 'וי' אלא לכתוב מכתב לראש הממשלה, לשר האוצר, לשר התשתיות, לשר להגנת הסביבה ועוד, אני הייתי שמחה לשמוע אופרטיבית במה אתם רואים צורך, גם מבחינת כח אדם וגם מבחינת הערכה תקציבית עם תיאור קצר של תמונת מצב נוכחית.
רונית תירוש: היום אנחנו נעזרים בפרופסורים מחו"ל שמגיעים ואותם אנחנו רוצים להחליף באחרים.
גדעון גרדר: כמובן שאותם מורים מחו"ל, שחלקם פרופסורים כמו שאמרת וחלקם בעיקר בצד הבטיחותי, הם לא פרופסורים, אלה מהנדסים שעולה הון תעופות להביא אותם, זהו סדר גודל של 100,000 דולר רק לשבועיים שלושה, לבוא ולתת קורס.
גדעון גרדר: נכון להיום הכספים למימון אנשים מן הסוג הזה שאחרינו הולכים ללמד בערב הסעודית ובדובאי, ואתם מבינים שיש ברנז'ה של אנשים כאלה שהם מאד יקרים, יקר להביא אותם.
גדעון גרדר: הטכניון לקח את הכפפה הזו והוא מממן את זה, הנהלת הטכניון מממנת את זה.
גדעון גרדר: אנחנו מנסים לייצר את הקשרים עם תעשיות שונות שיתמכו אבל אין לי ספק שפה, הכספים הממשלתיים צריכים להיכנס, ועד שלא נייצר, עד שהאקדמיה הישראלית תייצר אנשים שיוכלו ללמד את התחומים האלה מבפנים צריכים את התמיכה הזו.
רונית תירוש: כדי שלא תהיה 'אינפלציה' כמו עם עורכי הדין בארץ, כשנצא ב'קול קורא' עכשיו: בואו עכשיו נפתחים קורסים בכל האוניברסיטאות בנושאים האלה והאלה בהקשר של הגז וכולם רואים פה איזו אפשרות לסטארט אפ 'מדליק' עם רווחים בצידו, אני אבקש בסוף הדיון התיחסות גם לאיגום משאבים אקדמיים ואיגום ידע אקדמאי, ועל כן, האם אתה יכול כמה אנשים מומחים נדרשים לנו בתחומים השונים?
רונית תירוש: אני מבינה שאלה הרבה מאד תחומים, בטיחות, הנדסה טכנית וכו'.