GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
כרמלה אבנר: אנחנו התחלנו ממש בהנגשה של מאגרים סטטיים, אפילו בלי סטנדרטים, כשהכוונה שלנו היא ללכת להוסיף הרבה מאד סטנדרטים ככה שאפשר יהיה לעשות גם פיתוח של אפליקציות סביב המידע הזה, וגם אנחנו מחפשים היום כלים שכל אזרח יוכל לעשות בהם שימושים במידע.
כרמלה אבנר: אנחנו מנגישים אותו בשלבים הראשונים באקסלים, בהמשך זה יהיה ברמה של XML שזה טכנולוגיה שאפשר לפתח שם אפליקציות.
מיכאל איתן: אני רק רוצה קצת שנבין את הפרופורציות.
מיכאל איתן: האתר הושק לפני כחצי שנה, כולל 64, זה לא בדיוק מאגרים, זה חלקי מאגרים, אבל נגיד רגע אחד 64 מאגרים,
כרמלה אבנר: ורשימות.
מיכאל איתן: רק שיהיה לך מושג, בארצות הברית מדובר בעשרות אלפים, אולי יותר מעשרות אלפים.
מיכאל איתן: מאות אלפים.
מיכאל איתן: בבריטניה מדובר בעשרות אלפים.
מיכאל איתן: אנחנו בין המדינות שבכלל מתעסקות בזה, אין הרבה כאלה עדיין.
מיכאל איתן: אבל הדוגמאות ואיפה שזה קיים בצורה יותר שימושית, מדובר גם כאן, אנחנו מצפים להגיע לאלפים.
מיכאל איתן: זאת אומרת, אנחנו רק בתחילת הדרך, וזה עוד פעם נוגע גם ליכולת שלנו לשתף פעולה עם המשרדים ולהתחנן שהם יעמידו כי המאגרים אצלם.
מיכאל איתן: אנחנו יודעים לייצר את הפלטפורמה, אבל המידע הוא בידיים שלהם.
- רכלבסקי: אתם ממש יוצרים מאגר חדש.
כרמלה אבנר: לא, אנחנו לוקחים את המאגרים ומנגישים.
כרמלה אבנר: אנחנו עכשיו התחלנו גם, בעקבות המינוי של רבקה דבש למנהלת יחידת חופש המידע, בעצם לעבוד גם איתה.
כרמלה אבנר: כי בעצם דרך אותם 300 אנשים נאמני מידע שיש לה, אנחנו יכולים בעצם לחבור ולראות איך אנחנו בעצם מעצימים ומחזקים את הקשר.
רונית תירוש: מה למשל את מכניסים שם כרגע?
כרמלה אבנר: אנחנו נציג את רשימת המידע שיש לנו.
כרמלה אבנר: עוד פעם, המידע הוא לא שלנו.
כרמלה אבנר: צריך מאד מאד לחדד את זה.
כרמלה אבנר: ממשל זמין הוא לא הבעלים.
כרמלה אבנר: אין לו את האחריותיות על המידע.
כרמלה אבנר: אנחנו בעצם מאפשרים להנגיש אותו ויוצרים את אותה פלטפורמה שאפשר יהיה לעשות בה את השימוש.
ענת לוי: ומה עם שמירת המידע בסגנון ארכיון לעתיד?
ענת לוי: כמו ארכיון המדינה?
טל הרמתי: תיראו, בואו נעשה את ההבחנה, האחריות של הממשלה לשמור את המידע בתוך מערכות המידע הפנימיות שלו, וכך הלאה, נשמרת ולא קשורה לדיון הזה.
טל הרמתי: הדיון הזה, ולא רק זה, גם האחריות של הממשלה לחשוף את המידע בהרבה מאד מערכות מידע שקיימות באינטרנט קיימת.
טל הרמתי: זה לא הסיפור הזה.
טל הרמתי: הסיפור הזה מדבר על נקודה שבה מידע ממשלתי נחשף בצורתו הגולמית, כשאחריות המשרדים היא לחשוף אותו בצורתו הגולמית ולתת לציבור את היכולת לבנות על גבי המידע הגולמי הזה מערכות מידע, פתרונות, עסקים יכולים לקחת את המידע הזה ולעשות בהם שימוש צפוי, וזה מה שקרה גם בארצות הברית.
טל הרמתי: צפוי סביב הנושא הזה להתפתח, מה שנקרא, אקו סיסטם שלם של גורמים שירצו לעשות שימוש ומחקר בנתונים האלה, והממשלה תשתף פעולה במה שנקרא, בחשיפת המידע בלי פילטרים.
מיכאל איתן: אולי אני אתן דוגמה מאד מוצלחת: יש לנו תוכנה היום באייפון של waze, עכשיו, אני כשאני צריך לנסוע לכנסת אני פותח את התוכנה של ה - waze, לא בגלל שאני לא יודע איך להגיע, היא מראה לי את הדרך, אבל היא מראה לי גם באיזה דרך יותר כדאי להגיע ולחסוך זמן.
מיכאל איתן: התוכנה הזאת חוסכת למשק של מדינת ישראל, היא שירות לציבור שהממשלה היתה צריכה בעצם לתת אותו.
מיכאל איתן: פעם, בימי קדם, עמדו שוטרים וכיוונו תנועה לאיפה שיותר מהר.
מיכאל איתן: היום זה נעשה על ידי גורם פרטי שחוסך המון כסף למדינה, לתוצר, כי אנשים מבזבזים פחות זמן בדרכים, פחות פגיעה באיכות הסביבה, פחות דלק ויכולים לייצר בינתיים ולשלם מיסים.
מיכאל איתן: זה מכניס מיליונים.
מיכאל איתן: אם הממשלה לא תיתן את המידע המעודכן איפה הדרכים פתוחות, איפה הם נסגרות, איפה יש כל מיני דברים שקורים בדרך, אז הפרויקט הזה לא יקום.
מיכאל איתן: עכשיו, ברגע שמנגישים את המידע, אנשים לבד חושבים על שימושים.
מיכאל איתן: למשל, שאלת מקום מה?
מיכאל איתן: למשל, סתם, רשימת בתי ספר, אולי זה דווקא דוגמה לא הכי חיובית.
מיכאל איתן: אבל רשימת בתי ספר, או רשימת עבירות שמתבצעות לפי אזורים גיאוגרפיים.
- רכלבסקי: זאת בעיה.
- רכלבסקי: הנהלת בתי המשפט והמשטרה זה המאגרים הכי גרועים.
מיכאל איתן: אז אני אומר, אנשים יכולים להחליט, בזמן שהם רוצים לעבור דירה, חשוב להם לקבל מידע על מה קורה בסביבה.
מיכאל איתן: הם יכולים לקבל מידע מרוכז.
מיכאל איתן: מישהו יעבד את זה כבר לתכנית, איזה חברת נדל"ן, או מישהו יעשה, ולציבור יהיה יותר קל לחיות.
מיכאל איתן: עכשיו, זה הכל תלוי, זה מתחיל בזה שהמידע קיים בממשלה, אם הם שומרים עליו הוא מחמיץ שם.
מיכאל איתן: אם הם יפתחו אותו ואנחנו כאן, זה תפקיד היחידה הזאת, לייצר את הפלטפורמה שהופכת את המידע הזה למשהו שאפשר להפיק ממנו תועלת.
מיכאל איתן: היחידה הזאת לא תעשה את השימוש האחרון.
מיכאל איתן: היא תעמיד אותו ויהיו מפתחים פרטיים, חברות ציבוריות, אנשים מתנדבים שיאפשרו אותם.
רונית תירוש: אתם בעצם משמישים את המידע הזה כדי שאפשר יהיה לעשות איתו - - -
מיכאל איתן: מנגישים אותו.
מיכאל איתן: תגידי: מנגישים.
רונית תירוש: מנגישים כדי שאפשר לעשות עליו כל מיני אפליקציות, מניפולציות, וכו'.
רונית תירוש: השאלה שלי: אתם עושים את זה דרך פילטר מסוים?
רונית תירוש: זאת אומרת, אתם בודקים עד כמה המידע הזה מדוייק?
טל הרמתי: קודם כל הפילטר הראשון זה נושא של פגיעה בפרטיות או בביטחון המדינה.
טל הרמתי: זה פילטר בסיסי.
טל הרמתי: זה חייב להיות.
טל הרמתי: כי המידע הזה אסור לו שיהיה שם נתונים שיכולים לפגוע בפרטיות בצורה כזאת או אחרת.
רונית תירוש: אז זה פילטר ראשון.
טל הרמתי: זה פילטר ראשון.
טל הרמתי: אבל הנקודה פה - - -
רונית תירוש: דיוק בנתונים.
טל הרמתי: זאת נקודה שחייבים להדגיש אותה.
טל הרמתי: ממשל זמין מספק את הפלטפורמה.
טל הרמתי: הוא לא מספק, האחריות על כל אחד ואחד מפרטי המידע, ממאגרי המידע הזה, היא מלאה של המשרד - - -
רונית תירוש: אבל אני כאזרחית מה אני יודעת?
רונית תירוש: אני יודעת זה ממשל זמין ואתם פישלתם.
רונית תירוש: מה מעניין אותי - - -
כרמלה אבנר: אנחנו באמת מתחילים לעבוד גם עם ...
כרמלה אבנר: כדי לבוא ולבדוק את כל הנושא של המאגרים.
כרמלה אבנר: אנחנו כן מתחילים עכשיו להיכנס וללמוד איך אנחנו בעצם עושים את ה – data integrity זה לא תהליכים פשוטים, ואנחנו צריכים כאן גם לבחון באמת את המקום - - -
רונית תירוש: אתם נותנים למשרדים סטנדרטים, הנחיות.
זיו סלייטר: כן, בדיוק.
זיו סלייטר: זה המקום שלנו.
טל הרמתי: ממשל זמין קבע סטנדרטים, קבע דרכים, קבע את הפורמטים שבו זה עושה.
טל הרמתי: קבע את המקום, נותן את הפלטפורמה שבה כל הנושא הזה, מבחינת האזרח, מגיע למקום אחד מאוחד.
טל הרמתי: למרות שכל משרד מעלה את שלו.
טל הרמתי: זה בדיוק תפקידו של ממשל זמין.
כרמלה אבנר: בוא ניתן דוגמה של אתר מזג האוויר, וכאן כן היה, דרך אגף תקציבים.
כרמלה אבנר: אתר מזג האוויר בעצם נתן את השירותים של מזג האוויר.
כרמלה אבנר: ביקש אגרה, והוא נתן בעצם את השירותים מה יהיה מזג האוויר ועוד שירותים מטאורולוגיים בכל נקודת זמן, על פי כל מיני אפליקציות שהם קיימות.
כרמלה אבנר: אגף תקציבים הודיע להם שהם יותר לא יכולים לקבל, הם לא צריכים לתקצב את עצמם מתוך הכנסות, זה אומר שהם לא יכולים יותר לגבות.
כרמלה אבנר: המשמעות היא שהם צריכים להנגיש את כל מאגרי המידע.
מיכאל איתן: אני חייב לתת קרדיט לאגף התקציבים.
מיכאל איתן: אגף התקציבים אמר להם: אתם גובים מהציבור בערך 2, 3, מיליון שקל בשנה, אנחנו ניתן לכם את ה – 2, 3 מיליון שקל, ותנו את זה חופשי.
מיכאל איתן: בלי קבלות ובלי בקשות.
רונית תירוש: איזה עניין, אגב, היה להם להיות נחמדים?
מיכאל איתן: זה מייעל את המשק.
מיכאל איתן: אוצר חכם רוצה שהמשק ירוויח כמו ה – waze .
כרמלה אבנר: ליצור כאן איזה שהוא סוג של תחרות.
מיכאל איתן: בשביל 3 מיליון שקל לא שווה לי ואני יכול לייצר - - -
כרמלה אבנר: ואז מה שקרה אנחנו בעצם הנגשנו, ישבנו עם הרשות המטאורולוגית ובנינו איתם בעצם איך הם מנגישים את כל ה – data basic שלה.
כרמלה אבנר: הם עשו סקר ספקים והודיעו שהאתרים - - -
רונית תירוש: איך אני מגיעה לדף?
רונית תירוש: איך אני מגיעה?
מיכאל איתן: זה יושק רק בעוד כמה ימים.
רונית תירוש: ואז איך זה ייקרא?
אופיר בן אבי: זה למעשה יהיה באותה דוגמה שהראינו פה.
רונית תירוש: כשאני מקישה בגוגל: מזג אוויר, זה יביא אותי לשם?
אופיר בן אבי: זה נקרא אתר ims.gov.il.
מיכאל איתן: בעתיד את תעשי: מזג האוויר וזה יוביל אותך לשם.
מיכאל איתן: זה מה שיקרה.
מיכאל איתן: כשית
מיכאל איתן: חילו עוד שימושים וזה יעלה בטבלה של גוגל, אז לאט לאט זה יתפוס מקום ראשון.
אופיר בן אבי: יש לנו גם יכולת גם לקדם את זה גם בגוגל.
אופיר בן אבי: אנחנו עושים שבוע לקמפיינים.
רונית תירוש: או שאני ארד עד למטה, ומה אני אראה?
רונית תירוש: Gov.il?
כרמלה אבנר: Gov.il כן.
כרמלה אבנר: אולי נגיד מילה כאן על מפ"י – מרכז מיפוי ישראל - על שיתוף הפעולה עם מפ"י.
כרמלה אבנר: אופיר, בוא תגיד מילה על שיתוף הפעולה עם מפ"י גם.
כרמלה אבנר: כי זה גם חשוב פה בכל הנושא של - - -
אופיר בן אבי: כל הנושא של הנגשת מידע בצורה הזאת של מאגרים, החלק של מידע גיאוגרפי הוא חלק מאד מרכזי.
אופיר בן אבי: אותם דוגמאות שהשר הזכיר בארצות הברית וגם בבריטניה עושים שימוש נרחב במידע גיאוגרפי ואנחנו מתכוונים לאפשר את זה גם בקרוב, ...
אופיר בן אבי: שיתוף מידע עם מפ"י, לייצר בעצם שכבות מידע גיאוגרפי שהציבור יוכל לעשות גם בהם שימוש.
אופיר בן אבי: זה בעצם התכנית.
טל הרמתי: זה בצד של הפלטפורמה.
אופיר בן אבי: נכון.
טל הרמתי: בצד של ההוראה – ניתנה הוראה על ידי, לפני כחודש, שאומר שכל המידע הגיאוגרפי שקיים במשרדי הממשלה יועמד לציבור ללא תשלום, באמצעות אתר המפות הממשלתי, שזה אתר של מפ"י.
טל הרמתי: מדובר פה על מאות של שכבות של מאגרי מידע, למעט מקרים, כמובן, של ביטחון המדינה, וכך הלאה.
טל הרמתי: אנחנו מניחים שהתהליך הזה יקרה במהלך השנה, שנה וחצי הקרובות.
כרמלה אבנר: אנחנו כבר משלבים אותם בפרויקטים.
כרמלה אבנר: הם חברו אלינו ואנחנו בעצם היום מנחים כמעט כל פרויקט שקיים ואנחנו למעשה משלבים אותו, כך שכל הממשק בעצם יהיה גם ממשק ... גיאוגרפי.
כרמלה אבנר: בוא תמשיך מכאן.
אופיר בן אבי: למעשה, העניין של פרסום מאגרי המידע זה מתקשר למה שהשר אמר בהתחלה.
אופיר בן אבי: זה עניין פה של ביצה ותרנגולת.
אופיר בן אבי: קודם כל קבלת שיתוף הפעולה וה – attention של אותו משרד – אנחנו כרגע רוצים לייצר איזה שהיא מסה של מאגרים רשימון, ואני מניח שהטיוב של המידע, והמסה של המאגרים יגיעו גם בהמשך.
אופיר בן אבי: יש פה דוגמאות לשיתופי פעולה ויוזמות שעשינו עם השר בחודשים האחרונים זה אתר שיתוף הציבור, בעצם אתר שמאפשר העלאת נושאים לדיון.
אופיר בן אבי: בעצם שיתוף הציבור לקבלת הדעה שלו.
אופיר בן אבי: יש כאן, מספרית אפשר לראות, אני מניח שהם כבר התעדכנו מאז, מאז המצגת שהכנו, אבל בהחלט היה כאן תגובות ושיתוף פעולה של הציבור סביב הנושא של גוגל סטריט וויו, ואפשר גם לחבר את זה לנושא של שיתוף הציבור, ועדת טרכטנברג, שהוא מודל, שוב, שהיה ביוזמת השר.
אופיר בן אבי: היו מספרים מדהימים: היו 3,500 תגובות.
אופיר בן אבי: זה לא באמת תגובות, חלקם היו הרצאות ארוכות ומנומקות.
כרמלה אבנר: דברים מדהימים ברמת השיתוף.
כרמלה אבנר: מפליא עד כמה אנשים ממש השקיעו - - -
- רכלבסקי: ואיך זה עבר לטרכטנברג?
כרמלה אבנר: אנחנו העברנו את החומר.
מיכאל איתן: חלק מהאנשים, חלק קטן אומנם, אבל חלק גם הוזמנו להעיד בפני הועדה בעקבות הפניות שלהם.
כרמלה אבנר: בועדת היגוי של ממשל זמין עלה רעיון לעשות את "שיח החודש", כלומר, לנצל את הפלטפורמות האלה ולקחת בכל פעם נושא ממשלתי אחד, לפתוח אותו לתקופה מסויימת לדיון, לקבל תגובות בפורום ולהמשיך ולהעביר אותו לקובעי המדיניות,
רונית תירוש: לבעל העניין.
כרמלה אבנר: לבעלי העניין.
קריאה: עכשיו נמצא באתר כל נושא קיצור שבוע העבודה, שזה גם כן דיון די חזק.
מיכאל איתן: אבל כמה, אבל יש דיונים שמשתתפים בהם רק 40, 50 איש, 30.
קריאה: לא, דווקא בקיצור שבוע עבודה - - -
מיכאל איתן: ויש כאלה שהם מאות ובודדים זה מגיע לאלפים.
מיכאל איתן: בודדים.
רונית תירוש: קיצור שבוע העבודה זה מהאלפים?
קריאה: קיצור שבוע העבודה – 120 תגובות.
קריאה: זה דיון שעומד שבוע, והוא כ – 120 תגובות.
קריאה: ליתר דיוק – 117.
קריאה: אנחנו מדברים על בין 15 ל – 17,000 ...
קריאה: רק החודש.
קריאה: זאת אומרת רק כניסות של אנשים שנכנסו.
קריאה: סטטיסטיקות מאד טובות יש לאתרים האלה.
רונית תירוש: אפשר בכלל לעשות דרך קבע כל יוזמה, רפורמה שהממשלה מתכווננת אליה.
רונית תירוש: להעלות את זה לדיון, כי מה?
רונית תירוש: יזמינו ציבור?
רונית תירוש: פה זה וירטואלי, אפשר לעשות את זה בקלות, ואז הציבור ירגיש שאולי יש מי שמקשיב לו.
קריאה: הדבר הבא שנמצא בקנה וזה באמת הגיע מהכיוון של ...
קריאה: זה כל הנושא של תעריפי החשמל.
קריאה: כל הדיון שעלה זה בא ביוזמה של מנכ"ל האוצר.
כרמלה אבנר: אנחנו צריכים עדיין לבחון עם חברת החשמל אם זה באמת תהליך שאפשר לעשות באיזה שהוא תהליך של שימוע - - -
רונית תירוש: מה שם?
כרמלה אבנר: יש איזה שהוא תהליך.
רונית תירוש: מה שם בלתי צפוי?
רונית תירוש: זאת אומרת, על מה הדיון?
רונית תירוש: ברור שזה יקר.
מיכאל איתן: את נותנת אפשרות לממשלה להסביר.
מיכאל איתן: את יכולה לקבל הערות.
מיכאל איתן: למשל: היה כשהוא ראה את הפלטפורמה, ביוזמתו הוא פנה אלינו ואמר: אני רוצה לקיים דיון, ואחר כך הוא בעצמו הזמין אליו לשיחה, לדיון, את אלה שבלטו עם דעות קצת יותר - - -
כרמלה אבנר: אז זה נושא שאנחנו בוחנים אותו האם זה באמת אחד הנושאים שאפשר לעשות או להשתמש - - -
- רכלבסקי: באתר של הרשות לשירותים ציבוריים חשמל אין את התעריפים?
כרמלה אבנר: אנחנו בודקים את זה כרגע איתם.
כרמלה אבנר: זה רק דוגמה לאחד הנושאים שיכול להיות פוטנציאלי להעלות.
ענת לוי: היתה יוזמה שלך לפרסם מכרזים של דרושים ... בעיתונות.
מיכאל איתן: זה כבר היסטוריה.
מיכאל איתן: ענת, את זוכרת את הימים שאני הייתי פעיל בועדת המדע.
מיכאל איתן: זה כבר זה.
מיכאל איתן: עכשיו, אנחנו מממנים, יש הרבה מודעות בעיתונות לא בגלל שהם שוות משהו, לא בגלל שלעומת האינטרנט, באינטרנט זה תמיד מסודר, אתה יכול להגיע לזה.
מיכאל איתן: זה לא רק באותו יום בעיתון ספציפי.
מיכאל איתן: כמות החשיפה היא יותר גדולה מאשר עיתון "הארץ" בעמוד כזה או אחר.
מיכאל איתן: יש סיבה אחת בלבד: זה רצון לתמוך בעיתונים ולממן סתם את כל העמודים האלה.
מיכאל איתן: במקום לתת להם תמיכה אז כותבים באותיות שאף אחד לא רואה.
מיכאל איתן: מי מתעניין בזה?
מיכאל איתן: אותם אלה שמתעניינים בקלות יכולים להגיע לאינטרנט.
מיכאל איתן: זה לא נעלם להם אם הם לא פספסו בעיתון.
מיכאל איתן: זה פשוט אבסורד.
מיכאל איתן: אבל רוצים לעזור לעיתונים.
רונית תירוש: כמו שנתנו מכרזים ב"הצופה".
רונית תירוש: "המודיע", "הצופה" וסיימנו את המחויבות שלנו.
- רכלבסקי: לא, זה בדרך כלל חייבים.
- רכלבסקי: בדרך כלל מציינים - - -
קריאה: צריך עיתון בתפוצה - - -
מיכאל איתן: אבל החקיקה, זה מה שאני אומר.
מיכאל איתן: היו לנו דיונים.
מיכאל איתן: הופיעו נציגי העיתונים ואמרו במפורש, הם הודו.
רונית תירוש: הייתי.
מיכאל איתן: בועדת המדע.
מיכאל איתן: את זוכרת?
מיכאל איתן: הם הודו, אמרו: תצילו אותנו.
מיכאל איתן: היו חברי כנסת עם רחמים.
רונית תירוש: רחמנים.
- רכלבסקי: יותר חשוב שיפרסמו כל ה – 15 מיליארד כספים שמסתובבים ללא בעלים, שקרנות וקופות גמל לא מפרסמות.
- רכלבסקי: זה הרבה יותר חשוב לנו.
מיכאל איתן: הנה, יש לכם אתגר.
- רכלבסקי: יש איזה שהיא הצעת חוק של שטרית, לדעתי, בעניין הזה.
רונית תירוש: זה היה בשבוע שעבר כבר.
כרמלה אבנר: כל הכספים הצפים.
מיכאל איתן: שמעת מה שהיא אמרה?
רונית תירוש: כספים אבודים כאלה.
מיכאל איתן: תחשוב על זה.
מיכאל איתן: זה רעיון מעולה.
מיכאל איתן: באמת הטכנולוגיה יכולה לעזור כאן.
אופיר בן אבי: אני רוצה לעבור בזריזות קצת על פעילויות שאנחנו עושים ונתונים.
אופיר בן אבי: הנושא הראשון זה שירות הטפסים.
אופיר בן אבי: למעשה המטרה שלנו לאפשר לכל אזרח, בסופו של דבר בלי לצאת מהבית, למלא ולהגיש טופס ממשלתי, וזה המטרה של הפרויקט הזה.
אופיר בן אבי: אנחנו היום כבר 660 טפסים מאפשרים בעצם מילוי ושליחה.
אופיר בן אבי: השאר עדיין מצריכים מהאזרח שליחה פיזית אחרת.
אופיר בן אבי: עדיין אפשר למלא באינטרנט, מה שמקל, חצי הדרך, אבל ההמשך הוא נעשה בשליחה.
אופיר בן אבי: אפשר לראות פה נתונים, נתוני 2010.
אופיר בן אבי: את כמויות השימוש בשירות.
אופיר בן אבי: בצד אפשר לראות 4.2 מיליון הורדות בשירות הטפסים.
אופיר בן אבי: זה פשוט מספרים מדומים.
כרמלה אבנר: עכשיו, המספר הזה הוא חשוב לומר, זה לא רק, אנחנו אומנם הוספנו ופיתחנו טפסים נוספים, אבל כמו שאמרנו גם, חדירת האינטרנט לכל האנשים הפכה להיות יותר ויותר מובנת.
כרמלה אבנר: כלומר, לאנשים יותר מקובל לבוא ולהשתמש, לעשות שימוש.
כרמלה אבנר: פחות מפחדים לעשות לחיצה באינטרנט ומבינים שזה באמת מגיע ליעד שלו ולא צריך לשים דווקא איזה שהיא מעטפה, לשים בול ולשלוח.
כרמלה אבנר: והחדירה הזאת גם, והדרישה מראה ומסבירה גם את הגידול הזה של המספרים.
מיכאל איתן: אני רוצה לשאול כמה טפסים יש מתוכם, שאתה נכנס לאתר, רואה את הטופס, ממלא את כל הפרטים, שולח, ונגמר העניין.
אופיר בן אבי: אני אסביר.
ענת לוי: בדיוק.
ענת לוי: זה שהם הורידו זה לא - - -
מיכאל איתן: בלי, לא בדואר ולא בפקס.
מיכאל איתן: כמה כאלה יש?
אופיר בן אבי: 660 טפסים בדיוק עושים את התהליך שתיארת: נכנס, ממלא ושולח.
אופיר בן אבי: 660.
זיו סלייטר: וכמה הם מכלל השימוש בטפסים?
אופיר בן אבי: את הנתון הזה אין לי פה ב"שלוף",
אופיר בן אבי: אבל אני יכול לאתר אותו.
אופיר בן אבי: יש לנו את הנתון הזה, הוא פשוט לא נמצא אצלי כרגע.
מיכאל איתן: אני אעריך ככה, כ – 20 אחוז?
כרמלה אבנר: אני חושבת שיותר.
אופיר בן אבי: אני חושב שיותר, כי חלק גדול מהטפסים הם טפסים של רשות האוכלוסין, ואלה טפסים שנמצאים בשימוש מאד מסיבי.
אופיר בן אבי: כל נושא של מתן שם ושינוי כתובת, והזמנת ספח, והדברים האלה הם טפסים של רשות האוכלוסין שנעשים בשליחה, בלחיצת כפתור.
רועי גולדשמיט: מה החסם המרכזי למעבר ליותר טפסים מקוונים?
רועי גולדשמיט: העניין של החתימה האלקטרונית?
אופיר בן אבי: יש בעצם שני חסמים עיקריים: 1 – אותה חתימה אלקטרונית, הזדהות בעצם.
אופיר בן אבי: לאו דווקא חתימה אלא יותר הזדהות.
אופיר בן אבי: והדבר השני זה המוכנות של המשרד בצד השני לקלוט את הטפסים האלה.
אופיר בן אבי: זה בצורה מקוונת, בעצם מערכות פנימיות שיכולות לקלוט את הבקשות האלה.
מיכאל איתן: תראה למשל, אני אתן לך דוגמה: טופס לבקשת רישיון רכב, או רישיון נהיגה.
מיכאל איתן: ברגע שאתה מזמין את הטופס ואתה מקליד את השם, נכנסת לעולם של פרטיות.
מיכאל איתן: כי בא שם גם כתובת, באים שמה נתונים נוספים.
מיכאל איתן: אז אפילו חשיפת הטופס אתה צריך לעבור שלב של הזדהות.
כרמלה אבנר: אחד הדברים, אנחנו נגיע לזה ב – doing business, החסמים שמה כדי להשלים את התהליך ולהפוך אותו למקוון לחלוטין זה שניים: 1 – הזדהות.
כרמלה אבנר: 2 – חתימה אלקטרונית.
כרמלה אבנר: עכשיו, ברגע שאפשר יהיה לעשות אז זה בעצם יוכל להוריד או לבטל את הצורך של הגעת האזרח ממש ללשכת השירות.
כרמלה אבנר: כל עוד שני החסמים האלה קיימים אנחנו יכולים ...
כרמלה אבנר: את התהליך עד גבול מסוים ועד רמה מסוימת.
מיכאל איתן: דרך אגב, בעולם יש כבר הרבה מדינות שיש להם, בגלל שיש להם תעודות ואמצעי זיהוי דיגיטליים הם כבר הרבה יותר מתקדמים מאשר אנחנו.
מיכאל איתן: ראיתם את המקום הלא מעודד שלנו בטבלה של האו"ם.
מיכאל איתן: אני לא יודע עד כמה זה משקף, אבל זה בטח לא המקור לשמחה.
רונית תירוש: אבל אתה לבד אמרת שלא צריך להמציא גלגל.
רונית תירוש: אז אם זה כבר קיים בעולם אמצעי זיהוי מאובטחים, למה לא נעתיק?
טל הרמתי: אנחנו העתקנו.
טל הרמתי: עוד מעט תהיה תעודת זהות חכמה, ואנחנו מקווים - - -
מיכאל איתן: התעכבנו, במדינת ישראל יכולה היתה להיות תעודת זהות חכמה כבר לפני 5 שנים, 6 שנים.
רונית תירוש: למה עיכבנו?
מיכאל איתן: בגלל המאגר הביומטרי.
טל הרמתי: קודם כל היו תהליכים מכרזיים שעיכבו אותנו במשך שנים.
טל הרמתי: זה היה בתי משפט.
טל הרמתי: זה הסתיים.
רונית תירוש: זה אחד מייתר את השני, זאת אומרת?
רונית תירוש: אם ...
רונית תירוש: ביומטרי אז לא - - -
מיכאל איתן: אם אתה רוצה גם מאגר ביומטרי אז אתה, הבעיה שמה זה שאם אתה תעשה רק מאגר ביומטרי אף אחד לא יבוא לתת את הטביעות אצבע ואת תמונת הפנים.
מיכאל איתן: אבל ברגע שאתה עושה את זה תוך מעבר להחלפת תעודת זהות, באותו זמן שהוא בא להטביע על התעודה, כי אנחנו בעד הטבעה על התעודה.
רונית תירוש: אבל שהיא תהיה אצלך.
מיכאל איתן: הויכוח הוא רק שיישאר על התעודה ושלא יעתיקו את זה לשם.
מיכאל איתן: וכל המעבר הזה זה היה משנת 2000.
רונית תירוש: אבל שום דבר לא זז.
רונית תירוש: אני כבר אומרת לכם, כי הנושא של מאגר ביומטרי אמור להיכנס לניסוי של שנתיים.
קריאה: בחודש הבא.
רונית תירוש: לא, הם לא הכינו את עצמם, אבל אין גם מי שיאשר כרגע, כי יש ריב בין הועדות מי בכלל יאשר את זה.
רונית תירוש: דוד רותם רוצה שזה יהיה אצלו.
רונית תירוש: אמנון כהן רוצה אצלו, ואני רוצה אצלי.
כרמלה אבנר: לאשר מה?
כרמלה אבנר: את הפיילוט?
רונית תירוש: את הניסוי.
רונית תירוש: את צריכה להביא את הניסוי לאישור לאחת הועדות.
רונית תירוש: יש ריב בין הועדות וזה תקוע.
רונית תירוש: אמרתי לאלי ישי: ביום שתרצה להביא את זה, לא יהיה לך אצל מי.
רונית תירוש: תפתור את הבעיה.
רונית תירוש: אבל זה ויכוח בין - - -
- רכלבסקי: יש ועדה משותפת לפי החוק.
- רכלבסקי: כשהיא התכנסה בפעם האחרונה לאישור תקנות, מי שהיה יושב ראש, היה - - -
כרמלה אבנר: מי אישר את זה?
כרמלה אבנר: מי העביר את החוק הזה?
רונית תירוש: העביר את החוק שטרית, בגלל שהוא היה יושב ראש ועדה מדע וטכנולוגיה.
רונית תירוש: once הוא יצא משם אמרו: לא, זה יצא לועדה אחרת.
רונית תירוש: ופה יש ריב, וועדת כנסת אם אין הסכמות היא לא - - -
מיכאל איתן: לכנסת יש סמכות פיקוח כללית מעבר למה שקבוע בחוק.
מיכאל איתן: ולכן זה יהיה טבעי לגמרי שאחת מועדות הכנסת, לפני שמתחילים, תקיים על זה דיון, רק הם צריכים להחליט מי.
- רכלבסקי: זה לא יעזור.
- רכלבסקי: החוק הוא מאד אופרטיבי ויש בו הוראות מאד ברורות מי מאשר מה.
- רכלבסקי: יש ועדה מיוחדת לעניינים של אבטחת מידע, שזה ועדת משנה לשירותים חשאיים.
- רכלבסקי: יש מי שמאשר את העניין - - -
מיכאל איתן: זה לא משנה, עם כל הכבוד.
מיכאל איתן: החוק הוא חוק.
מיכאל איתן: אבל לכנסת יש, גם מעבר לחוק, סמכות לקבל.
- רכלבסקי: נכון.
- רכלבסקי: ...
- רכלבסקי: אבל זה לא עוזר לצו המבחן עצמו.
מיכאל איתן: לא, יכול להיות שיש, לפני שיוצאים לציבור, יש מקום לבדוק כיצד מתנהל הניסוי הזה.
- רכלבסקי: רק בועדה ...
- רכלבסקי: החוק.
טל הרמתי: הפיילוט כבר אושר.
קריאה: הפיילוט אושר בועדת מדע.
כרמלה אבנר: אבל רונית מעלה כאן סוגיה מי מאשר את ביצוע הפיילוט?
כרמלה אבנר: נכון?
כרמלה אבנר: מי הגוף ...
כרמלה אבנר: מלווה את הפיילוט?
כרמלה אבנר: זה הדיון?
טל הרמתי: היה אמור להיות ב – 1 בנובמבר, היה עיכוב בגלל נושאים טכנולוגיים, אבל זה הושלם.
טל הרמתי: בחודש הבא כבר יש - - -
רונית תירוש: הם היו צריכים לבוא להציג את הניסוי.
רונית תירוש: אז אלישע אמר שאנחנו עוד לא מוכנים, אנחנו מבקשים דחייה.
רונית תירוש: בינתיים מתקיים ויכוח בכלל איפה, למי הוא יבוא?
רונית תירוש: וזה תקוע.
- רכלבסקי: חוקית הם יכולים להתחיל.
- רכלבסקי: כשהם ירצו לבוא לכנסת באמצע ...
- רכלבסקי: אז אין להם באמת למי לפנות.
מיכאל איתן: עם כל הכבוד עוד פעם לגישה החוקית, מעבר לעניין של החוק, הכנסת יש לה סמכות פיקוח על פעולות הממשלה.
מיכאל איתן: עולות הצעות לסדר.
מיכאל איתן: עולים דיונים בועדות על כל מיני דברים מגוחכים ומקיימים על זה דיון, ובאים פקידי ממשלה ומסבירים לכנסת מה קורה.
מיכאל איתן: כשהולכים לפיילוט כזה לא יהיה דיון מוקדם בכנסת?
מיכאל איתן: על כל דבר קטן יש דיון.
מיכאל איתן: אני לא רוצה להגיד את הדוגמאות.
- רכלבסקי: הם לא חייבים עקרונית.
מיכאל איתן: הם לא חייבים.
- רכלבסקי: אנחנו יכולים לדרוש.
מיכאל איתן: אני לא אמרתי שהם חייבים.
מיכאל איתן: אני אמרתי שזה נושא שראוי לדיון.
רונית תירוש: בוודאי לדיון מחודש, עם כל מה שקורה.
מיכאל איתן: את יודעת מה אני אומר, רונית?
מיכאל איתן: בסדר, שיעשו את הפיילוט.
מיכאל איתן: כשהם הולכים לעשות את הפיילוט שהציבור יידע האם יש ועדה אקדמית שבודקת?
מיכאל איתן: מה עם הפיילוט הזה, יש לו סיכוי להצליח?
מיכאל איתן: בעיות ציבוריות, לא בעיות של מה שכתוב בחוק.
מיכאל איתן: מה שכתוב בחוק הם יעשו.
- רכלבסקי: אתה יודע שהחוק נכתב בכוונה מאד מאד מפורט כדי לכבול אותם.
- רכלבסקי: הם צריכים להביא את כל המדריכים.
מיכאל איתן: זה לא היה בכנסת.
מיכאל איתן: לא היה על זה דיון בכנסת.
- רכלבסקי: הם אמורים להביא את הדברים האלה לועדה ... של הכנסת.
מיכאל איתן: לאיזה ועדה?
- רכלבסקי: הועדה המשותפת של פנים, חוקה ומדע שכרגע יש בעיה ...
- רכלבסקי: שמאיר שטרית הוא כבר לא חבר ועדת המדע.
- רכלבסקי: זה המצב.
כרמלה אבנר: יש גם מינוי, מינוי חדש שכן הגיע, של הממונה על המאגרים הביומטריים במשרד ראש הממשלה.
קריאה: מינהל היישומים הביומטריים.
מיכאל איתן: על המאגר הביומטרי?
כרמלה אבנר: על היישומים ...
כרמלה אבנר: בכלל, שחלק מזה זה המאגרים הביומטריים.
אופיר בן אבי: טוב, בזמן שהיה הדיון הזה אז אני קיבלתי תשובות בזמן אמת לשאלות שלך.
אופיר בן אבי: סך הכל, חוזרים לטפסים, סך הכל ב – 2011 היו 4.2 הורדות של טפסים.
אופיר בן אבי: מתוכם 1.3 זה טפסים שנשלחו.
אופיר בן אבי: זאת אומרת, שליש מהטפסים שהורדו, זה טפסים ... הגיעו למשרד הממשלתי.
אופיר בן אבי: נשלחו און ליין למשרד הממשלתי.
אופיר בן אבי: זה המספרים.
אופיר בן אבי: שירות התשלומים – זה בעצם השירות הוותיק שלנו.
אופיר בן אבי: הוא בעצם הוקם ב – 2001.
אופיר בן אבי: השנה אנחנו עוסקים בעצם בבחינה לחלופה טכנולוגית שלו.
אופיר בן אבי: אפשר לראות פה בצילום מסך את סוגי התשלום והחלוקה שאנחנו עושים באתר gov.il אבל כמובן שניתן להגיע לתשלום מכל אתר ממשלתי.
אופיר בן אבי: בדומה לטפסים, פה כמובן היעד הוא לאפשר לכל אחד לאפשר תשלום מהבית, או העברה בנקאית.
אופיר בן אבי: שתי אפשרויות שיש היום: תשלום בכרטיס אשראי מתאפשר עד 15,000 שקלים, למעט לאומי כארד, ששמה עד 25,000.
אופיר בן אבי: סכומים שמעבר לזה מתבצעים בהעברה בנקאית.
אופיר בן אבי: יש סך הכל 170 חנויות.
אופיר בן אבי: אנחנו קוראים לזה: חנויות תשלום, שבתוכם יש 1,120 סוגי תשלום.
אופיר בן אבי: כל אגרה ואגרה, מה שדיברנו קודם זה בעצם סוג תשלום.
אופיר בן אבי: כמות העסקאות, כמות הטרנזקציות שיש, ואת העלייה.
כרמלה אבנר: אחד הדברים המעניינים פה שכמויות הטרנזקציות לא עלתה בהיקף של סכום הטרנזקציה.
כרמלה אבנר: זה אומר שכל טרנזקציה האזרח משלם יותר.
מיכאל איתן: אם הייתם לוקחים עשירית אחוז, רק עשירית אחוז.
אופיר בן אבי: אני רוצה לרוץ, אני ארוץ ...
אופיר בן אבי: פורטל gov.il – זה בעצם שער הממשלה המסורתי.
אופיר בן אבי: מציג את כלל השירותים.
אופיר בן אבי: אנחנו כרגע פועלים שוב יחד עם השר איתן על הקמת קטלוג לשירות הממשלתי.
אופיר בן אבי: החזון הוא באמת ליצור קטלוג אחיד של כל השירותים הממשלתיים בצורה מובנית, שכל אזרח יוכל למצוא את השירות הרלוונטי בצורה קלה.
כרמלה אבנר: אולי תחזור על ...
כרמלה אבנר: מה שאנחנו רואים גם ויזואלית ...
כרמלה אבנר: מה שאנחנו רואים פה גם ויזואלית יש לנו את מעגל החיים, עוד פעם, אנחנו מדברים פה על אירועים בחייו של אזרח, וכל האינפורמציה שנדרשת מתוך אירוע, והוא לא צריך לדעת מראש לאיזה משרד לגשת, ומה הוא צריך לעשות.
כרמלה אבנר: כל הנגשת המידע היא מהזווית של האזרח.
מיכאל איתן: אם כי הקונספט המרכזי היום שהכל קיים בגוגל.
מיכאל איתן: זאת אומרת, אתה בונה את המערכת שלך בצורה כזאת שהאזרח אפילו לא צריך לדעת להגיע למעגל החיים, אלא הוא מקליד בגוגל: איך אני מוציא רישיון נהיגה?
מיכאל איתן: ואז הוא צריך להגיע למקום, מבחינתנו, שהוא במקום הראשון הוא יקבל את המקסימום מידע במכונת חיפוש.
רונית תירוש: בקיצור, הכי ידידותי בעולם.
אופיר בן אבי: בנוסף לזה אנחנו מאפשרים, מה שאנחנו קוראים: gov.
אופיר בן אבי: 2 על משקל ווב.
אופיר בן אבי: 2.
אופיר בן אבי: בעצם יישומים שמאפשרים דו שיח עם המשתמש, עם הגולש.
אופיר בן אבי: אם זה פורומים, בלוגים.
אופיר בן אבי: יש כאן, בצד השמאלי העליון זה בלוג של התמ"ת.
אופיר בן אבי: קונים כחול – לבן.