GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רפי איפרגן: אנחנו בעצם נקים מתקן שיטפל במים וייתן לפרובינציית בואנוס איירס מים איכותיים לשתייה.
רפי איפרגן: ארגנטינה סובלת מבעיית מים קשה מאוד, לא בגלל שאין מים, אלא בגלל שהמים לא זמינים שם בגלל בעיות של איכות מים וביטחון מים.
רפי איפרגן: זו הפעילות שאנחנו מבצעים גם בארץ וגם בעולם.
רפי איפרגן: אני אדגיש שוב, שלמרות משבר המים ולמרות שיש לנו קושי אמיתי לטפל בסוגיות הקשורות לקידום של פעילות כדי להחזיר את המים לאקוויפרים, אנחנו מקווים שזה יקרה משנת 2014 כאשר רוב מתקני ההתפלה יעבדו ותפוקת המים המותפלים בארץ תגיע לכ-600,000,000 מטר קוב בשנה.
רפי איפרגן: אז נוכל להשאיר את מי התהום ולגרום לכך שהמפלס של הכינרת יעלה.
רפי איפרגן: מעבר לכל זה, הטכנולוגיות, המדע, האקדמיה, התעשייה – הם הגורמים המאפשרים לחברת "מקורות" להביא את הפתרונות האלה למדינת ישראל.
רפי איפרגן: אנחנו מציעים להקים את מרכז המחקר בהשקעה של 50,000,000 שקלים על ידי הממשלה, ולקדם את הרעיון של התאגיד ההיברידי שהזכרתי.
אברהם מיכאלי: תודה על הנתונים שהצגת בפנינו.
אברהם מיכאלי: זה מחזק אותנו לפתוח את הדיון היותר רחב, עם הגורמים השונים שיושבים איתנו כאן ועם הגורמים שלא יושבים כאן.
אברהם מיכאלי: אנחנו עוד אולי נמשיך לעקוב אחרי הנושא הזה, כי הסוגיה שאתה מעלה היא סוגיה מאוד חשובה.
אברהם מיכאלי: אני אציג פה כמה נתונים, שאספו מחלקת המחקר והמידע של הכנסת.
אברהם מיכאלי: רועי גולדשמידט נמצא כאן איתנו.
אברהם מיכאלי: מכון הייצוא מסר למחלקת מחקר ומידע, שהיקף הייצוא הישראלי בתחומי טכנולוגיות המים בשנת 2011 עמד על 1.6 מיליארד, כאשר היעד הממשלתי בשנת 2011 היה שני מיליארד דולר.
אברהם מיכאלי: אני שואל, למה המדען הראשי לא התייחס באופן ראוי לדברים האלה שהממשלה קבעה כיעד.
אברהם מיכאלי: על פי מחקרי ה-OECD, בזמנו מדינת ישראל דורגה בין המדינות המובילות בכל הנוגע לפטנטים בתחומי טכנולוגיות סביבתיות.
אברהם מיכאלי: בין הצטיינות בפטנטים לבין תוצאות שאנחנו צריכים להגיע אליהן, גם בהיקף של הפיתוח בישראל ואחר כך גם בייצוא, ישנם פערים וישנם חסמים.
אברהם מיכאלי: אנחנו נדון בסיבות לחסמים האלה.
אברהם מיכאלי: יש דעות כאלה ואחרות בקרב המומחים ובקרב משרדי ממשלה.
אברהם מיכאלי: את עיקר הדיון שלנו אנחנו צריכים לשים סביב השאלה, מהו הפוטנציאל האמיתי של שוק טכנולוגיית המים.
אברהם מיכאלי: אם אין היום מיצוי פוטנציאל בפועל, איך אנחנו כמדינה נוכל לשחרר את החסמים האלה ולהגיע לתוצאות: גם לעזור לגופים יותר גדולים ולא רק לחברות קטנות, שהרי בסוף אותן חברות קטנות לא מצליחות להגיע לאותו מיצוי פוטנציאל.
אברהם מיכאלי: "מקורות" היא גם מומחית בתחום וגם יש לה תוכניות, כפי שהוצגו פה - ואפשר להתווכח אם אפשר להחליף תוכנית כזו בתוכנית אחרת.
אברהם מיכאלי: אנחנו צריכים להגיע לאותו יעד של הגדלה מקסימאלית של ניצול הפוטנציאל שלנו, גם בתחום הטכנולוגי בתחום המים.
אברהם מיכאלי: בשנים האחרונות המדינה דחתה ודחתה את סוגיית ההתפלה, כאשר בסוף הגיעו לאותה תוצאה, אחרי עשרות שנים של דשדוש.
אברהם מיכאלי: מהצד השני, אנחנו כאן בכנסת נלחמים על הוזלת המים, כי האזרח שמקבל את המים צריך לקבל אותם במחיר סביר ככל האפשר.
אברהם מיכאלי: אנחנו לא רוצים שלא יקרה מצב שצריכת המים תיהפך למוצר כזה יקר, עד כי האזרח לא יצרך את המים.
אברהם מיכאלי: אני רוצה לשמוע את מר לאופמן משחמ.
אברהם מיכאלי: תשלים את הזווית הנוספת שלכם בשחמ במסגרת "מקורות".
אברהם מיכאלי: אחר כך נשמע את נציגי הממשלה השונים, שחשוב שהם יציגו את ההתייחסות שלהם לכל הסוגיה הזו.
עפר לאופמן: שחמ זו חברת בת של "מקורות", שאחראית על הביצוע של חברת "מקורות".
עפר לאופמן: אני המנכ"ל של חברת "מקורות" ביצוע וייזום, שהוקמה כדי לקחת את אותו ידע וניסיון, שרפי הציג בפניכם, שנצבר במשך 75 שנות קיומה של החברה הזו, על מנת למנף אותו לקידום פרויקטים, בעיקר בחו"ל.
עפר לאופמן: כמו שרפי ציין, אנחנו הולכים להיות הגורם המוביל בקפריסין, עם אספקה של כ-40% מתצרוכת המים לשתייה באי קפריסין.
עפר לאופמן: אנחנו גם מעורבים בפרויקטים נוספים בעולם, כמו שרפי ציין: בארגנטינה, במספר מדינות באפריקה, ואנחנו נכנסים כרגע גם לפרויקטים במספר מדינות במזרח אירופה.
עפר לאופמן: כל זה מבוסס על הידע שנצבר ב"מקורות", על הטכנולוגיות השונות, תוך ניצול העובדה שאנחנו ניגשים לפרויקטים האלה ולוקחים איתנו חברות וטכנולוגיות ישראליות, מייצאים את זה לעולם כולו, מייצרים הכנסה נוספת ומביאים הרבה מאוד כבוד למדינת ישראל, לטעמי.
עפר לאופמן: אני לא רוצה להרחיב בשלב הזה יותר.
אברהם מיכאלי: אני רוצה עכשיו לעבור לכמה משרדי ממשלה.
אברהם מיכאלי: אני רוצה קודם כל לפנות למר שאקי, שהוא מנהל פרויקטים מיוחדים בלשכת המדען הראשי.
אברהם מיכאלי: תציג לי את הראייה המקצועית שלך.
אברהם מיכאלי: איך אתה רואה את הפוטנציאל האמיתי?
אברהם מיכאלי: איפה החסמים.
גיל שאקי: קודם כל, כידוע לכם, בלשכת המדען הראשי יש לנו מספר כלים גנריים שתומכים במו"פ בשלבים השונים, החל מהשלב של הלינקים בין האקדמיה לתעשייה, המשך בשלב של חממות טכנולוגיות, יזמים מתחילים, מסגרות של תנופה וקרן המו"פ, שזה הכלי המרכזי שלנו – מו"פ תחרותי.
גיל שאקי: באופן מסורתי ועקרוני, ב-DNA שלנו אנחנו ניזונים מהשטח.
גיל שאקי: לפי הביקוש שיש בשוק, אנחנו בודקים את התוכניות על פי קריטריונים של איכות, ולא משנה לנו באיזה סקטור זה.
גיל שאקי: המטרה שלנו היא לקדם תעשייה ישראלית עתירת ידע תחרותית בשווקים הגלובליים, כאשר השוק בוחר לאיזה תחומים הוא לוקח את זה.
גיל שאקי: עדיין יש תחומים מסוימים, שאנחנו בראייה מקצועית שלנו חושבים שראוי לתת להם פוש מיוחד, בעיקר כשזה נוגע ליצירת תשתיות, שבלי התערבות של הממשלה זה לא יקרה: כמו תחום הננו-טכנולוגיה, כמו בתחום הביו- טכנולוגיה, כמו בתחום של קידום תעשיות מסורתיות באמצעות חדשנות.
גיל שאקי: כמובן, אנחנו פועלים בהתאם להחלטות ממשלה לקידום תחומים מסוימים, שנובעים משיקולים כאלה ואחרים, כמו התוכנית הלאומית לתחבורה, ששם כל הממשק מול התעשייה עובר דרכנו.
גיל שאקי: כך גם התוכנית להפחתת פליטות גזי חממה.
גיל שאקי: כל מה שנוגע לקידום תעשייה ישראלית עתירת ידע.
גיל שאקי: כך גם החלטת הממשלה בנושא של מים ובנושא של אנרגיות מתחדשות.
אברהם מיכאלי: בוא נעצור בהחלטות ממשלה.
אברהם מיכאלי: הרי היו החלטות ממשלה לפני 5 שנים.
אברהם מיכאלי: שני הפרויקטים הגדולים שהצבתם לעצמכם לא מיושמים.
גיל שאקי: אני אגיד מה מיושם, מה לא מיושם ואיפה החסמים.
גיל שאקי: מה שיושם קרה בפועל בתהליכים של בוטומט.
גיל שאקי: יש מעגל של מגנט בתחום המים.
גיל שאקי: יש חממה ייעודית בתחום המים – חממת כנרות.
גיל שאקי: זה חלק מהמנגנונים של המדען הראשי, וזה בא לידי ביטוי במספרים האלה של ה-3%, כפי שמופיעים פה.
גיל שאקי: אני לא יודע מה הפרופורציה של שוק המים מכלל התל"ג הישראלי, ובטח לא מהייצוא הישראלי, אבל אני לא בטוח שזה עובר את ה-3%.
גיל שאקי: זאת אומרת, שצריך לראות בפרופורציות של המשק כמה מהווה טכנולוגיית המים מכלל המשק.
גיל שאקי: צריך לקחת את זה בחשבון.
גיל שאקי: לגבי מרכז טכנולוגיות מים – אני לא יודע להתייחס, וחבל לי.
אברהם מיכאלי: אני לא יודע מתי הכנסת תתייחס לזה.
אברהם מיכאלי: היום זאת הזדמנות.
גיל שאקי: הנקודה היא בירוקרטיה: איפה זה עומד היום ולאיפה זה הולך קדימה.
גיל שאקי: היום נדרשת הקצאת קרקע, ואנחנו פועלים מול מנהלת מחוז דרום במינהל מקרקעי ישראל.
אברהם מיכאלי: האם נמצא פה מישהו מהמינהל או ממשרד השיכון?
גיל שאקי: זה לא בסמכות שלנו.
גיל שאקי: אנחנו לא יודעים להקצות קרקע.
אברהם מיכאלי: אנחנו ממשלה אחת.
אברהם מיכאלי: אין כמה ממשלות.
גיל שאקי: מכיוון שבסופו של דבר אנחנו רוצים לראות את המרקם הזה עולה לשטח, מצליח חי וקיים, אנחנו דוחפים איפה שאנחנו צריכים, גם בנושא של חסמים משפטיים אחרים.
אברהם מיכאלי: אני מבטיח לך, שבסוף הישיבה הזו חה"כ בן סימון ואני מגישים שאילתא דחופה לשר השיכון בעניין הזה.
אברהם מיכאלי: הוא אמור להשיב לנו בשם מינהל מקרקעי ישראל, מה הסיבה שזה תקוע 5 שנים.
גיל שאקי: נשמח לסיוע שלכם.
דניאל בן-סימון: הוא מהמפלגה שלו.
אברהם מיכאלי: עזוב מפלגה עכשיו.
אברהם מיכאלי: אני שמתי אותך בראש.
גיל שאקי: גם שר התמ"ת מעורב בזה, ובשבוע הבא אמורה להיות לו פגישה עם מנהל מינהל מקרעי ישראל, בנצי ליברמן, כאשר אחד הנושאים שעל הפרק זה הנושא הזה.
אברהם מיכאלי: אלא אם כן, בסוף שיניתם גישה לגבי אותו מרכז והחלטתם שאולי הוא לא נחוץ.
גיל שאקי: לקח לנו הרבה זמן לקבל תגובה מהאנשים בשדה בוקר, שיגידו לנו איזה שטח קרקע הם רוצים להקצות לזה.
גיל שאקי: אני אמרתי: "החלטת הממשלה אמרה שדה בוקר, אבל המהות של העניין זה להקים מרכז לטכנולוגיית מים.
גיל שאקי: אם זה לא הולך בשדה בוקר, בואו נעשה את זה במקום אחר".
גיל שאקי: האמירה הזו סייעה לקידום העניינים, ופתאום יש הצעה לקרקע.
גיל שאקי: עכשיו ההצעה הזו צריכה להיות מקובלת על מינהל מקרקעי ישראל.
גיל שאקי: בזהירות הראויה: אני אופטימי.
גיל שאקי: אני לא חושב שצריך להכביר פה במילים בכל הנושא של קרקעות.
גיל שאקי: יש מקום, לדעתי, להיות אופטימי ולראות שתוך חודשיים-שלושה – ובכוונה אני אומר את זה בפורום הזה – אנחנו מפרסמים את הקול הקורא לזכיינים לבוא ולהציע הצעות.
גיל שאקי: אני רוצה לומר מילה, שמתחברת למה שרפי אמר פה.
גיל שאקי: אני בהחלט חושב, שכדאי ל"מקורות" להסתכל על זה שוב כדי לראות איך אתם מתחברים למיזם הזה.
גיל שאקי: למיזם הזה יש תקציב מדינה.
גיל שאקי: אתה דיברת על תקציב של 50,00,000 שקלים.
גיל שאקי: אנחנו מדברים על תקציב מדינה של 35,000,000 שקלים, כאשר הזכיין יזכה בהפעלת המרכז ל-5 שנים.
גיל שאקי: מדובר באותו קונספט, באותם רעיונות.
גיל שאקי: להבנתי, זה פועם.
גיל שאקי: רפי אומר שזה משלים.
גיל שאקי: הפלטפורמה המוצעת באמצעות המרכז לטכנולוגיית מים בשדה בוקר יכולה בהחלט להתאים.
גיל שאקי: נשמח מאוד לראות את "מקורות" משתלבים באחד הקונסורציומים שניגשים ומשתתפים בהליך התחרותי הזה.
אברהם מיכאלי: השאלה שלי עדיין נותרת.
אברהם מיכאלי: למה רק 3% מוקצים על ידכם לתחומי טכנולוגיית המים, כאשר המים זה החמצן של המדינה?
אברהם מיכאלי: אתה אומר לי תל"ג.
אברהם מיכאלי: אנחנו כרגע מדברים על מים.
גיל שאקי: בתקציב שיש לנו אנחנו לא מקצים כסף מראש לשום תחום.
גיל שאקי: זה עניין של מדיניות כללית הנוגעת לכל הדברים.
גיל שאקי: חדשות לבקרים יש כל הזמן הצעות, לתעדף תחום כזה או אחר.
גיל שאקי: זה לחם חוקנו.
גיל שאקי: כאשר יש החלטת ממשלה ואנו נדרשים לה, אנחנו פועלים במסגרת של החלטת הממשלה.
גיל שאקי: דוגמא נפלאה לכך זה תחליפי נפט לתחבורה.
גיל שאקי: אנחנו עושים מה שצריך במסגרת הזו.
גיל שאקי: מעבר לזה, אנחנו מיוזמתנו לא מתקצבים סכום מסוים.
גיל שאקי: אנחנו ניזונים מבקשות.
אברהם מיכאלי: ואם יוצגו מחר פרויקטים נוספים וחדשים?
גיל שאקי: יש תקציב.
אברהם מיכאלי: יש על מה לדון.
גיל שאקי: לגמרי.
גיל שאקי: אין מגבלה.
גיל שאקי: קודם כל תחום הקלינטק בשנים האחרונות, כמו שזה תחום צומח בעולם ובישראל, כך גם בלשכת המדען הראשי.
גיל שאקי: אני לא יודע את המספר המדויק, אבל בשנה האחרונה זה היווה 10% מסך תקציבי המדען הראשי.
גיל שאקי: לפני 5 שנים המצב לא היה ככה.
גיל שאקי: זה היווה אולי 2%-3%.
גיל שאקי: זאת אומרת: התחום צומח.
גיל שאקי: למה זה 3% ולא 4% או 2%?
גיל שאקי: אלה תהליכים שנובעים מהשטח, ואנחנו עוזרים איפה שאנחנו מוצאים לנכון.
גיל שאקי: הכל תלוי באיכות של הבקשות המוגשות.
גיל שאקי: ברשותך, אדוני היו"ר, עוד שתי התייחסויות בנוגע לחסמים, להתפתחות של הענף הזה בכלל ומה יגרום לזה שיהיו יותר בקשות.
גיל שאקי: להבנתי, החסמים נוגעים לשתי נקודות.
גיל שאקי: נקודה אחת, שלנו יש פחות כלים לעשות אותה אבל היא סופר חשובה וסופר קריטית – ואני שומע את זה כל הזמן מהשטח - שכנראה אין מספיק יזמויות שבאות מהשטח כמו בתחום התקשורת או בתחום התוכנה – דברים שכל הזמן יש כי יש יזמויות, יש משקיעים ויש אקו סיסטם מסוים.
גיל שאקי: יזמים נמשכים יותר לתחומים האלה.
גיל שאקי: בתחום של המים ובתחום הקלינטק בכלל יש בעיה לקלוט יזמויות חדשות.
אברהם מיכאלי: הם מבקשים כרגע לפתח את המו"פ.
אברהם מיכאלי: אם המרכז בשדה בוקר לא קם, לפחות תתנו להם.
אברהם מיכאלי: אולי הם יפתחו את זה.
גיל שאקי: הנתונים המופיעים פה הם נתונים של 2010.
גיל שאקי: אין לנו עדיין נתונים סדורים של 2011.
גיל שאקי: בשנת 2007-2009 ראינו צמיחה.
גיל שאקי: בשנת 2010 ראינו סטגנציה, ובשנת 2011 אנחנו רואים ירידה.
גיל שאקי: אנחנו שומעים מחממת כינרות, שמתמקדים כבר כמה שנים בתחום המים: "חבר'ה, השתגעתם?
גיל שאקי: אתם הולכים להקים חממה נוספת או מרכז טכנולוגי בשדה בוקר, כאשר אנחנו נלחמים להכניס פרויקטים חדשים כדי שהחממה תחיה?
גיל שאקי: " אנחנו שומעים את זה לא רק מהם, אנחנו שומעים את זה מכמה מקומות.
גיל שאקי: כנראה שיש איזושהי בעיה.
גיל שאקי: אחד הפתרונות לבעיה הזו הוא בחיזוק הקשר בין האקדמיה לתעשייה.
גיל שאקי: אנחנו עושים מה שאנחנו יכולים, אבל כנראה שצריך לעשות יותר.
גיל שאקי: דבר שני, זה כנראה קשור לדור ה-Y ולצורך בסיפוקים מיידיים.
גיל שאקי: כנראה שאינטרנט יותר סקסי ממים.
גיל שאקי: זה כבר נוגע לתחום של ערכים וחינוך: מה מלמדים את הילדים בבית ספר.
גיל שאקי: זה שורש העניין, וחשוב לגעת במקום הזה.
גיל שאקי: חבל שמשרד החינוך לא פה.
אברהם מיכאלי: אחת השאלות שאני הייתי שואל את נציג המל"ג, אם היה פה: "למה יש רק 200 סטודנטים בכל הארץ?"
גיל שאקי: זה מל"ג וזה משרד החינוך.
גיל שאקי: אני שומע גם פרופסורים באוניברסיטה, שאומרים: "אין לנו מספיק סטודנטים".
אברהם מיכאלי: במכללה אחת שאני מכיר, במכללת רופין, יש "חקר המים".
אברהם מיכאלי: פרופ' שוש ארד היא אחת המומחיות, והיא מפתחת את התחום הזה של מחקר מים.
אברהם מיכאלי: מצד אחד, יש מה לחקור, יש לאיפה להגיע ולאיפה לשאוף.
אברהם מיכאלי: מצד שני, אם יש 200 סטודנטים בכל הארץ זה מצביע על משהו.
אברהם מיכאלי: אני לא יודע מה הבעיה.
גיל שאקי: זו נקודה שצריך לגעת בה.
גיל שאקי: אחד החסמים המרכזיים להתפתחות של התחום הזה, זו הצמיחה של חברות לשלבי בשלות ולשלבים שהם מעבר לשלבי המו"פ הראשוני, אחרי שהם סיימו חממה טכנולוגית או פרויקט מו"פ.
אברהם מיכאלי: הבעיה היא לא ההתחלה אלא מימון ביניים או פיתוח ביניים.
גיל שאקי: הבעיה היא שיוזרמו יותר רעיונות מלכתחילה.
גיל שאקי: למה שמוזרם יש מספיק מענה מימוני במסגרת ה-3%.
גיל שאקי: יש מענה מימוני.
גיל שאקי: שם אין מחסור.
גיל שאקי: משקיעי קרנות הון סיכון שבאים להשקיע, בשלבים ההתחלתיים הם מנסים לראות למי הם ימכרו את זה.
גיל שאקי: אם המעגל הזה לא סגור ואין כלים של המדינה, זו בעיה.
גיל שאקי: יש פה כשל בכלים שיתמכו בהבשלה של חברות לשלבים גדולים יותר, מעבר למו"פ.
גיל שאקי: פה יש בעיה, וצריך לראות איך פותרים אותה.
גיל שאקי: זו בעיה בכלל בתחום הקלינטק.
גיל שאקי: אנחנו מנסים ליצור דיאלוג עם חשכ"ל, כדי לראות אולי אפשר לפתור זאת באמצעות כלי של ערבות מדינה למימון פרויקטים בשלבי מו"פ יותר מאוחרים, שמצריכים יותר השקעות כספיות ויותר תשתיות בנושא הזה.
אברהם מיכאלי: אנחנו נשמע דעות אחרות של אנשי אקדמיה, שיכולים להביע את עמדתם בעניין הזה.
אברהם מיכאלי: אני רוצה לשמוע את עודד דיסטל, שהוא מנהל המטה לקידום השקעות במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
אברהם מיכאלי: תשמיע לנו את הפן של המשרד שלכם.
אברהם מיכאלי: יש גם משרדים שיש להם מדענים.
עודד דיסטל: אני שמח על ההזדמנות ועל הדיון.
עודד דיסטל: ברשותכם, אני רוצה לקחת צעד אחורה להתחלה ולרקע שרפי שם פה לדיון, ולתקן כמה נתונים.
עודד דיסטל: אני מניח, שבין רועי לבין מכון הייצוא היתה אי הבנה.
עודד דיסטל: 1.6% שדובר עליהם נוגעים ל-2010.
עודד דיסטל: הנתונים הסופיים של שנת 2011 עדיין לא בידנו, אבל ההערכה היא שאנחנו עוברים את השני מיליארד.
עודד דיסטל: אני חושב, שאפשר לשים פה על השולחן אמירה: מדינת ישראל השכילה כבר בשנת 2006 לזהות את הפוטנציאל הגלום בתעשיית המים הישראלית כלפי השוק העולמי, ויצרה תוכנית לאומית.
עודד דיסטל: תחת התוכנית הזו, שמטרתה מיצוי הפוטנציאל העסקי ומובלת על ידי משרד התמ"ת, חברים תשעה משרדי ממשלה שונים.
עודד דיסטל: לכן, עם כל הכבוד לתוכנית ולמודל הסינגפורי, המודל הישראלי הוא יותר מתקדם.
עודד דיסטל: תחת המטרייה הזו אנחנו עובדים על כל שרשרת ההתפתחות של התעשייה, החל מהיבטים של המשאב האנושי – ונמצא פה אברי מהיחידה להכשרה מקצועית במשרד התמ"ת.
עודד דיסטל: ביחד עם היחידה הזו, עם רשות המים ועם "מקורות", עשינו קורסים של הסבת מהנדסים מתחומים אחרים לתחום המים.
עודד דיסטל: אנחנו פעילים במערכת החינוך, עם תוכניות שאמורות לתת לילדים את ההסתכלות על התחום הזה כעל תחום קריירה עתידית.
עודד דיסטל: יש מגוון של פעילויות בתחום המו"פ.
עודד דיסטל: גיל ציין אותן.
עודד דיסטל: בנוסף, יש תקציבי מחקר אקדמי, שיוצאים דרך משרד המדע, המשרד להגנת הסביבה ורשות המים.
עודד דיסטל: יש לנו גם כלים, שנועדו להטמעה של טכנולוגיות חדשות בשוק הישראלי.
עודד דיסטל: זה עובר דרך רשות המים ומינהל המים במגזר העירוני.
עודד דיסטל: בהחלטת הממשלה הבאה אנחנו מכניסים אלמנט נוסף של הטמעת טכנולוגיות כאלה במגזר התעשייתי, דרך המדען הראשי.
עודד דיסטל: השפיץ של הכל זו פעילות בינלאומית ענפה ורחבה, שרצה כבר כמה וכמה שנים.
עודד דיסטל: אני מקווה שכל מי שנמצא פה בחדר היה בתערוכת watech, שהיתה לפני חודשיים בתל אביב.
עודד דיסטל: זה היווה הוכחה ברורה ליכולות ולמה שישראל עושה.
עודד דיסטל: היו פה אורחים מכל קצוות תבל – סדר גודל של 2,700 אורחים בכירים מאוד ממגזר ציבורי-ממשלתי-תעשייתי, גופי השקעה מכל קצוות תבל.
עודד דיסטל: יש לנו עוד המון מה לעשות.
עודד דיסטל: אם אנחנו מסתכלים על השוק העולמי ואנחנו מדברים על סדרי גודל של 550 מיליארד דולר כאשר אנחנו עושים שני מיליארד, זה יפה.
עודד דיסטל: התחלנו עם 700,000,000 דולר בשנת 2007, וכמעט שילשנו את זה בשנת 2011.
עודד דיסטל: זה יפה.
עודד דיסטל: אני לא חושב שיש תחום שגדל בהיקפים כאלה, אבל יש לנו עוד המון דרך לעשות.
עודד דיסטל: הממשק שיש היום בין הממשלה, לבין התעשייה והגופים הנוספים, כמו "מקורות" ורשות המים, אין בשום תחום תעשייתי אחר – לא בהיי-טק, לא במכשור רפואי ולא בתחומים אחרים.
עודד דיסטל: יש פה יכולות מאוד חזקות.
עודד דיסטל: יש פה ממשק עבודה בריא, שצריך להעיף אותו קדימה.
עודד דיסטל: הפוטנציאל של ישראל הוא עוד הרבה יותר גדול.
אברהם מיכאלי: השאלה היא, איך עושים את זה.
אברהם מיכאלי: אתה אומר לי: לקדם את זה ולהעלות את זה למעלה.
אברהם מיכאלי: אם זה משהו שהוא יעיף אותם עוד מעט, אז הם לא יישארו פה.
אברהם מיכאלי: אני שאלתי את מר שאקי קודם בנוגע לסוגיית התקצוב.
אברהם מיכאלי: הבעיה היא עם הנושא של הרעיונות או מחקר ופיתוח, שיתרום גם להגדלה.
אברהם מיכאלי: הזכרת 550 מיליארד דולר.
אברהם מיכאלי: אנחנו יכולים להיכנס לשוק הגדול הזה, כי יש לנו פוטנציאל.
אברהם מיכאלי: כולם מעידים עלינו שיש לנו פוטנציאל.
אברהם מיכאלי: איפה זה מתחבא, אני לא יודע.
אברהם מיכאלי: כנראה שהיי-טק או תחומים אחרים יותר מושכים.
אברהם מיכאלי: אנחנו כמדינה צריכים לעודד איך להיכנס לתחום הזה, איך לתת יזמויות בתחום הזה.
אברהם מיכאלי: השאלה הזו מופנית אליך, כי אתה שייך לאותו משרד שאמור לדחוף את העניין הזה ביחד עם משרדי ממשלה אחרים.
עודד דיסטל: ללא ספק.
עודד דיסטל: יש תהליכים.
עודד דיסטל: מדינת ישראל בשנות ה-60-70 היתה מאוד חזקה בתחום הזה, והרבה אנשים פנו ללמוד את זה.
עודד דיסטל: עם הצמיחה החזקה של ההיי-טק, התחום הזה נזנח.
עודד דיסטל: יש הסתכלות חזרה.
עודד דיסטל: על בסיס יומיומי, אני פוגש חברות ואנשים, שעושים הסבה מהתחום של ההיי-טק לתחומים של קלינטק.
עודד דיסטל: לטעמי, החלק היפה הוא, שהם מביאים את הטכנולוגיות והידע מהתחומים שהם עסקו בהם: תוכנה, תקשורת וחישה, לתחום של הקלינטק.
עודד דיסטל: יש לנו לא מעט דוגמאות של חברות שעושות את זה.
עודד דיסטל: אנחנו לא צריכים להגיד: אנחנו זורקים את ההיי-טק.
עודד דיסטל: השילוב בין הדברים האלה זו גם מגמה שהעולם הולך אליה.
עודד דיסטל: זה תחום שעד לא מזמן היה תחום של צינורות ומשאבות, תחום לא נורא מתקדם יחסית.
עודד דיסטל: בשנים האחרונות, בעולם ובישראל, התחום הזה עובר מהפך והופך להיות תחום חכם.
עודד דיסטל: זה מה שאנחנו צריכים לשדר, ולהעלות את המודעות בקרב אוכלוסיית הסטודנטים, היזמים והחברות.
עודד דיסטל: אנחנו צריכים למשוך אותם עוד יותר להעלות את הפרופיל של התחום הזה.
אברהם מיכאלי: עוד מעט נשמע את הצד של המכללות והאוניברסיטאות, כדי שנבין איפה הבעיה שם.
עודד דיסטל: לטעמי, זה לא עניין של ערמות של כסף שאנחנו צריכים לשפוך, אלא כסף נקודתי חכם - כמו הכסף שאנחנו שמים בנושא של הטמעה ראשונה של טכנולוגיות חדשות, שזה כסף קריטי - והרבה מאוד מודעות.
עודד דיסטל: פשוט לשדר, גם פנימה וגם החוצה, את המותג "ישראל טכנולוגיות מים".
אברהם מיכאלי: הזכרנו את הנתון החשוב, וכדאי שכולנו נשים את זה לפנינו:
אברהם מיכאלי: השוק העולמי בתחום טכנולוגיות המים מוערך בכ-500 מיליארד דולר.
אברהם מיכאלי: גם מבחינת הייצוא וגם מבחינת הפוטנציאל העולמי, יש לנו עדיין מה לעשות.
אברהם מיכאלי: כאשר אני מבקר במדינות שונות ופוגש שגרירים שלנו, אני שואל אותם איך שיתוף הפעולה עם אותה המדינה שהם נמצאים בה.
אברהם מיכאלי: נמצא איתנו פיני אביבי, שהוא משנה למנכ"ל משרד החוץ בתחום המולטליטרלי.
אברהם מיכאלי: אתה תתאר לי את המגעים שלך עם השגרירים.
אברהם מיכאלי: לא מזמן הייתי באתיופיה – אחת המדינות שהיא פוטנציאל גדול מבחינת היכולת שלנו לעזור לה בתחום המים והחקלאות.
אברהם מיכאלי: השגריר אמר לי, שהוא רוצה שיתוף פעולה והוא לא תמיד זוכה לזה מהמדינה.
פנחס אביבי: אני לא רוצה ללכת לכיוון של במה אנחנו יכולים לעזור, אלא במה אנחנו יכולים להיעזר.
פנחס אביבי: אני חזרתי השבוע מטורקמניסטן.
פנחס אביבי: זו מדינה שהכסף יוצא לה מהאוזניים, והיא לא יודעת מה לעשות איתו.
פנחס אביבי: שם נותנים לאנשים דירות בחצי מחיר, רק בשביל לבזבז את הכסף על משהו.
פנחס אביבי: בשיחה שהיתה לנו עם יו"ר הפרלמנט וסגניתה, עם שר החוץ וסגן שר החוץ, עלה כי הנושא המרכזי שמעסיק אותם היום הוא נושא המים.
פנחס אביבי: זה אומר פרויקטים במאות מיליונים של דולרים, הכוללים הקמת אגם מלאכותי, הובלת מים ממקום למקום, התפלת מים, מים לתיירות בחופי הים הכספי וכו'.
פנחס אביבי: בנושא הזה, על רקע ביקורים שהיו להם פה בארץ, כולל בתערוכת watech, הם בעצמם מביעים עניין עצום.
פנחס אביבי: טורקמניסטן היא מדינה קטנה, שחשובה לנו מבחינה אסטרטגית.
פנחס אביבי: יש לה 100 קילומטר גבול עם אירן, 600 קילומטר גבול עם אפגניסטן.
פנחס אביבי: הכניסה אליה, מהסיבות האסטרטגיות, היא באמצעות אותם דברים שאנחנו יכולים לתרום להם ולשתף איתם פעולה.
פנחס אביבי: המים הם ללא ספק אחד המכשירים החשובים ביותר היום.
פנחס אביבי: אנחנו עשינו שינוי מבני – מולטליטרלי-אסטרטגי-גלובאלי.
פנחס אביבי: במילים פשוטות: לנסות ולהיצמד למטרות המילניום של העולם, שאחת המרכזיות בהן זה מים.
פנחס אביבי: הזכרתם את הסכום של 500 מיליארד דולר, אבל לא הזכרתם את העובדה שלאו"ם עצמו יש 200 מיליארד לתוכניות פיתוח, כולל בנושא מים.
פנחס אביבי: אנחנו היום בונים את כל המדיניות של משרד החוץ סביב הנושא הזה – איך ניצמד לשלושה או ארבעה מייעדי המילניום.
פנחס אביבי: בחלקם אין לנו מה לתרום, בחלקם אולי הם יכולים לתרום לנו.
פנחס אביבי: הנושאים של חקלאות, מזון, מים, אלה הנושאים שאנחנו רוצים להוביל בראש הרשימה.
פנחס אביבי: אני מאוד שמח, שמקורות החליטה לקחת את אחד השגרירים הבכירים שלנו שיישב בתוכה.
פנחס אביבי: אנחנו נקיים דיונים משותפים, ואני מקווה שבכל השיחות הבילטראליות לא רק ישתפו אותנו בנושא הזה אלא שגם יהיה לנו שגריר שיוכל לסייע.
אברהם מיכאלי: האם יש לכם במדינות הגדולות, כמו באפריקה, צוות שיודע לייעץ בעניינים האלה לשגרירות המקומית שם?
פנחס אביבי: אנחנו חייבים לשלוח.
פנחס אביבי: העבודה האמיתית אמורה להיעשות לא באמצעות השגרירויות במקום.
פנחס אביבי: הם נותנים לנו את הסימן הראשון לשיתוף פעולה בילטראלי.
פנחס אביבי: המכשיר הגדול והחשוב ביותר הוא תוכניות האו"ם.
פנחס אביבי: יש היום 32 תוכניות או"ם בנושאים שונים בג'נבה.
פנחס אביבי: לכל אחד יש דיפלומט שיושב בסוכנות הזו, והוא משמש סוכן מכירות לצורך הכניסה לכל הנושאים.
פנחס אביבי: לישראל יש אחד על 32 ארגונים כאלה.
פנחס אביבי: במסגרת המהפכה שלנו, אחד מהדברים שאנחנו רוצים לעשות הוא להכניס לשם אנשי מקצוע מומחים, שיוכלו לשמש שופר שלנו ולקשר אותנו עם כל אותם מכרזים עולמיים שבהם אנחנו יכולים להשתתף.
אברהם מיכאלי: אני רוצה לשמוע את נציגת האוצר.
אברהם מיכאלי: האם יש תקציב נוסף.
עדי חכמון: אין תקציב נוסף.
עדי חכמון: זה בדיוק מה שרציתי להגיד.
עדי חכמון: עודד דיבר ואמר יפה את כל הדברים בנוגע להחלטת הממשלה: עלייה בייצוא מ-700,000,000 שקלים ל-2 מיליארד, שזה ממש כמו, אם לא יותר, התוכנית הסינגפורית.
עדי חכמון: החלטת הממשלה באה לטפל במקומות בהם יש כשלי שוק, כמו הממשק עם האוניברסיטה ועם מכוני המחקר, כמו מספר הסטודנטים, כמו הבטא סייד.
עדי חכמון: במקומות בהם יש כשלי שוק ו"מקורות" מושפעת מכשלי השוק האלה, החלטת הממשלה תיטיב איתם.
עדי חכמון: במקומות אחרים אין שום סיבה להקים משהו מקביל ל"מקורות".
עדי חכמון: כמו שאמר גיל, זה כמו ללכת בשני מסלולים מקבילים.
עדי חכמון: הממשלה צריכה להחליט איפה היא רוצה לשים את הכספים שלה.
עדי חכמון: היא רוצה לשים את הכספים שלה במקומות בהם יש כשלי שוק.
עדי חכמון: אותם הכספים יוכלו לעזור לכשלי השוק להיפתר, כדי שהשוק יוכל להמשיך ולנוע.
אברהם מיכאלי: זה שבמשך 5 שנים לא הוצאתם את הכסף לא הטריד אתכם?
אברהם מיכאלי: הפרויקט של שדה בוקר בינתיים תקוע.
עדי חכמון: אולי עודד יעזור לי כאן.
עדי חכמון: הוקצו הכספים לשדה בוקר.
עדי חכמון: בהחלטת הממשלה הקודמת הכספים הגיעו למדען הראשי, ומאחר והיו כל הבירוקרטיות, שעליהן דיברת קודם, הכסף לא יכול היה להתממש.
עדי חכמון: דווקא במקרה הזה הכסף הגיע מהאוצר.
אברהם מיכאלי: היום זה החג של הכנסת, אז אני לא תוקף אתכם.
עדי חכמון: אני הולכת לוועדה אחרת, ששם כן יתקפו אותי.
אברהם מיכאלי: גפני מחכה לך.
אברהם מיכאלי: גברת מיה הלוי, מנהלת מוזיאון המדע בירושלים, בבקשה.
אברהם מיכאלי: אני רוצה שתתייחסי לפן הזה של בני הנוער.
אברהם מיכאלי: אנחנו מארחים פה בני נוער מצוינים, חבר'ה שמפתחים דברים – ובלי לפגוע בבוגרים שבינינו, הם יכולים להתחרות איתם ברוב הדברים.
אברהם מיכאלי: מהניסיון שלך איתם, למה התחום הזה לא מושך אותם?
אברהם מיכאלי: דיברו פה על כל מיני חסמים.
מיה הלוי: מההתנסות שלי, אני יכולה לומר שהתחום פשוט לא מוכר.
מיה הלוי: בשביל שמשהו יהיה מושך הוא צריך להיות מוכר, הוא צריך להיות חשוף לבני נוער.
מיה הלוי: הדרך שבה אנחנו מנסים לקדם את זה, היא באמצעות שלושה כלים.
מיה הלוי: כלי אחד אלה תערוכות שעשינו - ואנחנו ממשיכים להציג בשיתוף פעולה גם עם "מקורות" וגם עם חברות מים מובילות - על מנת להציג את ההישגים הטכנולוגיים, על מנת שזה יהיה חלק מחזון המבקר במוזיאון.
מיה הלוי: זו פעולה מערכתית שעשינו בסיוע התמ"ת, אחרי חשיבה איך הופכים את זה להיות כלי חשוף, עם הטכנולוגיות הנהדרות, עם הפעילויות שאנחנו יכולים לעשות במוזיאון שלנו עם תלמידים בתחום הזה.
אברהם מיכאלי: במסגרת המחקרים האחרונים שבני הנוער עשו, היה מחקר בתחום המים?
אברהם מיכאלי: אני זוכר שכן היה.
אברהם מיכאלי: הם אפילו זכו בפרסים הראשונים.
מיה הלוי: היה, אבל לא מספיק.
אברהם מיכאלי: בבית הנשיא מחלקים פרסים למצטיינים.
מיה הלוי: נכון.
מיה הלוי: אנחנו נהיה כאן בכנסת ב-13 במרץ באירוע הגדול של חלוקת הפרסים בתחרות מדענים ומפתחים צעירים.
מיה הלוי: הכלי השני הוא לעודד בני נוער לעשות מחקרים בתחום.
מיה הלוי: קיימנו מפגש עם הנהלת מינהל מדע וטכנולוגיה במשרד החינוך, שבה רפי איפרגן הגיע והציג את החזון של טכנולוגיות העתיד בפני הנהלת המשרד.
מיה הלוי: החלטנו ביחד להקים צוות קטן, שינסה לראות איפה להתערב ולסייע.
מיה הלוי: המהנדסים בכל חברות המים מוכנים להירתם ולתמוך בעבודה של תלמידים מצטיינים בתחום הזה, כדי לעודד יותר ויותר תלמידים לעשות פרויקטים בתחום.
מיה הלוי: הקושי הוא שזה לא יושב בתוך המשבצות של משרד החינוך כיום.
מיה הלוי: זה לא קשור למפמ"ר פיזיקה או מפמ"ר אלקטרוניקה.
מיה הלוי: אנחנו מדברים על למידה רב-תחומית, ולכן אנחנו צריכים ליצור כאן מהלך של שיתוף פועלה.
מיה הלוי: ההרגשה היתה, שדווקא בחינוך המדעי-טכנולוגי החדש, עם כל התוכניות לקידום חינוך מדעי-טכנולוגי מצטיין, יש פוטנציאל מאוד טוב לעשות חיבור במגמות האלה.
מיה הלוי: זה חלק ממהלך שאנחנו מנסים לקדם.