GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם מיכאלי: האם עשיתם קצת מחקר בעניין הזה?
יעל לוי: לא, אבל רוב הילדים לא מקשיבים, הם נוהגים לפי דעתם.
גד גלזר: מה אמר לכם המומחה שהבאתם בנושא הזה?
ניצן חיים: מצאנו נתונים מתוך הצעת חוק אורח-חיים בריא, מ-2011.
ניצן חיים: מצאנו שבגנים בישראל שליש מהילדים מגיע עם עודף משקל וכ-80% מבני הנוער במשקל יתר יהפכו למבוגרים שמנים, כך שזה הוכח.
ניצן חיים: אנחנו בטוחים שהחלפה של מזון לא בריא בקפיטריות של בתי ספר במזון בריא תעשה את השינוי הזה.
הארון אבו סלמאן: הוועדה מדגישה שהיום אין פיקוח על סוג האוכל הנמכר בישראל והרכבו.
אברהם מיכאלי: במזנונים היום, לפי המחקר שלכם, כל אחד יכול להכניס מה שהוא רוצה.
אברהם מיכאלי: איך בבתי הספר היום המזנונים פעילים?
אברהם מיכאלי: האם יש בתי ספר שמסכימים שיעשו מזנון בפנים או שעושים מזנון בחוץ?
שכיב מוראד שנאן: זה בחוץ.
אברהם מיכאלי: האם זה רכב שעומד ומוכר?
קריאות: זה בפנים.
מיה הלוי: יש לך פה נציגים של 13 בתי ספר תיכוניים, כל המגוון קיים.
אברהם מיכאלי: לכולכם בבית הספר יש מזנון פנימי בתוך בית הספר?
שכיב מוראד שנאן: אני מכיר הרבה מאוד בתי ספר שהמזנון הוא מחוץ לגבולות בית הספר.
קתרין מנון הרן: גם וגם.
אברהם מיכאלי: זה יותר קשה לפיקוח.
שכיב מוראד שנאן: זה לא ניתן לפיקוח.
עידו ורטהימר: ראוי גם לציין שהפיקוח הוא על רמות ההיגיינה והסניטציה של האוכל – האם הוא אוכל מקולקל, האם הוא אוכל לא מקולקל – ולא על כמויות הנטרן או השומן או הסוכר שבו.
אברהם מיכאלי: לכן שאלתי אם בית הספר מרשה להכניס פנימה, בגלל שאין חקיקה ואין תקנות ברורות בעניין הזה, כך אני מבין.
אברהם מיכאלי: כל יצרן שרוצה למכור למפעיל המזנון יכול למכור.
גד גלזר: קיבלנו קודם ההערה שיש חקיקה בדרך גם על-ידי התמ"ת וגם על-ידי משרד הבריאות לגבי סוג המזון, לגבי השומן במזון, המלחים במזון וכו', כך שהדברים כן הולכים בכיוון שהילדים מדברים עליו.
אברהם מיכאלי: אני כחבר כנסת יכול להגיד לך שהכוונות של משרדי הממשלה הן אחרי לחצים, כי כבר היו פה כמה הצעות חוק פרטיות בעניין הזה של אוכל בריא.
אברהם מיכאלי: הממשלה כל הזמן אמרה שהיא לא רוצה לקדם את החקיקה, כי היא רוצה לקדם חקיקה כממשלה, ואמרתי "אדרבא".
אברהם מיכאלי: זה כבר כמה שנים טובות.
אברהם מיכאלי: עד שזה יתקדם ועד שזה יחוקק עוד - - -
גד גלזר: יהיו עוד כמה אנשים שמנים.
מיה הלוי: או שהם יפתחו לובי חזק ויקדמו את זה.
אברהם מיכאלי: זה טוב שאתם, כבני נוער, מעלים את הסוגיה הזאת, ולנו כחברי כנסת יש עוד מקור לחץ כשאנחנו באים ואומרים: רבותי, הנושא הזה בוער, אפילו בקרב בני הנוער, כי הם העלו את זה.
עדן סיבוני: הוועדה רוצה לציין שבמזנונים בבתי ספר מוכרים לרוב אוכל לא בריא כמו חטיפים, שתייה ממותקת, ממתקים, שבסופו של דבר לא תורמים לבריאות של הילד.
עדן סיבוני: אם בית הספר או משרד החינוך מחליטים על שנת בריאות אין שום סיבה שבבית הספר ימכרו לו את זה.
עדן סיבוני: אפילו אוכל שנחשב בריא, כמו פסטה או פיצה, הוא מתועש.
עדן סיבוני: הקפיטריה לא משקיעה כסף במזונות בריאים, כי היא רוצה להרוויח יותר.
עדן סיבוני: צריך פיקוח רב יותר על סוגי המזון שהם מכניסים.
אברהם מיכאלי: זו הצהרה מאוד לא סימפתית.
אברהם מיכאלי: אני עוד מעט אשאל את נציגי משרד החינוך.
אברהם מיכאלי: עוד פעם, במחקר שלכם ביררתם איך ממנים לדוגמה את האחראי על המזנון?
אברהם מיכאלי: מי האיש שמנהל את המזנון?
עדן סיבוני: בית הספר לא מתערב בזה, זה מנוהל על-ידי מישהו פרטי.
עדן סיבוני: בית הספר לא קשור למה שמוכרים שם, וזאת הבעיה בעצם.
שכיב מוראד שנאן: השאלה של חבר הכנסת היא אחרת.
שכיב מוראד שנאן: מי הגוף שנותן את האישור לאותו מפעיל מזנון להיכנס?
שכיב מוראד שנאן: מי עושה את המכרז, האם זו העירייה האם זה בית הספר?
עידו ורטהימר: הרשות המקומית.
ניצן חיים: הרשות המקומית ולפעמים בית הספר עצמו.
אברהם מיכאלי: זה נושא שנצטרך לבדוק לעומק.
אברהם מיכאלי: תבינו שפה מתחילה הבעיה.
אברהם מיכאלי: מישהו הזכיר פה רגולטור.
אברהם מיכאלי: רגולטור לא יכול לפקח אם אין לו קשר ישיר לאותו אדם שיושב שם.
אברהם מיכאלי: אתם כתלמידים קונים מה שמביאים לכם, אבל מישהו אמור גם לעצור את האספקה של הסחורה הזאת למזנון.
שכיב מוראד שנאן: לפקח על מה שנכנס.
אברהם מיכאלי: האם יש פונקציה כזאת, זה נושא שצריך לבדוק בנפרד.
קתרין מנון הרן: יש לנו פה מנהל בית ספר.
קתרין מנון הרן: אפשר לשאול אותו.
קתרין מנון הרן: שמעון, אתה יודע מי מפקח על מכרזים?
אברהם מיכאלי: אתה מנהל בית ספר?
שמעון אביכזר: כן.
אברהם מיכאלי: אתה היום רוצה לפתוח מזנון.
אברהם מיכאלי: דבר ראשון, את מי אתה שואל אם לפתוח או לא לפתוח מזנון בבית הספר?
אברהם מיכאלי: דבר שני, איך אתה בוחר את האדם?
אברהם מיכאלי: אתה לא עושה את זה על דעת עצמך, אני מנחש.
שמעון אביכזר: בדרך כלל יש מכרז שעיריית ירושלים מוציאה.
שמעון אביכזר: אנחנו כבית ספר החלטנו שאנחנו לא רוצים קפיטריה שתמכור מזון לא בריא לאורך כל היום.
שמעון אביכזר: מצאנו דמות שמוכנה להגיע רק לשעה או שעתיים כדי למכור ארוחת צהריים בריאה.
שמעון אביכזר: במובן הזה אנחנו ייחודיים.
שמעון אביכזר: שאר בתי הספר מקבלים מעיריית ירושלים את הדמות שמגיעה לבית הספר, מפעילה את הקפיטריה על-פי קריטריונים שעיריית ירושלים הגדירה.
שמעון אביכזר: בית הספר בכלל לא מעורב.
אברהם מיכאלי: הזכיין, שאני קורא לו "איש עסקים".
אברהם מיכאלי: אני לא מאמין שיש מתנדבים שעובדים במזנונים האלה.
גד גלזר: זה אותו דבר באוניברסיטה.
גד גלזר: באוניברסיטה יש מכרזים ויש מי שמארגן את המכרזים האלה, ולא הפקולטה עצמה מחליטה בסופו של דבר.
שמעון אביכזר: יש פקידים בעיריית ירושלים שמחליטים.
אברהם מיכאלי: באוניברסיטה יש הרבה מאוד מזנונים.
גד גלזר: תלוי איפה.
גד גלזר: יש פקולטות שיש להן רק מזנון אחד.
אברהם מיכאלי: בבית הספר יש סך הכול מזנון אחד, אם בכלל.
אברהם מיכאלי: האם למנהל בית הספר יש שיקול דעת להגיד לעיריית ירושלים שכך אתה רוצה וכך אתה לא רוצה?
שמעון אביכזר: לא.
אברהם מיכאלי: הנקודה ששמענו פה, שמזנונים בבית הספר מוכרים לרוב אוכל לא בריא.
מיה הלוי: אני יודעת שהנושא הזה מאוד מעסיק את מינהל חינוך ירושלים, ויש עיסוק שלם בנושא של הפסקה בריאה, של ארוחה בריאה.
מיה הלוי: יש איזה ניסיון לבנות תוכנית שונה למערכת החינוך בנושא של הפסקה בריאה.
מיה הלוי: אני לא יודעת אם יש נציג של מנח"י שיכול להציג את זה, אבל אני יודעת שמנח"י עוסק בנושא הזה ומחפש דרכים איך בכל זאת להיכנס.
מיה הלוי: אני מקווה שגם הדיון הזה בשילוב של - - -
אברהם מיכאלי: לדעתי עיריית ירושלים זו לא התחנה היחידה שצריך לבדוק ולבחון מאיפה הרעיון הזה של הפעלת מזנונים בבתי הספר בלי שום בקרה על ציוד, בלי שום בקרה על אוכל, בלי שום בקרה על יצרנים אלה או אחרים שמספקים שם דברים.
אברהם מיכאלי: מנהל בית ספר, אם הוא אכפתניק ומגלה מעורבות, יכול להיות שיגידו לו: אדוני, עד כאן, אם אין לו הסמכות לזה.
אברהם מיכאלי: סליחה, שמעון, אמרת שאתה לא רוצה את הפעלת המזנון הרגיל, האם עיריית ירושלים קיבלה את זה?
שמעון אביכזר: אני זכאי לומר שאני לא רוצה מזנון.
שמעון אביכזר: בכל מקרה, כמו שאמרתי, העירייה יוצרת קריטריונים.
שמעון אביכזר: אנשי עסקים מגיעים, ומי שזוכה במכרז מפעיל את זה בבתי הספר.
אברהם מיכאלי: אותו איש עסקים שזכה בהפעלת המזנון, אתה בסוף תפגע בו, אז יש לו עילה כלפי בית הספר או עיריית ירושלים לבוא ולתבוע.
אברהם מיכאלי: הוא זכה בתנאים מסוימים והוא פועל על-פי התנאים, ואתה כרגע משבש לו את היכולת.
אברהם מיכאלי: לכן צריך לבחון את הבסיס המשפטי לכך, בכלל איך עושים את המכרזים האלה.
שמעון אביכזר: אלינו הגיע זכיין והתנגדנו שהוא יפעיל את הקפיטריה, והוא איים בתביעה משפטית על עיריית ירושלים.
אברהם מיכאלי: משפטית, בצדק.
רעיה: אני כאן בתפקיד אימא.
רעיה: החוויה שלי היא חוויה שונה.
רעיה: הבן שלי לומד בתיכון שליד האוניברסיטה.
רעיה: יש דיאלוג פתוח ורציף בין הנהלת בית הספר לוועד ההורים.
רעיה: כשהיו בעיות עם סוג התזונה שהיתה בקפיטריה, הדברים השתנו ואין שום בעיה.
רעיה: אני לא יודעת על שום בעיה בנושא של מזון לא בריא או לא נקי.
רעיה: החוויה חיובית לחלוטין.
שמעון אביכזר: זה בית ספר בבעלות פרטית, לא בבעלות של עיריית ירושלים.
אברהם מיכאלי: הגב' רעיה, מי מפקח על זה?
אברהם מיכאלי: השאלה היא מי מפקח על זה.
רעיה: זה בית ספר פרטי.
אברהם מיכאלי: בית ספר פרטי עשה את זה, אבל אנחנו מדברים פה כרגע - - -
רעיה: זו החוויה שלי.
רעיה: אני לא יודעת לספר על החוויות של שאר בתי הספר.
אברהם מיכאלי: הגב' רעיה, מדברים פה על כלל בתי הספר ועל התזונה הכללית.
אברהם מיכאלי: ד"ר קאליפא, האם אתה יכול לתרום לנו משהו בקטע הזה כמשרד המדע?
אברהם מיכאלי: אני לא שואל אותך כמשרד החינוך.
יוסי קאליפא: אני אביע משהו אישי בנושא מניסיון אישי ואני אוסיף.
יוסי קאליפא: אני חייב להגיד שהרעיון הזה של פרלמנט נוער על נושאים שנוגעים לנוער, שהם בית לבית שאנחנו נמצאים בו זה רעיון נפלא.
יוסי קאליפא: הלוואי שיהיה אפשר, כמו שראש העיר אמר, להעביר את הנושאים האלה, את הדברים שמועלים על ידיכם, לפרקטיקה.
יוסי קאליפא: אם אנחנו נוגעים בנושא הקפיטריות, הייתי חמש שנים וחצי בפוסט דוקטורט בארצות-הברית והילדים שלי הלכו שם לבית ספר.
יוסי קאליפא: ואני חייב להגיד, שאולי זה יותר ממוסד שם, שבבתי ספר יש קפיטריות, ושם יש רעיון אחר.
יוסי קאליפא: ההורים רוצים לדעת מה הילדים אוכלים, וכל ילד בא עם כרטיס או עם קוד, וכל דבר שהוא לוקח עובר ברקוד בקופה והורה יכול לראות און-ליין את החשבון רק של הבן שלו, וכך לפקח האם הוא אכל מספיק ירקות, פירות, האם הוא אכל שומנים ודברים כאלה.
יוסי קאליפא: הפונקציה של פיקוח פה היא אפילו של ההורה.
יוסי קאליפא: אני אומר את זה כי אתם מנסים להעביר סמכות או גוף שיפקח על מה שהילדים שלנו הולכים.
יוסי קאליפא: אולי פה יכולה להיות השפעה גם להורים.
אברהם מיכאלי: עוד מעט נרחיב בזה.
אברהם מיכאלי: אני בוודאי לא בא בטענות רק למנהל בית הספר או למישהו ספציפי בבית הספר.
אברהם מיכאלי: בתוכנית הלימודים, לפעמים ההורים מאוד מעורבים.
אברהם מיכאלי: יש ועד הורים פעיל, ועד הורים שאפילו מתערב למורה איך לעשות משהו, ובענייני אוכל אני רואה שכל אחד משאיר את זה.
יוסי קאליפא: עלה פה עניין הסבסוד על-ידי אחד התלמידים ושאל היושב-ראש מי יסבסד.
יוסי קאליפא: אולי הרעיון שהכנסת פעם אחת תחשוב לטווח ארוך ותבין שאם הכנסת תוכל לממן או לסבסד את הקפיטריות האלה - - -
אברהם מיכאלי: הכנסת לא מממנת.
יוסי קאליפא: אני יודע.
יוסי קאליפא: לדוגמה, כשנפתחת קפיטריה בבית ספר, שמוכנה להפעיל קפיטריה כזאת, והכנסת או הגוף המוניציפאלי, לא משנה, יאמר שהוא ייתן סבסוד למפעיל להפעיל אוכל בריא, זה יעודד הפעלת קפיטריה בריאה.
יוסי קאליפא: אולי זו גם דרך להפעיל קפיטריות בריאות בבתי ספר.
אברהם מיכאלי: נשמע גם את בני הנוער, מה הם מציעים, אבל בוודאי כשהכנסת תידרש לעניין הזה, נצטרך לבחון גם את היישום של העניין.
אברהם מיכאלי: לכל הבעיות האלה יש כמה השלכות.
אברהם מיכאלי: המלה סובסידיה, שאתם משתמשים בה, תבינו שזה כסף שמישהו צריך לשים על השולחן.
אברהם מיכאלי: יש חוקים שחוקקו אותם, הם חוקים תיאורטיים נפלאים.
אברהם מיכאלי: בסוף אין כסף, והחוקים האלה לא מיושמים.
אברהם מיכאלי: אני מבקש להמשיך הלאה.
אברהם מיכאלי: מי בתור להציג את דבריו?
רמי מליקוב: הוועדה מציינת שניתן על-ידי שינויים בכמות הרכיבים באוכל להפוך אוכל לא בריא לאוכל בריא.
רמי מליקוב: לדוגמה, אפשר לקחת פיצה, להשתמש בקמח מלא במקום בקמח לבן ולשים יותר ירקות, וכך האוכל הלא בריא הופך לאוכל יותר בריא.
אברהם מיכאלי: האם אתם מביאים בחשבון שגם לזה יש עלויות?
רמי מליקוב: כן.
אברהם מיכאלי: מי יממן את העלויות האלה, התלמידים?
רמי מליקוב: מומחה הביא לנו דוגמה טובה לשלוש פיצריות בתל-אביב שעושות פיצות מקמח מלא והן הכי מבוקשות בעיר.
אברהם מיכאלי: תל-אביב זו לא דוגמה.
אברהם מיכאלי: האם פעם נכנסתם לפלאפליה, להבדיל מפיצה?
אברהם מיכאלי: האם ראיתם פלאפליות שמוכרות היום פלאפל ב-20 שקל למנה?
אברהם מיכאלי: יש פלאפליות שמוכרות ב-5 שקלים.
אברהם מיכאלי: מישהו פעם שאל מי הצרכן של ה-5 שקלים ומי הצרכן של ה-20 שקלים?
שכיב מוראד שנאן: ההבדל בכדורי הפלאפל.
אברהם מיכאלי: רבותי, הרעיון להפוך את זה לג'אנק פוד אכיל או ג'אנק פוד בריא זה טוב ומצוין, אבל אנחנו צריכים גם לחשוב שוב מה זה אומר מבחינה כספית, מי קונה את זה, כי אותה פיצריה בתל-אביב שמחזיקה את עצמה, זה מכיוון שיש מודעות בתל-אביב.
רמי מליקוב: אם לא נטפל בבעיה, כמו שכבר נאמר קודם, יהיו מחלות שנגרמות מהשמנה והן יעלו למשק ביותר מ-20 מיליארדי שקלים.
אברהם מיכאלי: אין ספק שאתם מעירים פה זווית מאוד נכונה.
אברהם מיכאלי: דיברת קודם על עניין של מניעת מחלות.
אברהם מיכאלי: מניעת מחלות זה הרבה מאוד כסף, ובאמת במדינה אנחנו מטפלים במחלה כשהיא כבר פורצת והרבה פעמים לא מטפלים במניעת המחלה שחוסכת הרבה מאוד כספים.
אברהם מיכאלי: כל האשפוזים בבתי חולים או כל המכשורים או התרופות זה אחרי שהמחלה כבר פרצה.
אברהם מיכאלי: שאלתי על הנקודה הזאת כדי שתביאו בחשבון שאותה פיצה, כשאתה מדבר על חיטה מלאה, היא בריאה וטובה, אבל צריך להביא בחשבון שזה ייקר את המחיר.
אברהם מיכאלי: זה אפשרי רק לאוכלוסיות מסוימות, אולי אותם תלמידים שאיתך בבית הספר, אבל לא כולם יוכלו לקנות פיצה כזאת.
רמי מליקוב: אחר כך יש לנו פה הצעות לפתרונות.
אברהם מיכאלי: אני מבין שסיימתם את הסבב.
קתרין מנון הרן: עכשיו ההצעות האופרטיביות.
אברהם מיכאלי: מכיוון שאני נותן לכם את הדקות עכשיו, אני רוצה שמישהו יגיד לי, אפילו מקרב החברים שיושבים מסביב לכם, האם הדברים שהוצגו פה על-ידי הוועדה, האם יש לכם את האיפכא מסתברא?
אברהם מיכאלי: דנתם בבוקר למה אתם מתערבים במה לאכול ומה לא לאכול.
אברהם מיכאלי: בבית הספר, אתם תלמידים שם, אתם חושבים שזה יהיה לא סביר או מוגזם שיתערבו ויגידו לכם בבית הספר מה לאכול במזנונים?
שחף אוחיון: אני מבית ספר תל"י בית חינוך.
שחף אוחיון: בתור ילדה שלא אוהבת לאכול את כל האוכל הבריא הזה, אני לא חושבת שנכון שיתערבו לנו במה שנאכל.
שחף אוחיון: כל אחד עם הבחירות שלו.
אברהם מיכאלי: אפילו שאת יודעת שזה גורם חלילה לחלות במחלות?
שחף אוחיון: גם.
שחף אוחיון: באיזה מקום אתה לא אוכל את זה כל הזמן.
שחף אוחיון: אם תאכל אוכל בריא כל הזמן, יימאס לך.
רמי מליקוב: העניין פה שהטעם של האוכל לא משתנה, זה אפילו נהפך יותר טעים.
רמי מליקוב: זה לא שאנחנו אוכלים כל הזמן כריך נבטים או אני לא יודע מה.
רמי מליקוב: זה אותו אוכל.
עדן משעלי: אוכל בריא הוא לא בהכרח אוכל שהוא לא טעים.
רמי מליקוב: יותר בריא זה לא אומר פחות טעים.
ניצן חיים: אני רוצה להגיב על מה שנאמר כאן.
ניצן חיים: ביומיים האחרונים היו בוועדה דיונים מאוד-מאוד סוערים בעניין הזה.
ניצן חיים: כפי שאני רואה את זה, לבית הספר יש תפקיד, הרי זה מוסד חינוכי, זאת הדרך שלנו להגיע לבני נוער שיהפכו להיות המבוגרים של העתיד.
ניצן חיים: בית הספר צריך לקחת חלק בשינוי ההרגלים של התלמידים, כדי להנהיג אורח חיים בריא יותר.
ניצן חיים: לבית הספר יש תפקיד מאוד-מאוד מכריע בשינוי הזה.
ניצן חיים: בנוסף, גם בסוף הרפורמה שאנחנו מציעים בהצעות האופרטיביות עדיין תהיה לתמידים בחירה בין אוכל שנחשב כביכול יותר בריא, כמו סלטים, סנדוויצ'ים ובין אוכל שנחשב עכשיו כג'אנק פוד אבל אנחנו מציעים שהוא יהיה יותר בריא.
ניצן חיים: תהיה עדיין פיצה, היא כן תהיה יותר בריאה ומקמח מלא, ולידה יהיה סלט.
ניצן חיים: זאת אומרת, לתלמידים עדיין תהיה אפשרות בחירה.
ניצן חיים: דבר אחרון, הג'אנק פוד והאוכל הלא בריא עדיין קיימים מחוץ לבית הספר כך שתלמידים יכולים לקנות בבוקר לעצמם פיצה מלאה בשמן, להביא לבית הספר ולאכול אותה בבית הספר אם זה באמת מה שהם רוצים.
שרה חנן: אם אפשר להתייחס למה שנאמר בסעיף ו', זה עניין של הרגלי אכילה.
שרה חנן: אם בית ספר יעביר סדרת שיעורים ויתחיל לאט-לאט לארגן מערכת אוכל שתכלול גם אוכל בריא בנוסף לג'אנק פוד בצורה הדרגתית, בהתחלה אולי יוסיפו לפיצה ירקות, ולאט-לאט ימשיכו, יהיה אפשר לשנות את הרגלי האכילה של הילד, ואולי נהפוך את הסעיף הזה שילדים שמנים באמת - - -
נדב אליה: זה כלול בהצעות האופרטיביות שלנו אחר-כך.
שרה אור: בהמשך אנחנו - - -
אברהם מיכאלי: היא מביעה את עמדתה בשלב של הצגת הבעיות.
ניצן חיים: יש לנו בהצעות האופרטיביות הרבה תשובות ופתרונות.
אברהם מיכאלי: נגיע לזה עוד מעט, ואז ניתן לכם בהמשך גם להציג אותן.
אברהם מיכאלי: נתחיל עם ההצעות שלכם לפתרונות.
תהילה מרים מזל: הוועדה קוראת לרפורמה שתמגר מכירה והגשה של אוכל לא בריא במזנוני בתי הספר.
תהילה מרים מזל: על-פי סעיפי הרפורמה המרכזיים הוועדה - - -
עידו ורטהימר: הוועדה דורשת הפחתה הדרגתית, שאורכה המינימלי של ההפחתה ההדרגתית הזאת יהיה חמש שנים, ובתום חמש השנים יימכר רק אוכל בריא במזנוני בתי הספר.
עידו ורטהימר: ההפחתה ההדרגתית היא של כמויות המלח, הסוכרים והשומנים, בעיקר שומן רווי, שומן טראנס וכולסטרול מסוג LDL, הכולסטרול הרע במזונות.
עידו ורטהימר: הכמויות המותרות של השומנים, המלחים והסוכרים ייקבעו על-ידי מומחים ממשרד הבריאות לגבי הכמות המומלצת ביום של כל אחד ואחד מן הדברים האלה: סוכרים, מלחים ושומנים, ויקבעו לאט-לאט את הרף שילך וירד לכמות המותרת.
אברהם מיכאלי: מאיפה תקבלו את המוצרים האלה?
אברהם מיכאלי: הרי זה לא ייצור עצמי של התלמידים.
אברהם מיכאלי: אני מבין שמישהו יצטרך לספק לכם את זה.
עידו ורטהימר: אני מדבר למשל על סנדוויצ'ים ופיצות - - -
אברהם מיכאלי: מי יביא אותם?
עידו ורטהימר: דברים שמכינים במקום.
אברהם מיכאלי: תקשיבו.
אברהם מיכאלי: כרגע ננתח את ההמלצה שלכם.
אברהם מיכאלי: אתם מדברים על הפחתת הגורמים המזיקים, אלה שגורמים למחלות.
אברהם מיכאלי: מהיכן אותו בעל מזנון יקבל את אותו מוצר?
עידו ורטהימר: יש מוצרים - - -
אברהם מיכאלי: אתה אומר שיש יצרנים שמספקים מוצרים כאלה, ואז המזנון יצטרך לקנות רק מאלה ואלה.
אברהם מיכאלי: בשביל זה אתה צריך לצייד את בעל המזנון באורך נשימה.
מיה הלוי: הוא נותן לו חמש שנים.
אברהם מיכאלי: לא רק חמש שנים.
אברהם מיכאלי: אם מחר הוא מביא פיצה בריאה, האם התלמידים יקנו את זה או לא יקנו את זה?
אברהם מיכאלי: אם זה עולה פי שלושה, מי יסבסד את זה?
יוסי קאליפא: זו היתה ההצעה, או המחוקק - - -
אברהם מיכאלי: רבותי, אני מלמד אתכם ליישם בחיים.
עידו ורטהימר: בשביל זה ההדרגתיות.
עידו ורטהימר: לא להפוך את הפיצה ישר לבריאה, טעם זה דבר נרכש.
עידו ורטהימר: לתת לתלמידים את הזמן, את חמש השנים להתרגל לטעם הבריא.
שכיב מוראד שנאן: והמחיר?
עידו ורטהימר: העניין של המחיר כבר יוצג בהצעה אופרטיבית אחרת בהמשך.
אברהם מיכאלי: ההמלצה הבאה, בבקשה.
בר דרעי: הוועדה מציעה שבסוף תקופת הרפורמה יוגש רק אוכל בריא במזנוני בתי הספר, כשהמטרה שלנו להפוך את הג'אנק פוד ליותר בריא, ואז יוגש רק אוכל בריא במזנוני בתי הספר.
בועז רוזנברג: בחלק של המודעות אנחנו ממליצים להכניס שיעורים בנושא אורח חיים בריא ותזונה נכונה כחלק מלימודי החובה, כך שתלמידים יוכלו לאכול בריא אחרי שעות בית הספר ולהתרגל לזה לבד.
אברהם מיכאלי: מה זאת אומרת לימודי חובה?
אברהם מיכאלי: מה אתם מציעים באופן מעשי?
רמי מליקוב: במסגרת המערכת השבועית.
אברהם מיכאלי: מערכת לימודים חובה ששם ילמדו את הילדים?
קריאה: מה צריך לאכול.
אברהם מיכאלי: אגב, היום במסגרת הלימודים – לא למדתי בשנתיים האחרונות.
אברהם מיכאלי: .. – היום אין שום שיעור כללי שמדבר על זה?
מיה הלוי: יש כניסה לזה ויש עיסוק מאוד גדול.
מיה הלוי: לא במקרה משרד החינוך הכריז השנה על שנת הבריאות.
מיה הלוי: יש הרבה מאוד תוכניות.
מיה הלוי: לא כל התלמידים האלה נחשפו אליהן, אבל מה שהם רוצים שזה תמיד יהיה חלק מלימודי החובה, לא רק בשנת הבריאות.
מיה הלוי: זה נושא שבפירוש הופך להיות יותר ויותר מרכזי, כי גם משרד החינוך מכיר בחשיבות כמו שצוינה כאן של המשמעות של החינוך בתהליך הזה.
ניצן חיים: הוועדה דוחקת לפיקוח ואכיפה הדוקים יותר על שימוש בחומרים ותוספים לא בריאים.
ניצן חיים: כלומר, אנחנו מדברים על חומרים משמרים, חומרי צבע, טעם, ריח וממתיקים מלאכותיים, שמוכנסים כיום לאוכל, תוך עדכון התקן הנוכחי שיותאם לתקנים המחמירים במדינות אחרות בעולם.
אברהם מיכאלי: האם אתם יכולים להגיד בשתי מלים מה זה התקנים המחמירים בעולם?
ניצן חיים: אני אביא דוגמה.
ניצן חיים: בארצות-הברית מצאנו במהלך המחקר שלנו שיש למשל ממתיק מלאכותי שאסור בארצות-הברית ומותר בישראל.
ניצן חיים: אנחנו מבקשים להחמיר את התקן.
בועז רוזנברג: אנחנו גם מעודדים את השתתפות ההורים בצעדי הרפורמה כך שלא רק התלמידים ילמדו על תזונה, גם להורים יהיה חלק בזה, ואז כשהתלמידים חוזרים הביתה, הם יוכלו להמשיך עם זה.
בועז רוזנברג: למשל אפשר להכניס סדנאות של אוכל בריא, או אפילו בישול, כך שהם לא יצטרכו להפשיר עוד פיצה כשהם מגיעים הביתה ויוכלו לאכול משהו בריא.
אברהם מיכאלי: האם במסגרת ההתייעצות עם ועדי ההורים, ההורים גילו נכונות להיכנס לתחום הזה, להיות פעילים?
אברהם מיכאלי: יש אימא טובה פה שאמרה שהיא מעורבת בבית הספר וזה בסדר.
אברהם מיכאלי: מה גיליתם על התנדבות ההורים בעניין הזה?
תהילה מרים מזל: לא דנו בזה.
תהילה מרים מזל: לא שאלנו את ההורים.
אברהם מיכאלי: יש המלצה שלכם שההורים יהיו חלק מהפעילות, ואת ההורים אי-אפשר בשום חוק לנדב.
אברהם מיכאלי: הורים מתנדבים להיות בוועד הורים בבית ספר.
אברהם מיכאלי: הייתי 16 שנה יושב-ראש ועד ההורים, אף אחד לא הכריח אותי.
בועז רוזנברג: אפשר ליזום סדנאות משותפות.
נועם אביטל: ההורים רוצים להיות בריאים.
עידו ורטהימר: לא מדברים על ועד הורים.
אברהם מיכאלי: רבותי, שההצעה שלכם תמיד תהיה הצעה שאפשר ליישם אותה.
מיה הלוי: יש פה אולי נציגה של מנח"י.
הדס: לגבי ההורים, יש במנח"י תוכנית של ארוחת עשר שמיועדת לגני ילדים ולכיתות א'-ב', שבה התלמידים מקבלים ערכה לשימוש רב-פעמי לסנדוויץ', לפרי ולירק.
הדס: הם מחזירים הביתה, וכך הם גם מקבלים אוכל בריא והם גם חוסכים את השימוש בשקיות פלסטיק.
הדס: זאת אומרת, זה שילוב של סביבה ובריאות ביחד.
הדס: ההורים משתפים פעולה בצורה יוצאת מן הכלל.
אברהם מיכאלי: הם עברו הסברה לפני כן על כך?
הדס: הם קיבלו.
הדס: חילקו פלאיירים לבתים, ההורים קיבלו הסברה ומשתפים פעולה בצורה יוצאת מן הכלל.
מיה הלוי: זה בגיל הצעיר ופה יש לנו בני נוער.
מיה הלוי: פה אנחנו רואים אפשרות להמשיך תוכניות כאלה.
ניצן חיים: אני רוצה להוסיף נתון שגם אותו מצאנו בהצעת חוק של אורח חיים בריא.
ניצן חיים: מתוך 150,000 תינוקות הנולדים בישראל מדי שנה, כחמישית מהם שותים משקאות מוגזים, ממותקים, בין גיל שנה לשנתיים.
ניצן חיים: אנחנו רואים פה חוסר מודעות של הורים למה שהם נותנים לילדים שלהם לשתות ולאכול.
ניצן חיים: אנחנו מציעים שיתוף של ההורים, כי אנחנו מאמינים שברגע שההורים ידעו יותר, הם גם יוכלו לקחת חלק בפעילות החינוכית הזאת גם בבית.
שרה אור: הוועדה מציעה רישום אזהרות על גבי אריזות של מוצרי מזון המכילות רכיבים המזיקים לבריאות בדומה לסיגריות.
שרה אור: האזהרה תהיה בולטת על האריזה, ויהיה כתוב בה שיש גורם מסוכן כגון שומנים לא בריאים, יותר מדי נטרן וסוכרים.
שרה אור: כמו שמבליטים שבמוצר יש דברים כמו ויטמינים, כך יהיו גם אזהרות שזה עלול להזיק לבריאות בעתיד אם יאכלו כמויות מאותו מזון.
אברהם מיכאלי: כל זה בתיאום עם משרד הבריאות, אני מבין, מבחינת הקביעה.
אברהם מיכאלי: מי הגורם הקובע להמלצתכם?
אברהם מיכאלי: האם משרד הבריאות?
שרה אור: כן.
שרה אור: כך הם יהיו הרבה יותר מודעים לעניין שיש גורם מסכן.
אברהם מיכאלי: זו המלצה טובה.
עדן משעלי: הוועדה ממליצה להעניק תמיכה שיווקית לעסק שיחל לפעול מייד לפי תקנות הרפורמה כבר בשנה הראשונה ליישומה.
עדן משעלי: זאת אומרת, אנחנו רוצים לזרז את כל העניין הזה, וכל בעל עסק שיירתם, יתוגמל כראוי, וכך זה ייתן מוטיבציה.
ניצן חיים: הוועדה, למרות שהיא מודעת לבעיה הכלכלית שנובעת מהעניין, כפי שזה כבר נידון כאן לפני כן, מבקשת לסבסד מזונות בריאים שנמכרים במזנונים של בתי הספר ובכך להגדיל את כמות ומבחר המזונות הבריאים שיימכרו ויוגשו על-ידי המזנונים.
ניצן חיים: אני יכולה להביא דוגמה מבית הספר שאני לומדת בו, ליד"ה, שיש לנו סלט בקפיטריה ויש סנדוויץ', אבל ילדים לא קונים אותם יותר מדי.
ניצן חיים: סלט עולה בין 15 ל-20 שקל, וילדים מעדיפים לשלם 10 שקלים על משולש פיצה במקום סלט.
ניצן חיים: הוועדה הסכימה על זה שאם אנחנו רוצים להגביר את הצריכה של מזונות בריאים לעומת מזונות לא בריאים, אנחנו רוצים להוריד את המחיר.
עידו ורטהימר: בנוסף יש גם עניין של כלכלה.
עידו ורטהימר: ככל שהביקוש למוצר גדל יש תחרות בין היצרנים והמחיר יורד.
עידו ורטהימר: ככל שנעודד יותר קנייה של מוצרי מזון בריאים, המחיר שלהם ירד באופן טבעי.
מיה הלוי: אנחנו צריכים עכשיו להצביע.
אברהם מיכאלי: לפני הצבעה.
אברהם מיכאלי: שמענו את ההמלצות שלכם.
אברהם מיכאלי: ההמלצות חכמות, יפות.
אברהם מיכאלי: אמרתי שצריך לחשוב על הפאן היישומי, אבל תפקידכם לא תמיד לחשוב עד הסוף, תפקידכם להציע ולהמליץ, ומי שצריך לשבור את הראש זה הבית הזה, כשגם הממשלה תביא את הצעת החוק שלה וגם חברי הכנסת שמציעים יביאו את הצעות החוק שלהם.
אברהם מיכאלי: אגב, אתם יודעים איך ועדת כנסת מתנהלת?
אברהם מיכאלי: יושבים בה נציגים מכל מגוון המגזרים.
אברהם מיכאלי: זה אומר גם הממשלה, גם הכנסת וגם מגזרים שלישיים, וכל אחד יכול לבוא ולהביע אפילו את הדעה ההפוכה.
אברהם מיכאלי: לכן הדעות שלכם, שתגענה לפה יום אחד, אני מקווה שהן ייבחנו בצורה הכי מעמיקה ויגיעו למסקנות.
אברהם מיכאלי: בסוף, כשנגיע למימוש ההמלצות שלכם, נביא בחשבון את הנושא הבריאותי מעל הכול, כי ההמלצות שלכם באמת מכוונות לכך שנמנע מחלות ואז הטיפול הרפואי יהיה זול יותר וגם לא נצטרך להתעסק בו, וודאי נביא בחשבון גם את הסובסידיה.
אברהם מיכאלי: אף פעם לא חושבים מה יהיה קדימה, תמיד חושבים על היום הזה.
אברהם מיכאלי: היום יש לנו מצב ביטחוני חמור – מעבירים כסף לביטחון, לא חושבים על הבריאות מחר, שאם נזניח 10 שנים, נצטרך לשלם על זה ביוקר.
אברהם מיכאלי: אלה דברים שנצטרך להביא לבית הזה ולהכריע פה.
אברהם מיכאלי: האם מישהו מהתלמידים רצה להגיד משהו הפוך מהדברים האלה או משהו שונה?
איתי: רציתי לשאול על סעיף 5.
איתי: אתם מנסים לעודד את שיתוף ההורים בצעדי הרפורמה כאילו זה מה שיעזור לרפורמה הזאת.
איתי: בהרבה מקרים זה דווקא ההיפך.
איתי: זאת אומרת, הרבה פעמים ההורים הם הגורם השמרני שלא מוכן לשמוע שמשנים את האוכל.
איתי: זכורים כל מיני הורים שאומרים: כן, נורא טוב לאכול בשר, תמשיכו לאכול בשר, זה בריא וכו', למרות שמחקרים מוכיחים שעוף למשל הרבה יותר טוב מבשר.
איתי: אם הממשלה או הכנסת יעשו מהלך וישאירו את ההורים בחוץ, זה יעשה אותו הרבה יותר יעיל.
איתי: אתם יכולים להתייחס לזה?
רמי מליקוב: כתוב אחרי זה בהמשך "באמצעות קיום סדנאות משותפות לתלמידים, להורים - - - ".
רמי מליקוב: זה אומר שההורים יהיו מודעים לזה שעוף יותר בריא מבשר.
אברהם מיכאלי: מי לא דיבר?
דביר: שאלת האם נראה לנו בסדר שבתי הספר יתערבו במה שאני אוכל בבית הספר.
דביר: לדעתי זה בסדר גמור, כי היום הפיצה הבריאה לא נראית טעימה, אבל בעוד שלושה חודשים זה יהיה לי טעים ואני אוכל את זה כל הזמן.
דביר: במקום להתרגל לפיצה טעימה אני מתרגל לנקניקיות שבא לי להקיא מהן.
אברהם מיכאלי: נתתי גם לך לדבר.
שרון: הייתי אפילו מציעה, אם אפשר, שהקפיטריות לא יהיו עסק פרטי, אלא רשת מבוקרת על-ידי משרד הבריאות, וכל בית ספר יקבל מישהו מהרשת הזאת.
אברהם מיכאלי: מיה הלוי, תנהלי את ההצבעות.
מיה הלוי: יש לנו יושבת-ראש.
קתרין מנון הרן: אנחנו מבקשים ממך לקרוא סעיף ראשון.
אברהם מיכאלי: אני נותן לך רשות לדבר לפני שמצביעים.
גלעד: יש לי שאלה לגבי סעיף 3.
גלעד: אני באופן אישי חוזר הביתה בממוצע אחרי השעה 17:00.
גלעד: אני יודע שאם יכניסו עוד שעות למערכת בנושא אורח חיים בריא, לי באופן אישי לא יהיה זמן להרבה מאוד דברים אחרים שאני עושה מחוץ לבית הספר.
אברהם מיכאלי: למה הדברים האחרים יותר חשובים מאורח חיים בריא?
אברהם מיכאלי: מי אמר שבבית הספר שלך אי-אפשר לחתוך 50% ולוותר?
גלעד: אין 50% לחתוך.
גלעד: רוב הזמן שאני מחוץ לבית הספר מוקדש להדרכה בצופים, ואתה לא יכול להגיד שזה - - -
אברהם מיכאלי: זה חשוב מאוד, אין ספק.
קריאה: אתה יכול להעביר את זה גם בצופים, לחניכים שלך.
גלעד: אם אתה מכניס את השעות האלה לבית הספר, לי לא יהיה זמן גם וגם.
גלעד: זה אומנם חשוב, אבל יש דברים חשובים יותר.
אברהם מיכאלי: בסדר, גלעד.
אברהם מיכאלי: שמענו את הדעה שלך.
אברהם מיכאלי: רבותי, בואו נעבור לשלב ההצבעה.