GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רונית תירוש: בהצעת החוק דיברתי על חברות הסעה לילדים ועל הסעה המונית, גם על אוטובוסים אבל בעיקר על הסעות ילדים, רציתי לדעת אם הילדים מופקדים בידיים נאמנות של נהג זהיר והקופסה מנטרת את האפשרויות שלו, לא רק מהירות כי לגביה יש טכוגרף אלא גם על עצירות פתאום או סטיות, סללום על המסלול וכד' אז שאלתי אותו במה זה שונה ומסתדר שהטכנולוגיה הזו היא עוד יותר תבונית והיא מצליחה לעמוד על כל מיני איפיונים של נהיגה, בקיצור, אתה חשוף לכל והמטרה, אחת המטרות של הדיון הזה היא ליצור -לא רק שקיפות, אלא להעלות למודעות ציבורית וגם ציינת את זה בבקשה שלך, שהציבור ידע שהדברים האלה קיימים ושלא ימהרו לחתום ותוך כדי דיון, בסיומו, ואולי נצטרך מספר דיונים נוספים, נשאף לכך שתהיה לא רק שקיפות אלא לעשות איזושהי דיפרנסאציה עם השירותים, זאת אומרת, שזה לא יהיה: אם אני לא משתף פעולה אתכם אז אני לא מקבל שום שירות.
רונית תירוש: אני רוצה לעשות איזושהי אבחנה, מעבר לשירותים שאתה ציינת, חבר הכנסת דב חנין, לגבי מעבידים דיפרנציאלים.
רונית תירוש: אני מדברת על זה שאני כן רוצה לצרוך ג'י.
רונית תירוש: פי.
רונית תירוש: אס אבל לא למשכן לשם כך את הפרטים שלי ללא אבחנה.
יורם הכהן: גבירתי יושבת הראש, ברכות לתפקיד החדש.
יורם הכהן: אנחנו מאד מודים על היוזמה לקיים את הדיון הזה.
יורם הכהן: אנחנו עוסקים בנושא הזה מיום הקמתנו.
יורם הכהן: הרשות לטכנולוגיה ומידע תפקידה המרכזי הוא הגנת המידע של מדינת ישראל.
יורם הכהן: אני רוצה ברשותכם, להתחיל, בעקבות הדברים של חבר הכנסת כבל, עם סרט שהפקנו לקראת כנס שערכנו לפני שנה, כנס של הרגולטור להגנת הפרטיות, נערך בירושלים בשנה שעברה והוא נותן תמצית מאד מדוייקת ומאד קרובה למה שאתה אמרת אבל בצורה ויזואלית, לגבי חיינו היום, ואנחנו רוצים להתחיל בסרט הזה.
יורם הכהן: אחר כך נעבור להתיחסות -גם במישור הטכנולוגי וגם במישור המשפטי לסוגיות שאנחנו מדברים עליהן.
יורם הכהן: הקרנת סרט
יורם הכהן: הסרט הזה מתאר את הבעיה ואנחנו, ברשות לטכנולוגיה, מנסים להתמודד עם זה ברמה היומיומית.
יורם הכהן: הנושא שאנחנו מדברים עליו היום -נתונים מבוססי מיקום, נחלק את ההתייחסות שלנו לסקירה שהיא טכנולוגית ננסה להבין למה זה ומה הבעיה ומה קרה פה בשנים האחרונות בהקשר של נתונים מבוססי מיקום ואחר כך נתייחס לזה בהיבט המשפטי.
יורם הכהן: הסרט הזה ממחיש את הפער העצום שחבר הכנסת כבל דיבר עליו, בין ההתקדמות הטכנולוגיות, מה שאנחנו קוראים לו "הארנב הטכנולוגי והצב המשפטי", וזה שהכנסת והועדה הזו תקח את זה על עצמה, זה דבר מאד מאד חשוב.
יורם הכהן: אנחנו נמצאים בפער עצום, בין התשתית החקיקתית שקיימת היום לבין ההתקדמות הטכנולוגית ואנחנו רואים את זה ברמה היומיומית.
יורם הכהן: אתחיל בתיאור של הטכנולוגיה, כיצד היא עובדת, איפה אנחנו נמצאים ואחר כך -כמו שאמרתי, נתייחס להיבט המשפטי.
יורם הכהן: מערכות ג'י.
יורם הכהן: פי.
יורם הכהן: אס, מערכות לווין שפרוסות מעל כל מקום בכדור הארץ ומשדרות באופן רציף, הן פרוייקט שהתחיל הצבא האמריקאי על ידי המימשל האמריקאי ומשדר אותות שמאפשרים לאמצעים שנמצאים על כדור הארץ לקבל נ.צ., מיקום מדויק של המכשיר, אם הוא עושה את העיבוד הזה.
יורם הכהן: העיבוד הזה נעשה באופן כזה שבו אנחנו לוקחים מספר "קורנים" שמגיעים ממספר מקומות שהם ידועים והמכשיר עצמו עושה ניתוח, ולפי זה שהוא קיבל מספר פרטי מידע כאלה הוא יכול לקבוע בסופו של דבר היכן נמצא המכשיר בצורה מאד מאד מדוייקת.
יורם הכהן: אגב, הג'י.
יורם הכהן: אס.
יורם הכהן: חסום לפי רמות שונות, לדרגים צבאיים יש רמת דיוק גבוהה ולשימושים אזרחיים יש רמת דיוק יותר נמוכה ואפשר לשלוט בזה.
יורם הכהן: מי שמכיר את מכשירי הג'י.
יורם הכהן: אס הייעודיים -שאנחנו מכירים, ואלה הם כבר דור ישן לצורך הענין אז הם קולטים כשנים עשר לוויינים ויוצרים נ.צ. ברמה המקומית.
יורם הכהן: קפיצת הדרך בהקשר של הדיון שאנחנו דנים בו היום היא בעצם בכניסה של טלפונים סלולאריים -שאנחנו קוראים להם היום בעגה סמארטפונים, טלפונים חכמים, שיש בתוכם מרכיב ג'י.
יורם הכהן: פי.אס.
יורם הכהן: אבל, מרכיב הג'י.
יורם הכהן: הזה, ראשית הוא נכה יחסית למכשירי ג'י.
יורם הכהן: רגילים, מכיוון שבגלל הגודל הפיזי של הטלפון ויכולת העיבוד שלו הוא לא יכול לעשות את אותה פעולה "עצמאית" -נקרא לה, ולקבל את אותה רמה של דיוק ולכן, הוא נדרש להיעזר בנתונים נוספים.
יורם הכהן: "נדרש" הכוונה לגבי מי שרוצה לקבל נ.צ.
יורם הכהן: מדויק מאד, זאת אומרת, אם נשתמש רק במנגנון הג'י.
יורם הכהן: של הטלפון נקבל רמת דיוק מסויימת אבל אם אנחנו משתמשים במידע נוסף אנחנו יכולים אל"ף לשפר את איכות המידע שאנחנו מקבלים ובי"ת, וגם וזו נקודה מאד חשובה, לקבל נתוני מיקום במקומות שבהם אין קליטת ג'י.
יורם הכהן: מי שהתנסה בענין הזה, במקומות שבהם אין קליטה לוויינית, בין אם זה בתוך בתים או במקומות שהם מוסתרים בצורה כזו או אחרת ואז השידור של הלוויינים לא מגיע ואז לא מצליחים לקבל מידע.
יורם הכהן: הסמארטפונים האלה נדרשו, אני אומר "נדרשו" לא מתוך הנחה שאנחנו מאד צריכים את זה, רק שאנחנו כרגע מתארים את הסיטואציה הטכנולוגית שבה נם נעשו, והם נעזרים -לצורך קביעת המיקום המדויק, בשלושה מקורות מידע נוספים: האחד, הוא אנטנות סלולאריות, מי שמכיר את תהליכי האיכון שנעשים למטרות פליליות, למשל, כשרוצים לאתר מיקומו של אדם על ידי המשטרה אז עושים את זה על ידי חיתוך של מידע משלש אנטנות סלולאריות ואז אפשר לקבל מיקום מדויק אז הטלפון, כיוון שהוא -כרכיב קליטה, יודע לקרוא את המידע הזה, כי הוא צריך את זה כדי לנהל את התקשורת הסלולארית שלו, אז הוא עצמו יודע למפות את מקום האנטנות האלה ,ואם הטלפון יודע מה המיקום של האנטנות האלו אז הוא יכול להשתמש במידע הזה כדי לקבוע בצורה יותר מדוייקת את המיקום שלו.
יורם הכהן: מקור אחד, אם כן, הוא הרשת הסלולארית.
יורם הכהן: המקור הנוסף, שנשמע לא טרוויאלי לחלוטין והוא גם עלה לדיון צבורי לפני כשנה וחצי בהקשר של גוגל ואיסוף שהסתבר שנעשה, הוא מיקומים של מה שנקרא נתבים אלחוטיים - ראווטרים שהם רכיבי תקשורת אלחוטית שנמצאים היום בהרבה מאד בתים וכמובן בעסקים, כל ראווטר כזה יש לו תעודת זהות דיגיטלית עצמאית, יש לו מספר שהוא מספר יחודי וברגע שאתה יכול לתת את המיקום הגיאוגרפי שלו ואת המספר שלו אז אתה שוב, כשאתה נמצא למשל, פה בכנסת וזה מקום שאין פה קליטת ג'י.
יורם הכהן: אבל יש פה רשת אלחוטית של הכנסת שהיא מפוזרת וזו דדוגמה מצויינת לסיטואציה בה ייעשה שימוש בענין הזה, יש גם אנטנות סלולאריות שאנחנו מקבלים מהן שירותים סלולאריים באמצעות הטילפונים שלנו ויש פה רשתות אלחוטיות שהכנסת פרסה, לא תשתית ציבורית אלא שהכנסת פרסה, ולצורך הענין, על בסיס המידע הזה, אנחנו יכולים גם לתת נתון מיקום.
יורם הכהן: זאת אומרת הטלפון שלי היום, על בסיס זה שהוא רואה פה מספר רשתות אלחוטיות בתוך הכנסת, ועל בסיס אמגר מידע שתיכף נדבר עליו יכול להגיד שעכשיו הטלפון של יורם הכהן נמצא בוועדת הטכנולוגיה של הכנסת.
יורם הכהן: במבט הסטורי, עד לפני כארבע שנים, פעולה שנעשתה שבה נעשה תיעוד חיצוני של המידע הזה על ידי חברות, שאחת נקראה סקייהוק, שהיא עברה עם רכב שמיפה את האנטנות האלו והיא יצרה מאגר מידע, שהוא מאגר מידע שבו אין נתונים אישיים, זו נקודה שחשוב להבין אותה כי אין בו נתונים אישיים במובן הזה שיש בו מקום של אנטנות סלולאריות והנ.צ. שלהן ומקום של ראווטרים -שזו כבר שאלה מאד מעניינית האם זה מידע אישי או לא כי זה יכול להיות הראווטר שלי בבית ואז הראווטר שלי בבית הוא במידה מסויימת משולח כבר אלי, מכל מקום, היא איפשרה גישה לכל מיני גורמים שרוצים לתת שירותים מבוססי מיקום אבל אז, זה בעצם נושא הדיון פה היום, חלק מסַפָּקִיוֹת החומרה והתוכנה והן לצורך הענין אפל שמייצרת אייפון, גוגל שמייצרת מערכת הפעלה אנדרואיד ומייקרוסופט שמייצרת את ווינדווס פון 7, הבינו שבעצם כל האזרחים וכל המשתמשים של טלפונים סלולאריים, מסתובבים עם מכשיר שהוא מכשיר תיעוד רציף של כל המידע הזה ולכן, אין צורך -מבחינתן, לקנות שירותים מחברה חיצונית אלא אפשר להשתמש במידע שהטלפון הזה רואה, ולדווח אותו אחורנית אל המטה של אפל או של גוגל או של מייקרוסופט, לדווח אותו אחור וליצור את אותו בסיס נתונים שראינו אותו מקודם, על בסיס המידע הזה.
יורם הכהן: זאת אומרת, לצורך הענין הם הפכו את כולנו להיות פועלים שחורים שיוצרים את אותו בסיס מידע שאגב, מתעדכן כל הזמן, ולמה הוא מתעדכן כל הזמן?
יורם הכהן: כי המידע משתנה.
יורם הכהן: מישהו פרס עכשיו ראווטר חדש, מישהו סגר את הראווטר, חברת הסלולאר שינתה את האנטנות, החליפה כל מיני מקומות וכד'.
יורם הכהן: כולנו, שאנחנו מסתובבים עם הטלפונים החכמים לצורך הענין, עובדים בשביל החברות האלו ומתעדים את זה בלי לדעת, רוב האנשים פה, הרוב המוחלט של האנשים שמשתמשים בטלפון הסלולארי לא יודעים שהם בעצם נותנים שירות לחברות האלו.
יורם הכהן: התיעוד הזה יצר כבר בעיה.
יורם הכהן: תיארתי קודם סיטואציה לפיה לכאורה השירות הקודם היה מנוטרל ממידע אישי כיוון שזה נעשה עם איזשהו גורם חיצוני אבל פה, הדבר הזה כבר יכול להיות משוייך ספציפית למכשיר עצמו ואז, אנחנו מוצאים את עצמנו עם השאלה האם אצל אותם מפעילי טלפון סלואלרי וחומרה ובמקומות אחרים, נמצא עכשיו תיעוד רציף, כיוון שעל סמך ואגב, על סמך האנטנות שאני רואה והראווטרים שאני רואה אני יודע איפה הדבר הזה נמצא והדבר הזה מדווח כל הזמן אחורה את המידע אז לכאורה, אפשר לדעת איפה הטלפון הזה נמצא.
יורם הכהן: זאת אומרת 'על פניו', בסיס המידע שנוצר באפל או במייקרוסופט או בגוגל הוא כזה שמאפשר לכל יצרני הסמארטפונים שמפעילים את מערכת ההפעלה הרלבנטית - לדעת את זה.
יורם הכהן: פה עולה השאלה של אנונימיות במובן של: האם המידע הזה הוא מזוהה או לא מזוהה ואני רק אתן דוגמה ואקשור אותה לפעילות אחרת שהרשות למשפט וטכנולוגיה עשתה וזה, שאם הטלפון האנונימי לחלוטין הזה, רואה כל יום ראווטר -ואני גר בבנימינה, רואה כל יום ראווטר שהמיקום הגיאוגרפי שלו הוא בבנימינה במקום מסוים אז אתה לא צריך להיות גאון גדול כדי להבין שזה המקום, שזה הבית של הטלפון הזה או של בעלי הטלפון הזה, ועכשיו יש לך נ.צ. ואז אתה עושה שאילתא במאגר מידע אחר, למשל, זה שדלף לאינטרנט לפני מספר שנים ולפני שלושה שבועות דיווחנו על חשיפת הכשל שגרם לפריצה הזו שנקרא "אגרון", ובו אתה שואל את עצמך מי גר בכתובת הזו בבנימינה, שהרי אתה יודע מה הכתובת הזו כי יש לך נ.צ.
יורם הכהן: מדויק ואז מהר מאד הגעת לכתובת האישית שלי.
יורם הכהן: גם אם אתה חושב שאתה, לצורך הענין, אנונימי, כי אתה גר בבית דירות ובבית הדירות הזה גרים, למשל, שמונים אנשים, אז בעבודה מאד מאד מאד פשוטה, אתה יכול אחר כך "להוציא החוצה" את כל שמונים האנשים האלה, כמו שנתתי דוגמה לעמית השבוע, שהוא גר בעיר שדה באיזור תל אביב, שאם הוא מסתכל על מישהו ואתה רואה מישהו שיוצא מן הבית שהוא גר בו והולך לקרית הממשלה בתל אביב -ששם משרדי הרשות למשפט וטכנולוגיה, ואתה מתעניין בעמית אשכנזי אז אתה מהר מאד תזהה מי הטלפון הזה ששייך לעמית אשכנזי ומשם הגישה ל"מה אותו הטלפון עושה כל הזמן?, היא כמובן טרביאלית כך שאנונימיזציה היא שאלה מאד לא טרביאלית.
רונית תירוש: אנחנו מוגבלים בזמן.
רונית תירוש: הייתי מאד רוצה לשמוע אותך אבל אנחנו מוכרחים להמשיך.
רונית תירוש: בנקודה הזו, אם הייתי מאד רוצה אז הייתי מוצאת דרכים חלופיות כדי לדעת מה עושה עמית אשכנזי או איפה הוא גר, אפשר להתקשר ל 144 וזו לא בעיה - - -
יונתן קלינגר: הענין הוא לא לדעת איפה עמית גר אלא שאם יש לי אפליקציה ואני יודע שהבעלים של האפליקציה הזו, מי שהתקין אותה, נמצא כל יום במקום א' או במקום ב', אני אוכל לדעת ספציפית שהוא עמית אשכנזי ולא לדעת "איפה עמית גר".
רונית תירוש: מפה אני ממשיכה במדע הבדיוני שלי שאם אני פורצת מתוחכמת אני יכולה לדעת גם מתי הוא לא נמצא בבית, כי יש לו סדר יום קבוע ואפשר לראות.
יורם הכהן: נכון, לדברים האלה יש היבטים לא רק של פרטיות אלא גם של היבט אישי.
יורם הכהן: אעביר את השרביט לעמית לגבי ההיבטים המשפטיים, אמרנו שיש פער.
עמית אשכנזי: אקצר.
עמית אשכנזי: רק אציב את הנושאים שצריך להסתכל עליהם.
עמית אשכנזי: נמצאים פה אנשים נוספים שיכולים להציג את הנושא מזויות נוספות וחשוב גם לשמוע אותם.
עמית אשכנזי: קודם כל, על מי חלים עקרונות החוק?
עמית אשכנזי: זה לא מובן מאליו.
עמית אשכנזי: אנחנו מסתכלים על זה שאנחנו קונים חפץ ונאמר שקנינו עד היום מכשירי שנקרא טלויזיה או טוסטר אבל בעידן שבו המכשירים האלה מתקשרים עם העולם -כי קוראים להם טלפון סלולארי או מחשב אז פתאום יצרן החומרה וכל מי שמתעסק אתו הופך להיות שחקן בעולם של הפרטיות.
עמית אשכנזי: חברת הסלולאר, שבישראל היא גם נותנת את הרשת אבל היא גם סוג של מקום שבו קונים את המכשירים האלה ועושים אתם כל מיני פעולות, אז נשאלת השאלה: איפה עובר קו האחריות של חברת הסלולאר?
עמית אשכנזי: ואנחנו יודעים שהמודל העסקי של חברות הסלולאר הולך יותר ויותר -גם בעולם, לכיוון תוכן, וזה אומר שהן מתעניינות יותר ויותר בתחום תוכן כי תשתית לבדה אין בה די.
עמית אשכנזי: גורמי הביניים הם ספקי פלטפורמות כמו גוגל למשל, גוגל כיצרן של מערכת אנדרואיד, גוגל כיצרן של שירותי חיפוש, גוגל כיצרן של אפליקציות, רשתות חברתיות ואפליקציות.
עמית אשכנזי: לסיכום הנקודה הזו, יש לנו פה הרבה מאד שחקנים שבינתיים נהנים -וחבל שחבר הכנסת חנין הלך, כי אולי יש איזושהי ודאות לגבי השאלה מה אפשר לעשות לגבי המיכון של אנשים ולכל אחד מהם צריך לתפור חליפה שונה.
עמית אשכנזי: אנחנו בעיקרון בישראל מדברים על הזכות לפרטיות כזכות יסוד חוקתית שמוגנת על ידי פיסקת ההגבלה ובה יש את עקרון המידתיות.
עמית אשכנזי: הוא מדבר על זה שכשאנחנו מדברים על פרטיות צריך קשר בין האמצעי למטרה וצריך להראות שהפגיעה אינה עולה על הנדרש ופה יש לנו דוגמה של משחק שיכול לבקש -והוא מבקש, וכנראה שכולם משתמשים בו, מידע על נתוני מיקום.
עמית אשכנזי: זה משחק שמועכים בו נמלים על הסמארטפון, אין לו שום קשר למיקום אבל מן הסתם, ליצרן האפליקציה זה מאד שימושי והוא רוצה לדעת את זה כי הוא עושה עם זה משהו אחר כך.
עמית אשכנזי: ואז אומרים לנו: רגע, אבל אתה הסכמת לתנאי השימוש והשאלה היא באמת כמה אנשים מסוגלים לעבור על המסמך המשפטי המאלף הזה שאנחנו, בתור כאלה שעושים את זה לפרנסתנו, יוצאים להפסקת קפה לפניו ואחריו, ולְמה הצרכן באמת הסכים מדעת ומה הוא הבין, אני חושב שאנחנו צריכים ללכת לכיוון שבו לא הורגים את המציאות אבל כן מיישמים את עקרונות החוק: אל"ף מבחינת שקיפות, בי"ת מבחינת מידתיות.
עמית אשכנזי: זה צילום מסך של אייפון, שאפל טוענת -ואפשר להתווכח על זה אבל נראה שהם עשו מאמצים ניכרים לתת לצרכן יכולת שליטה יחסית, גם גרנולרית, כלומר, רשימה של אפליקציות ברורה וגם השיתוף על נתוני המיקום שלו.
עמית אשכנזי: אנחנו חושבים שיש אבחנה בין "ווייז" שכולנו מכירים ובדרך כלל נהנים ממנו, לבין "אנטסמצ'ר" לבין אפליקציה שנקראת "עכבר העיר" שמציעה לך מסעדות.
עמית אשכנזי: ככל שהמטרה בעינינו פחות רלבנטית כך צריך הסכמה יותר מפורשת.
עמית אשכנזי: מבחינת עקרונות החוק הכיוונים שהיינו מצפים לראות אותם הם: איך ניתנה אותה הסכמה מדעת?
עמית אשכנזי: מהי שקיפות לגבי שימושים ושיתוף צדדים שלישיים והשאלה האם אפשר למחוק נתוני מיקום מזוהים?
עמית אשכנזי: נניח שאני באמת מאד רוצה לדעת איזו מסעדה יש לידי אבל השאלה היא האם מי שסיפק לי את ההמלצה למסעדה -והוא כנראה גם ירוויח מזה כסף כי הוא מתפרנס מפרסומות, למה הוא צריך לשמור את זה לאורך זמן?
עמית אשכנזי: האם אפשר לזהות אדם מרצף נתוני מיקום לא מזוהים?
עמית אשכנזי: זה דיון שהוא עכשיו מאד מסעיר את עולם הפרטיות וגם אנחנו טובלים בו את רגלינו, לא אוכל לדבר על זה עכשיו יותר מדי אבל, יש מעין פיקציה בענין הזה שברגע שיש נתוני מיקום לא מזוהים זה באמת נשאר לא מזוהה והדוגמה שיורם נתן מדגימה את זה.
עמית אשכנזי: יש משהו שנקרא אמצעי אבטחת המידע כלומר, נניח שהגענו למסקנה שאין מנוס, זה חלק מן החיים שלנו היום ובעצם, המידע שנצבר על נתוני המיקום שלנו הוא חלק בלתי נפרד מן הקיום ואנחנו צריכים לקבל את זה, עדיין יש חובות על מי שעושה שימוש ואיסוף נתוני מיקום לשמור עליהם.
עמית אשכנזי: במובן הזה אנחנו יכולים להגיד, בהמשך למה שאמר חבר הכנסת כבל, בחוק הסדרת השימוש באמצעים ביומטריים יש פרקים שלמים על אבטחת מידע.
עמית אשכנזי: וצריך להחיל חלק מן העקרונות האלה גם על כל השחקנים המסחריים שעושים שימוש באבטחת מידע ובחזרה מן ההסכמות.
עמית אשכנזי: שאפשר יהיה לומר: הסכמתי ועכשיו אני מתחרט, לא רוצה יותר להיות חבר שלך.
עמית אשכנזי: עד כאן.
נתי ביאליסטוק: אין לנו הרבה מה להוסיף חוץ מאשר לחדד את העובדה שכל המכשירים שנמכרים היום מצויידים במיגוון מימצאים שמעשירים את החוויה של המשתמש ולרוב, לרוב הוא עושה באופן מודע שימוש בשירותים מבוססי מקום.
נתי ביאליסטוק: העובדה שהמידע הזה נשמר -גם היא כשלעצמה כנראה לא כל כך נוראית אלא אם נעשה בזה שימוש לרע ואני חושב שהדברים של יורם ושל עמית הבהירו עד כמה הענין הזה אמור לקבל טיפול בצד של השימוש לרעה במידע כזה.
נתי ביאליסטוק: חברות הסלולאר, אגב, שחלק ניכר ממידע כזה נאגר על ידן, מחוייבות -בהתאם לרשיונן, גם בנקיטת אמצעים סבירים לשמירת פרטיותו של האדם אבל, חלק מן האיסוף של המידע -כמו שהוצג, מבוצע גם על ידי גורמים שאינם מורשים על ידי משרד התקשורת בשום דרך וחלקם אפילו לא נמצאים פה בישראל כדי שנוכל לעשות איזושהי אכיפה.
נתי ביאליסטוק: אנחנו בדרך כלל לא רואים עצמנו אחראים על מה שעובר בתוך אותן רשתות אלא רק על הסדרה של הפעילות של אותם גורמים בעלי רשיונות, אבל, מצד שני, אנחנו חושבים שצריך לעזור ולקדם אפליקציות וטכנולוגיות כי בסופו של דבר זה תורם במידה רבה למשק ולקידומו.
יעקב שמש: אם מסתכלים על העולם, אנחנו שמים לב שהשימושים באינטרנט ובסלולאר הולכים וגדלים, בחלק מן העולם אנחנו כבר בדור רביעי, נוצר מצב שהאינטרנט הסלולארי, והחברות, הופכים לצינורות, כלומר, ממש לצינורות ומי שמספק את השירותים הוא לא בהכרח חברות הסלולאר.
יעקב שמש: צריכים לקחת בחשבון שאנחנו מדברים על אינטרנט גלובלי, חלק מן השירותים שניתנים הם לא בהכרח על ידי חברות ישראליות אלא גם על ידי חברות גלובאליות.
יעקב שמש: ואם התופעה קיימת אז היא קיימת בצורה יותר חריפה ולצורך הדוגמה, אם, למשל, יש אפליקציה מסויימת שהשרת בארצות הברית, נוצר מצב שכל המידע על המיקום מגיע לשרת שנמצא בארצות הברית ומי שמפעיל את החברה הוא חברה אמריקאית.
יעקב שמש: יש שתי נקודות: הראשונה, יש את הנושא של אפליקציות שהן "ווז", שהמשתמש באפליקציה מודע לעובדה שהוא משתמש באפליקציות של ג'י.
יעקב שמש: פי.אס.
יעקב שמש: לעומת זאת יש כל מיני אפליקציות נוספות שבהן לא בהכרח המנוי יודע לדוגמה, אפשר לפתח אפליקציה של משחק לנער, ותוך כדי הפריצה, בדלת האחורית, אפשר לשלוף את המידע של אותו משתמש באפליקציה, זה מן הדלת האחורית ומשם נמשך המידע.
יעקב שמש: נוצר מצב שגם גופים שהם לא בהכרח משתמשים בשירותי מיקום, יכולים להשתמש במיקום של המשתמש, לא בידיעת המשתמש ולשימושים אחרים.
יעקב שמש: לגבי הסדרה, יש כאן בעיה בגלל שנוצר מצב שיש התקדמות טכנולוגיות מאד מהירה ונראה על פניו, שההסדרה של הנושא נמצאת כביכול צעד אחד אחורה.
איתן כבל: אם זה היה אחד אז זה היה טוב.
יעקב שמש: לגבי מודעות של המשתמשים, אין ספק שיש חוסר של מודעות אצל המשתמשים ואני מאד מסופק אם אנשים שמשתמשים ב"ווז" מודעים לעובדה שנתוני המיקום שלהם נמצאים ב"ווז" ומחר בבוקר יכולים לדעת היכן אני נמצא ומה אני עושה.
יעקב שמש: יש גם היבטים חיוביים לנושא הזה והם בנושא של שימוש במיקום בהקשר של תאונות דרכים, מה שאֲת העלית קודם.
יעקב שמש: יש אפשרות לגופי הממשלה להשתמש בנתוני המיקום כפעילות מונעת.
יעקב שמש: לצורך הענין, אלמוני שנוסע במהירות מופרזת בכביש הערבה ואין שם מכמונת מהירות אז אפשר להשתמש בנתונים לפעילות מונעת של תאונות דרכים וזה נושא שאף אחד לא מיישם אותו והוא לא בא לביטוי בשום מקום.
איתן כבל: הבעיה, ברשותך, היא לא כאן כי רוב האפקליציות הן כאלו שמסייעות לנו בחיי היומיום.
איתן כבל: כל הענין הוא שזה פרוץ לגמרי.
רונית תירוש: המידתיות.
יעקב שמש: נגעת בנושא של מודעות ל wi.fi., או לראווטר שבבית.
יעקב שמש: אם לצורך הענין, איש תקשורת שמתקין את הראווטר, לא יתן את הכתובת של הבית אז סביר להניח שהמידע הזה לא יצא לאינטרנט אבל, יש מודעות - - -
עמית אשכנזי: הפרוטוקול חושף את הכתובת.
יעקב שמש: אסביר לך.
יעקב שמש: ב"גדול" יש מה שנקרא מג לראווטר אבל ה"מג" לא קובע כתובת של משתמש, לא קובע כתובת פיזית, וכשאני מגדיר את הראווטר אני מגדיר את המשתמש ואת הכתובת ואז הוא לוקח את הכתובת הזו ומפיץ את זה החוצה.
יעקב שמש: כלומר, אני לא רוצה פה להרחיב אבל יש חשיבות מאד גדולה למודעות של המשתמשים לאותם הדברים.
רועי גולדשמידט: רק להתייחס למה שאמר כרגע קובי שמש.
רועי גולדשמידט: אני כתבתי את המסמך שמונח אצלכם ואני רק אומר שזה נכון שיש שחקנים שונים ובתוכם אפליקציות שתופסות נפח מאד משמעותי, אבל, זה לא מייתר את התפקיד של חברות סלולאר דוגמת וראייזון, וראייזון בארצות הברית היא דוגמה קלאסית, אני ממליץ לכם לעיין בעמוד 3, תקראו מה קורה בארצות הברית בענין הזה, זה טקסט די קצר, אני מקווה -ואני לא יודע, אבל אני מקווה שמצבנו יותר טוב.
יעקב שמש: מה שאמר נתי קודם, שחברות הסלולאר שמפעילות שירותי מיקום במסגרת הרשיון שומרות על הפרטיות כלומר, המידע שחברות הסלולאר משתמשות בו זה מידע שהמשרד כן מפקח עליו.
יעקב שמש: אבל המשרד לא מפקח על - - -
עמית אשכנזי: תשאל אותם.
נתי ביאליסטוק: סליחה שאני מתפרץ.
נתי ביאליסטוק: בטקסט של הועדה כתוב, יש פה פיסקה מאלפת ואופיינית לנציג של פרטנר אז אני מרשה לעצמי להקריא כי זה חשוב, זו התשובה הקלאסית של ספק כששואלים אותו בענייני פרטיות.
נתי ביאליסטוק: הם אומרים כך: בעמוד 11 מתוך 12.
נתי ביאליסטוק: "פרטנר אינה מוסרת נתוני מיקום לגורמים אחרים (שלא במסגרת החוק דלעיל)" הכוונה לחוק שירותי תקשורת, "אלא אם הנתונים נמסרים שבאופן שאינו מאפשר את זיהוי המשתמש ואינו מכיל נתונים אישיים כמו מספר טלפון נייד או שם המנוי" וכאן הפאנץ' ליין, שלא קשורה לרשיון בכלל, "ו /או בהסכמתו של המנוי".
נתי ביאליסטוק: מנוי של פלאפון, למשל, כשהוא מפעיל שירותיים מבוססי מיקום, הוא לוחץ על תנאי השימוש מן הסוג שראינו ואני לא אפתח האת הדיון יותר מדי אבל לבוא ולומר, בתור משרד התקשורת, כמו שאתה אומר עכשיו, שמה שהם עושים במסגרת ההסכמים הוא מקובל עליך ואני לא בטוח שזו העמדה המקצועית שלך כרגע.
יעקב שמש: אמר חבר הכנסת כבל, יש שימושים לטובת הציבור ולצורך הענין, כמו שיש מערכת בגלי צה"ל שמוסרת לך נתונים לגבי עומסי תנועה על סמך ניטור - זה לגיטימי.
יעקב שמש: לא מדובר פה על המנוי הבודד וזה לגיטימי.
עמית אשכנזי: האם בדקת שזה לגיטימי?
עמית אשכנזי: האם בדקת איך הם מעבירים את הנתונים?
איתן כבל: ברשותך, אנחנו בדיון עדיין לא בשלב של 'מה לגיטימי ומה לא'.
איתן כבל: נקודת המוצא שלי אומרת: חברים יקרים, יש פה לוח גדול, יש משפחה מרובת ילדים שמשגיחה עליך, זאת אומרת, בסופו של תהליך וענין אנחנו קודם כל אומרים שהציבור בכלל אין לו מושג, הוא עוד לא יודע, גם כשהוא לוחץ וכששואל אותו עכבר העיר: "האם אני רשאי?
איתן כבל: " הוא אפילו לא מבין מה המשמעות של זה, הוא עוד יכול לחשוב ש"עכבר העיר" שהוא רוצה לשלוח לו חוברת הביתה זאת אומרת, הדיון הזה הוא קודם כל במטרה להניח את הדברים, עוד לפני שאנחנו בכלל נכנסים ובונים את כל הקומות מעל.
רונית תירוש: ברור לחלוטין שיש פה אינטרסים צולבים.
רונית תירוש: שמענו את זה משני הנציגים של משרד התקשורת, שיש להם ענין רב בשימושים באפליקציות השונות והם אפילו מעודדים את זה אבל זה לא סותר את הדרישה שלכם -המוצדקת- למידתיות וזה באמת תחילתו של דיון.
רונית תירוש: אנחנו בטח לא נפתור את הכל היום.
נתי ביאליסטוק: אני מסכים עם האבחנה שלָךְ שאין סתירה בין הדברים שנאמרו על ידי הרשות לבין אלה שנאמרו על ידי משרד התקשורת אבל אני חושב שבמידה רבה, חלק מן הצבור במדינת ישראל מוותר מדי יום על הפרטיות שלו.
נתי ביאליסטוק: זאת אומרת, בצורה מודעת, הוא אמנם לא יודע, רגע, רגע, רגע, - - -
איתן כבל: סליחה על ההתפרצות.
איתן כבל: גם לי יש מחלוקת על הענין של המודעות.
איתן כבל: זאת אומרת, גם המילה הזו של "במודע", זה כמו חתימה על המשכנתא של הבנק, גם זה שכתב את זה לא בטוח שהוא מבין מה הוא כתב, קל וחומר כשאתה בא ומבקשת מבן אדם כל מיני דברים ויש סימונים כאלה שבכלל לא - - -
נתי ביאליסטוק: אני מסכים ואני מדבר על דברים מאד בסיסיים, אדוני, - - -
איתן כבל: רק לא אדוני, בבקשה.
נתי ביאליסטוק: טוב, חבר הכנסת כבל, חלק מן הנוער -וחבל שהוא יצא, כי היינו יכולים לשאול אותם, מתייג את עצמו בכל מקום שהוא נמצא.
נתי ביאליסטוק: הוא אומר: אני כאן.
רונית תירוש: על המילה מודע - - -
נתי ביאליסטוק: זו היתה הכונה שלי, למודעות.
רונית תירוש: אם אני אדע שכל אזרחי ישראל צפו בשידור הזה אז אומר שרמת המודעות שלהם גדלה והיא עוד לא הגיעה לכלל מיצוי המודעות אבל, עוד נמשיך.
כפיר פראבדה: תודה רבה שהזמנתם אותי לדבר כאן.
כפיר פראבדה: החברה שלנו עוסקת בייעוץ דיגיטאלי והיא עוזרת למותגים לבוא ולהתמודד עם הכלים האלה כדי לפרסם את מרכולתם ובנוסף לכך, את רואים את הדברים שיש לי כאן על השולחן, אני משתמש כבד של מוצרי אפל כמו אייפון, אייפד וכל האפליקציות מבוססות המיקום, באופן שוטף, גם לצרכים מקצועיים אבל גם -ובעיקר, לצרכים אישיים.
כפיר פראבדה: רציתי לנצל את הבמה שניתנה לי כדי להראות מספר אפליקציות ושימושים באמצעות המצגת.
רונית תירוש: למה כוונתך, האם אתה מקבל מידע כמי שצורך את המכשיר?
כפיר פראבדה: לא, חלילה.
כפיר פראבדה: אני משתמש בצורה פרטית ואראה על מה אנחנו מדברים.
כפיר פראבדה: ראו, נייקי, חברת ספורט, הוציאה לפני מספר שנים שירות שנקרא נייקי פלס, אני לא ספורטאי גדול אבל התקנתי את התוכנה הזו על הטלפון שלי וברגע שאני מתקין אותה היא שואלת אותי אם אני מוכן לתת לאפליקציה לעקוב אחרי המיקום שלי ואני אומר 'כן'.
כפיר פראבדה: למה אני אומר 'כן'?
כפיר פראבדה: מכיוון שכל פעם שאני רץ עם הטלפון שלי אז הנתונים של קצב הריצה שלי, מסלול הריצה שעברתי, המהירות שלי -ובמקרים יותר מתקדמים גם קצב הלב שלי, עולים ואני יכול להיכנס לתוך אתר האינטרנט ולראות את הביצועים שלי לאורך זמן.
כפיר פראבדה: ברגע שאני עובר שיא אישי -ובמקרה שלי זה מאד פשוט לעבור שיאים, אני מקבל וידאו קטן באתר של אצנית כזו או אחרת שאומרת לי: "איזה יופי, רצת מאד טוב היום" וגם אני, באופן יזום, משתף את הנתונים האלה ברשתות החברתיות וכל אחד מן החברים שלי שרואה שאני רץ - יכול לעשות בפייסבוק "לייק" ובאזניות שלי אני שומע אנשים מוחאים כפיים.
כפיר פראבדה: זו דוגמה קלאסית למקרה שמוציאים מוצר מאד מוצלח - - -
רונית תירוש: האם נייק מקבלת את המידע הזה מאפל?
כפיר פראבדה: נייק מקבלת את המידע הזה ממני ואני נותן לה אישור מן הטלפון שלי, יש תוכנה שנמצאת בטלפון ואני נותן לה את האישור להשתמש בשירותים האלה כדי לספק לי שירות נוסף והשירות הנוסף הוא תכנית אימון אישית.
כפיר פראבדה: 4 square: זו חברה שהתחילה משני חבר'ה במרתף בניו יורק, הם מן הסתם לא מכירים אף ישראלי והתוכנה מאפשרת לעשות דבר מאד נחמד.
כפיר פראבדה: אני כמשת
כפיר פראבדה: מש פרטי יכול לבוא ולהגיד -כמו שעשיתי היום בבוקר, שאני נמצא היום בכנסת.
כפיר פראבדה: לא קיבלתי שום הטבה על כך שעשיתי את זה אבל לעומת זאת, כשאני הולך לבר האהוב עלי ואומר שאני נמצא בבר הזה, מופיע לי איזשהו כיתוב קטן למעלה: אתה נמצא כאן יותר מארבע פעמים, תקבל בירה חינם.
כפיר פראבדה: זאת אומרת, אני שוב, בצורה יזומה, מוכן להגיד לכל החברים שלי ב-4 square, שיש מאות כאלה, ולחברים שלי בטוויטר אם אני בוחר לעשות את זה, מה המיקום שלי.
כפיר פראבדה: למה?
כפיר פראבדה: כי אני מקבל משהו בתמורה.
כפיר פראבדה: נולדה לי בת חמודה לפני חמישה חודשים, תודה רבה על הברכות, כמובן יש גרף שמראה מתי נולד הילד הראשון שלך, בהתייחס לכמות ה data של תמונות שאתה מתחיל לצבור.
כפיר פראבדה: כמובן שיש 'ספייק' מאד משמעותי בקטע הזה.
כפיר פראבדה: התחלתי כמובן לצלם וכשאני מצלם תמונות באייפון שלי אני באופן אוטומטי נשאל, כשאני מפעיל את המצלמה, האם אני מוכן שיאספו נתוני מיקום ואני אומר להם 'כן', למה?
כפיר פראבדה: כי אני רוצה להסתכל אחר כך בעוד שנה או שנתיים או שלש, על כל התמונות שלי ועל מפה ואני רוצה לראות מפה של העולם כי אני גם טס הרבה, אני רוצה לראות איזה תמונות צילמתי אצל אחותי שגרה בבוסטון, איזה תמונות צילמתי את הקטנה שלי בבית ואיזה תמונות צילמתי את הקטנה שלי בטיול לצפון.
כפיר פראבדה: זה נותן לי חוויה טובה יותר.
רונית תירוש: האם זה סוג של אפליקציה שבה אתה מאשר?