GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסי ישי: המסלול השלישי הוא בעיות שפתאום "קופצות" עלינו כמו שפעת חזירים או שפעת העופות, בעיקר נושאים של הגנת הצומח והגנת החי, שקורים, אבל, גם בנושאים אחרים כמו משבר של ענף התבלינים בגלל חרקים שמופיעים - שזה שייך להגנת צומח אבל גם לשיטות להיפטר מהם ולמשל, נושאים כמו שיפור איכות שמן הזית שזה עכשיו מזון בריאות מזון ביולוגי ויעול השימוש קלחין, כלומר, אלה נושאים שהתברר לגביהם כמו למשל לגבי קולחין התברר שאחרי עשר שנים המטעים שהישקו אותם בקולחין במשך עשר שנים הפסיקו להניב, למה?
יוסי ישי: כי יש נזק ארוך טווח שלא יכולנו לצפות אותו מראש אז זה נושא מיידי שצריך להיכנס אליו.
יוסי ישי: אלה הם מיזמים יעודיים שאנחנו עוסקים בהם אז יש לנו שלושה מסלולים כאלה.
יוסי ישי: בנוסף לזה רציתי להראות שאנחנו עובדים בשיתוף פעולה כמעט עם כל משרדי הממשלה, הטכנולגיים, עם התמ"ת, עם התשתיות, עם רשות המים, עם כל ארגוני החקלאים ומועצות הייצור, עם קק"ל ועוד משרדים.
יוסי ישי: להדגיש את השת"פ הבינלאומי, שאנחנו בשנים האחרונות התחלנו לעצב שיתוף פעולה מאד מאד פורה גם עם אירופה.
יוסי ישי: עם ארצות הברית זה היה קיים עוד קודם בצורת קרן שקיימת אבל עם אירופה נכנסנו לשיתופי פעולה בשנים האחרונות.
יוסי ישי: תקציבית, באופן כללי, התקציב של המדען הראשי של משרד החקלאות מסתכם –וזז היום בסביבות 50-60-80 מליון שקל לשנה, תקציב יחסית גבוה, אני חושב שאחרי משרד התמ"ת הוא התקציב השני.
יוסי ישי: כיוון שהאוצר השתכנע בנושא של עובדים זרים נתנו לנו כ-30 מיליארד שקל ב-2009 וגם בגלל הנושאים של שינויי האקלים ומשבר המזון קיבלנו תקציבים גדולים וגם לנושא של השבחת עצי פרי.
יוסי ישי: אז אלה נושאים שלגביהם בשנה מסויימת יש קפיצה אבל, בסך הכל בסיס התקציב גדל יפה לסביבות 45-50 מליון שקל לשנה, מ- 26 בשנים האחרונות ואני רוצה לומר שדווקא ענף התקציבים - - -
רונית תירוש: נצטרף לברכות בנושא הזה.
יוסי ישי: לגבי השקעה במו"פ מעבר למדען הראשי: אז קק"ל והממשלה משתתפות במו"פ איזורי ב-30 מליון ש"ח בשנה, זה מו"פ ישומי באיזורים כשכל איזור צריך לקחת את הידע שהצטבר ולעשות לו אדפטציה לאיזור שלו ומו"פ ענפי שזה מועצת היצור, מועצת החלב, בעקבות הקוטג' רוצים לעשות רושם טוב אז נותנים עוד מספר מאות אלפי שקלים או עוד מספר מליונים למחקר בתחומים האלה – מועצת הצמחים וכו'.
יוסי ישי: אסיים, רק להראות שבמשרד החקלאות יש רבים שמשותפים למחקר החקלאי, מינהל המחקר הקחלאי, כמובן בראש ובראשונה, המכון הוולקני, זה משרד המחקר הציבורי הלא בטחוני הכי גדול בארץ - - -
רונית תירוש: האזרח הפשוט מכיר את המושג.
יוסי ישי: השירות להדרכה במקצוע: גוף של כמאתיים עובדים מדריכים שהם ה"גשר" בין המחקר התשתיתי למחקר היישומי לחקלאי, המכון הווטרינרי, השירותים להגנת הצומח והביקורת - שהם אולי יבואו לידי ביטוי בהנדסה הגנטית כי הם אחראים על הרגולציה, האגף לדיג וחקלאות ימית והאגף לשיפור הקרקע.
יוסי ישי: כל אלה הם גופים של משרד החקלאות, שמבצעים מחקר ופיתוח ולבסוף הגופים הארציים.
יוסי ישי: במחקר הבסיסי התשתיתי אנחנו לא תומכים אבל, יש הרבה מחקר תשתיתי בכל האוניברסיטאות והוא היום מהווה 30-40% מתקציב המדען הראשי שוהלך לכיוונים האלה, כל האוניברסיטאות שקיימות ומוסדות מחקר והשכלה גבוהה, מכוני מחקר ממשלתיים שעוסקים במחקר התשתיתי - - -
רונית תירוש: באילו פקולטות חוץ מברחובות - - -
יוסי ישי: מדעי הצמח במכון ויצמן, באוניברסיטת תל אביב, באוניברסיטת ירושלים, בבר אילן, בטכניון, חקלאות היא יותר בכיוון הנדסי וגם ביולוגי ובבאר שבע, גם - - -
יובל אשדת: יש מספר חברות פרטיות בסקטור העיסקי שמתבססות על טכנולוגיות
יובל אשדת: זה מו"פ עיסקי שיש לנו עם תמ"ת, מיזם משותף בסדר גודל של מליון שקל לשנה ואולי נגדיל אותו שבו אנחנו מעודדים תעשיות, ויושב כאן מר דנציגר שגם ניזון מזה, המחקר שלו הוא בתחום ההנדסה הגנטית ומקבל תמיכה מאתנו, כך שיש שיתוף פעולה גם עם התעשייה.
יובל אשדת: בעיקר צכן
יובל אשדת: נח המחקר ושירות ההדרכה המקצועי והמו"פ הפריפריאלי שציינתי שעוסקים בעיקר במחקר ישראלי.
יובל אשדת: בזה אסיים.
רונית תירוש: מבקשת, מאחר והישיבה הזו משודרת לציבור הרחב, לנסות לדבר במונחים יומיומיים, של הצרכן.
יורם קפולניק: בהחלט.
יורם קפולניק: קודם כל ברכות לקבלת הוועדה, - - -
רונית תירוש: ברכות לכם, החקלאים.
יורם קפולניק: תודה רבה, תשעים שנה, התחלנו כמינהל ב-1921 כשתשעים שנה, בבן שמן, שם העסק התחיל ועד היום אנחנו בפעילות.
יורם קפולניק: הדרכנו את הועדה בקיץ ואני חושב שלאור השינויים הפרסונאליים נשמח לארח את הועדה פעם נוספת.
יורם קפולניק: אנחנו ממוקמים באיזור בית דגן, פאתי ראשון לציון, יש לנו למעשה קמפוס מאד יפה וכמו שאמרתי אנחנו פתוחים לביקורים.
יורם קפולניק: לכבוד תשעים השנה אני רוצה לעשות איזושהי סקירה על השאלה איך המחקר עובד היום, אחרי ששמענו את המדען הראשי, אני אגע באיומים הגלובאליים על החקלאות ואני חושב שזה דבר חשוב כאיזשהו introduction, כאיזושהי תמיכה לנושא העיקרי של הועדה.
יורם קפולניק: היום אנחנו עומדים לדבר על האתגרים העתידיים של המו"פ החקלאי וכדי להגיע אל האתגרים האלה נגע בהיום בהנדסה גנטית ובמוצרים.
יורם קפולניק: גם האירופאים, ששוללים הנדסה גנטית נוגעים בזה היום, אולי הם לא יודעים ואולי הם לא ערים לכך אבל, חלק מן המוצרים שמשווקים לאירופה הם - - -
רונית תירוש: הפלפל הכתום הזה, האם הוא הנדסה גנטית?
יורם קפולניק: בשום פנים ואופן לא.
יורם קפולניק: ובכן, במכון הוולקני, - - -
רונית תירוש: תפשט את הדברים.
רונית תירוש: תדגים לנו משהו שאנחנו אוכלים היום, שנמצא בשווקים.
יורם קפולניק: שמן סויה, שמן סויה – הנדסה גנטית, שמן תירס מוצר גנטי ויש עוד הרבה.
יורם קפולניק: החברים אחריי ידברו בדיוק על הנקודה הזו אני רק אעבור בקצרה על כך שהמינהל למחקר חקלאי תוקף, למעשה, את כל המו"פ ממקצועות שונים החל מבעלי חיים, מדעי הצמח, הגנת הצומח, הנדסה חקלאית ועד אותה טכנולוגיה שעוזרת לנו לקחת את הנענע מפה עד אירופה.
יורם קפולניק: בעבר לא יכולנו לקחת את הנענע מעבר לגינה עד לכוס התה והיום הנענע צריכה להגיע לשוק בפריס או בניו יורק והיא מסוגלת לעמוד על המדף שלושה שבועות כאילו נקטפה הבוקר.
רונית תירוש: זו בשורה נהדרת, שאפשר יהיה לשתות תה עם נענע בפריז.
יורם קפולניק: בעבר, המו"פ החקלאי, כמו שאמרנו, הותאם לצרכי החקלאי, רצינו יבולים גבוהים אבל היום הדגש הוא על המזון המכיל מרכיבי בריאות, מרכיבי טעם, ארומה, ואנחנו מבקשים מן המזון, מעבר לזה שישביע את הרעב, שיספק גם צורך בריאותי וכמו שאתם רואים כאן, זה הדגש בהווה.
יורם קפולניק: על המחקרים קודם ראיתם אבל, אחד הדברים הוא שכשאנחנו אומרים "מונחי מטרה" זה כשאנחנו מסמנים את המטרה ואנחנו לוקחים את ה expertise או את תחומי ההתמחות, גנטיקאים, פיזיולוגיים, אנשי גידול, כל אלה יחד חוברים להם על מנת לפתור בעיות.
יורם קפולניק: כאן יש לנו מרכז השרשה וריבוי, הנושא של העגבניה אני יכול להגיד לכם שאחד הדברים ששיגע את המדען הישראלי הוא המחיר של העגבניה למעשה בחודשים האלה ונבע מכך שבטמפרטורות גבוהות העגבניה לא חלטה ולא היה פרי, כשהיינו צעירים אז בכלל שכחנו מן העגבניה פרק זמן מן השנה אבל היום יש פיתוחים כאלה עם זנים חדשים שהעגבניה מסוגלת לגדול גם בטמפרטורות - - -
רונית תירוש: אבל אני מתגעגעת לעגבניה של פעם.
יורם קפולניק: יש לנו אותה.
רונית תירוש: אני מוצאת אותה ביוון.
יורם קפולניק: נכון, בשביל זה צריך לנסוע ליוון ואחת המשימות שלנו היתה היא אורך חיי המדף, ובדרך לאורך חיי מדף איבדנו חלק מן התכונות שאולי עוד יש בשוווקים ספציפים אבל היום אננו חוזרים אל הטעם ואל הבריאות.
יורם קפולניק: קודם שאלת אותי, יושבת הראש על הצבע של הפלפל, הפלפל הוא גם מגוון, הוא מכיל הרבה יותר ויטמינים, אין לנו אותו כאן אבל - - -
רונית תירוש: איך פתאום קיבלנו פלפל כתום?
יורם קפולניק: תהליך הייצור של הצבע, הצבע עובר שלבים של הבשלה של הצבע, אלה פיגמנטים ועל ידי זה שאנחנו יודעים - - -
רונית תירוש: אז האם זה הבשיל במועד מסוים?
יורם קפולניק: לא, אלו תכונות, כמו שיש בני אדם - - -
רונית תירוש: אבל לא היה.
יורם קפולניק: לא היה כזה כיוון שהערך הזה לא היה לו ערך כלכלי שיווקי וברגע שהוא הפך להיות בעל ערך כלכלכי שיווקי הבאנו אותו למדף.
יורם קפולניק: הפרח הזה יש לו גוון מסוים אבל כל פרח כאן,
חיים חבלין: יש כאן מגדלי פלפלים, - - -
רונית תירוש: עשיתי סיור בערבה, זה היה לפני שנים ונדהמתי מגוונים שלא היכרתי.
חיים חבלין: את מוזמנת שוב לערבה, עגבניות כבר לא תמצאי, כי אין מי שיקטוף אותן - - -
יורם קפולניק: תיכף נגיע לזה.
יורם קפולניק: חלק מן הפעילות של מינהל המחקר החקלאי היא למעשה, לעשות אדפטציה - - -
רונית תירוש: מנהלת הועדה מזכירה לי שהיא עולה 10 שקלים לקילו.
יורם קפולניק: עגבניה היום וזה גרוע מאד אבל, אם היית מגיעה לפני חודשיים או בעוד חודשיים המחירים ישתנו וזו אחת הבעיות כי התכונה הטבעית של העגבניה היא בכך שהיא לא פורה, לא חולטת, לא מעמידה פרי, האבקה לא חיונית ואין הפריה ולכן אין עגבניות, אלא אם כן נמצא עגבניות שהן עוקפות את התהליך של ההפריה הזו, מבחינה ביולוגיית זה ניתן לעשות, החוקרים שלנו עשו את זה, זה עדיין לא נמצא בשוק.
יורם קפולניק: הנושא של צמחי נוי, אתם רואים, אחד הדברים שעוד נדרשנו אליהם הוא גם ליצור קולקציה של פרחים שיהיו גם מרהיבים וגם חסכניים במים ואת זה עשינו דרך מכון וולקני.
יורם קפולניק: אם תצאו לתערוכה בחוץ תוכלו לראות חלק מן הפירות שכאן טיפחנו אותם, את הרימונים, את התאנים ואת הזיתים.
יורם קפולניק: אלה הם למעשה, פירות עבודה ישראלית.
יורם קפולניק: דבר נוסף שהוא חשוב מאד ומנכ"ל המשרד הזכיר אותו, אחד הדברים שמינהל המחקר החקלאי עשה הוא שפיתחנו את הרפת היעילה ביותר, הפרה הישראלית נותנת תנובת חלב במקום הראשון בעולם, היא נותנת שנים עשר אלף ליטר בהשוואה לממוצע העולמי של שלוש מאות, ארבע מאות ליטר בשנה וזה בעזרת "ספר העדר" - גנטיקה, כמו שיעקב עשה ללבן, גנטיקה פשוטה, ללא הנדסה גנטית בשלב הזה.
יורם קפולניק: ישנם עוד נושאים - - -
רונית תירוש: תסביר לנו.
יורם קפולניק: "ספר העדר" הוא שיטה לפיה את בוחרת את הפר שנולד לפרה שהניבה תנובת חלב מאד גבוהה ואת עובדת ככה בצורה דידקטית במשך פרק זמן, ואנחנו עובדים על זה בערך ארבעים שנה, את עושה את ההכלאות, ההזרעות הנכונות מגיעות אל הפרות הנכונות ועל ידי כך יש טיפוח של הפרה למצב כזה - - -
רונית תירוש: סוג של גילוי עריות
יורם קפולניק: לא, זו הזרעה מלאכותית ובהזרעה מלאכותית אין - - -
רונית תירוש: אתה לוקח את הפרה הכי מניבה ודואג שהיא זו שתשלוט.
יורם קפולניק: אתה יוצר, אתה לוקח זרע מפר שהוא משושלת יעילה ואתה עושה הזרעה מלאכותית כמו שעושים היום ברפואה, אותו הדבר, הכלים האלה נכנסו גם אל החקלאות.
רונית תירוש: למה הזכרת את לבן?
רונית תירוש: האם השיטה מוזכרת בתנ"ך?
יורם קפולניק: ודאי.
יורם קפולניק: ההסכם עם לבן היה שיעקב לוקח את אלה שהם נקודים ואלה שהצמר הוא אחיד על הכבשה יהיו ללבן.
יורם קפולניק: אז מה שיעקב עשה הוא לקח את הקליפה של עץ הלבונה והכניס את זה כך שהכבשים הגיעו לייחום בצורה מיוחדת, הוא עשה את ההכלאות הנכונות על מנת שרוב הכבשים יהיו מנוקדות ולא עם צבע אחד וכך, בהסכם שלו עם לבן הוא יצא בעם רב.
יורם קפולניק: סליחה שנכנסו אל הנקודה הזו - - -
רונית תירוש: זה מרתק.
רונית תירוש: יש הרבה דברים במקורות שלנו ואנחנו לא צריכים להמציא גלגלים.
יורם קפולניק: בהחלט, נכון.
יורם קפולניק: ובכן, מינהל המחקר החקלאי לאורך תשעים השנים ידע גם לייצר את המכונות וזה אולי אחד הדברים החשובים - - -
רונית תירוש: אחננו יכולים לברך את חבר הכנסת אבו זילאן, חבר הכנסת לשעבר?
יורם קפולניק: חבר הכנסת לשעבר וידיד אמת של החקלאות בישראל.
יורם קפולניק: פיתחנו מערכת שפורקת את הרימונים ולא צריך להתלכלך.
רונית תירוש: רגע, רגע, תעצור.
רונית תירוש: אני לקחתי את הדיון אל הרמה הפרקטית.
יורם קפולניק: הרמה הפרקטית היא שאשתי לא צריכה לשלוח אותי למרפסת שאפתח את הרימון שם כי זה מלכלך את המטבח, את יכולה לקנות את זה בגביעים - - -
רונית תירוש: זה נראה לי לא טרי, האם זה טרי?
יורם קפולניק: טרי, בריא ורענן.
רונית תירוש: אני גדלתי על המסר לפיו פרי שאני לא אוכלת אותו מיד, פתחתי, קילפתי או סחטתי ולא שתיתי מיד אז הויטמינים הלכו.
יורם קפולניק: אנחנו עובדים בדיוק על הדבר הזה כדי לשמר את הערכים הבריאותיים של התוצרת החקלאית - ואולי קצת התבדחנו על חשבונה של הנענע אבל לקחת ירק או פרי ולשמור אותו, למשל, אחת הבעיות של המכונה הזו שאתם רואים לפניכם היא שעונת הרימונים היא מאד קצרה ואז חזרנו אל המחקר ובמחקר יצרו עבורנו זנים שאתם אנחנו יכולים להשיג רימונים עבור המכונה הזו משך עשרה חודשים בשנה.
רונית תירוש: מה שנשלח אל הרשתות בקופסה – האם זה שומר על הטריות?
יורם קפולניק: אם את גרה במקום הנכון ליד הסופרמרקט בצפון הנכון של העיר הנכונה, את מקבלת אותו בכל יום בבוקר.
יורם קפולניק: הוא לא נמצא בכל הארץ.
יורם קפולניק: לערבה הוא לא מגיע.
יורם קפולניק: נושא נוסף שדאגנו לפתח הוא התבלינים, משק התבלינים מכניס למשק הישראלי 200 מליון דולר בשנה, הוא פרי פיתוח של מינהל המחקר החקלאי, יש לנו מערכות שאיתן, שלפני שמוציאים אותו החוצה, בוחנים אותו, את חיי האגרטל, חיי המדף, חיי הפרחים, את התוצרת החקלאית, זה פשוט "רץ" כי - - -
רונית תירוש: אני עדיין מורידה את זה לרמה של שיח רגיל כדי שאנחנו נבין.
רונית תירוש: העודף של ההגנות שאתם נותנים לצמחים כדי שיגיעו הכי מבריקים והכי שלמים ולא מנוקבים מכל מיני חרקים, האם זה לא יוצר מצב של עידוד אוכלוסיה הולכת וגדלה לצרוך מזון אורגני, שהוא נטול ההגנות הללו?
יורם קפולניק: יכול להיות שבחלק הזה – למרות שאין קשר ישיר, יכולה להיות תוצרת שהיא לא תוצרת אורגנית, נקיה מחרקים ובריאה לא פחות מן התוצרת האורגנית.
יורם קפולניק: אני לא רוצה לקחת את זה לענין האורגני מכיוון ש - - -
רונית תירוש: בוא תגן על החקלאות שאתם מוציאים.
יובל אשדת: הן בריאות ונקיות.
יורם קפולניק: החקלאי שמטפל בתוצרת החקלאית שלו, לפי הפרוטוקול ולפי הכללים - - -
רונית תירוש: אבל אתם מרססים, אותי זה מפחיד.
יורם קפולניק: כל הריסוסים, עד האחרון, שאנחנו משתמשים, ויש כאן אנשים מהגנת הצומח שמשתמשים בחקלאות, אם אתה מחכה את פרק הזמן המתאים אתה מקבל את הפרי אחרי שיש התפרקות של החומרים המרוססים - - -
רונית תירוש: איך אני אדע שבאמת חיכו?
יורם קפולניק: יש תקנים ויש בדיקות.
יורם קפולניק: אני לא רוצה לעשות כאן promotion - - -
רונית תירוש: לא promotion אבל, ראה, הנושא הזה הוא מעניין אבל, אם אני מורידה אותו לרמת המעשה שלי כאזרחית שהולכת לקנות ויש את הסטיגמות הללו, או לא סטיגמות, את הדעה הרווחת על כל המזון היפה הזה, המהונדס הזה, שהוא בעצם - - -
עמית גל-און: הוא לא מהונדס.
יורם קפולניק: הוא לא מהונדס - - -
רונית תירוש: לא מהונדס אבל
עמית גל-און: הוא עבר טיפוח, לא הנדסה גנטית.
רונית תירוש: אנחנו, הפשוטים, קוראים לזה מהונדס.
דובר: לא, אבל זה לא.
רונית תירוש: כל מה שנראה מאד מושלם ויפה ומבריק, אני נכנסת לסופר ואומרת: כמה ריססו את זה?
רונית תירוש: כמה זה מהונדס?
עמית גל-און: שלא תחשבי שמה שנראה לא טוב הוא יותר בריא.
רונית תירוש: אז זה המקום להסביר לציבור - - -
יורם קפולניק: אנשי החקלאות האורגנית לא נמצאים כאן בחדר ואולי זה לא הוגן שהם לא יוכלו לענות.
רונית תירוש: אני לא מדברת על האורגנית עכשיו.
רונית תירוש: אני גם לא יודעת מה זה תמר אורגני?
רונית תירוש: מה להם ולאורגני?
רונית תירוש: ממתי אנחנו בכלל - - -
יורם קפולניק: מדובר בטיפול, בטיפול לאורך הגידול.
רינה ורסנו: תמר גם מרססים.
רינה ורסנו: אני ממשרד הבריאות, אם החקלאי עובד לפי חקלאות נאותה, אז יש לו את - - -
רונית תירוש: מה זה 'נאותה'?
רינה ורסנו: זאת אומרת שקודם כל הוא מרסס לפי המינון המותר, אחר כך הוא קוטף בזמן שמותר לו, הוא מרסס עם החומרים שמותר לו לרסס, ואז הוא עומד ברמות המותרות, אין סכנה, - - -
רונית תירוש: וכל זה הוא ברמת 'אם'.
רונית תירוש: מי מפקח?
דובר: יש מערכת שבודקת.
רינה ורסנו: גם משרד הבריאות וגם משרד החקלאות מנטרים ובודקים, גם ברשתות, משרד החקלאות בשדה ומשרד הבריאות בשווקים, ואנחנו בודקים וכשמוצאים חקלאי שסטה מן הפרוטוקול אז יש לנו כלים לאכוף ולהעמיד לדין, ופועלים נגד - - -
רונית תירוש: האם הוצאתם פעם לפרסום שפרי ממשק מסוים משדה מסוים, מיצרן מסוים, - - -
רינה ורסנו: אנחנו עוצרים שיווק של אותו חקלאי או של אותו משווק והיו מקרים –פשוט זה לא בוועדת הבריאות אבל כן הצגנו בזמנו, אנחנו גם מודיעים, כשיש סכנה בריאותית מיידית וזה קורה לפעמים שמרססים ברמה מאד גבוהה אז אנחנו כן מודיעים לציבור לא לצרוך.
רינה ורסנו: היה לנו מקרה של ירקות שמיועדים למיגזר החרדי, הם ללא חרקים ו - - -
יורם קפולניק: זה נבדק על ידי השווקים שם ואנשים מקבלים - - -
רונית תירוש: בחוץ לארץ אני בטוחה שבודקים - - -
רינה ורסנו: אנחנו בודקים בארץ, אנחנו מפרסמים את התוצאות גם באתר שלנו, של משרד הבריאות, - - -
רונית תירוש: אני לא נכנסת לאתר, אני הצרכנית הפשוטה, לא ראיתי בחיים שהיתה איזו ידיעה שאמרה שמזון מסוים או פרי מסוים, שהגיע ממשק מסוים, "נא לא לקנות אותו משום שהוא מרוסס ולא עומד בתקן או בפרוטוקול".
רינה ורסנו: הכל תלוי ברמת ה - - -
רונית תירוש: אני לא בטוחה שיש פיקוח.
רינה ורסנו: יש פיקוח.
רינה ורסנו: אנחנו כן הודענו ברגע שהיתה סכנה בריאותית.
רונית תירוש: אני זוכרת על טחינה ועל חומוס.
הימן דוידי: טחינה וחומוס זה בסדר אבל אם נסתכל על סך כל הפירות, חקלאות - חד משמעית, שלא ישתמע משהו אחר מן הדיון פה, בחקלאות בארץ הפירות והירקות הם נקיים, חד משמעית נקיים, זה שמוצאים חריג כזה או אורח פעם בחמש שש שנים - - -
רונית תירוש: ועל זה אני ארצה לשמוע ממשרד הבריאות.
הימן דוידי: חד משמעית.
הימן דוידי: אני לא זוכר בארץ - - -
רונית תירוש: יש דברים שמתפתחים לימים.
אבו זולאן: גבירתי יושבת הראש, אם תבדקי את כל ההתפתחות בשנים האחרונות בארץ אז עוברים להדברות ביוולגיות, יושבים פה חבר'ה מן הערבה ויכולים לתת לך הרצאה שלמה, כי שם הירקות של ישראל וההדברה ביולוגית.
אבו זולאן: כנ"ל עם פרי הדר במקומות אחרים כך שיש התפתחות מאד גדולה.
אבו זולאן: אוי ואבוי - - -
רונית תירוש: האם אתה רוצה להסביר מה זו הדברה ביולוגית?
אבו זולאן: שזה קורה על ידי הטבע עצמו ללא שימוש בחומרים.
אבו זולאן: חרקים, מפתחים חרקים שאוכלים את המזיקים, פוגעים במזיקים - - -
דובר: אתה מפזר טורפים.
אבו זולאן: הם פוגעים במזיקים והכל תוך מלחמה ביולוגית של הטבע ללא חומרי הדברה בכלל.
יורם קפולניק: אם כבוד יושבת הראש - - -
רונית תירוש: יש להתקרב אל השולחן.
רונית תירוש: אנחנו בשידור ואם אתם רחוקים מן המיקרופון אז לא שומעים.
עדי פאבר: שלום.
עדי פאבר: אני ממושב "חצבה" בערבה, רציתי להסביר קצת על היתרון של הערבה בכל הנושא של ריסוסים או פרי לא נגוע בריסוס.
עדי פאבר: היתרון הגדול של השוק בארץ, שקונה פרי שמקורו בערבה, או מכל החקלאים שעוסקים בייצוא, הוא, שהם כל הזמן תחת פיקוח, בעיקר של השוק האירופאי ואף חקלאי בערבה לא - - -
רונית תירוש: אתה שומע מה אתה אומר?
רונית תירוש: "ערבה" ו"מי שמייצא".
עדי פאבר: אני מסביר.
עדי פאבר: ברגע שמגדל מתחיל לגדל פרי למטרת ייצוא כל שרשרת הייצור שלו היא בפיקוח והוא דואג שהוא לא ירסס פרי כי כשהוא קוטף אז הוא מקצה חלק לייצוא וחלק לשוק המקומי.
עדי פאבר: הוא לא יסתכן לקטוף פרי שרוסס לפני זמנו - - -
רונית תירוש: איך אני יודעת שמה שאני רוכשת זה מיצרן שמשווק גם החוצה?
רונית תירוש: אם תו התקן לכאורה, שמבטיח לי שפה אני יכולה להיות רגועה, כי הוא מייצא וחלק הוא מפריש עבורי, אז איפה בקופסה שקניתי רשום שהוא מייצא?
רונית תירוש: אם אני אראה שרשום "גם ליצוא" אז בסדר אבל איפה זה רשום?
רונית תירוש: איך אני אדע?
רונית תירוש: או לחילופין שיהיה רשום "ערבה".
עדי פאבר: זה עדיין לא רשום אבל, ברגע שיודעים שמקור הסחורה - - -
רונית תירוש: שימו לב, בגלל שבייצוא אתם יודעים שאתם עוברים פיקוח אדיר אז אתם מאד מקפידים, מה שלא מבטיח את הקפדה עבור תושבי ישראל - - -
עדי פאבר: לא, בכלל לא, ברגע שאני - - -
רונית תירוש: לא רק בערבה, אני מדברת באופן כללי.
עדי פאבר: באופן כללי אני לא יכול לדבר, אנחנו באנו מן הערבה.
עדי פאבר: ברגע שאנחנו מגדלים שדה, משלב השתילה, מגדלים שדה במטרה להקצות חלק ניכר מן התוצרת לייצוא אז אנחנו - - -
רונית תירוש: הרציונאל הזה מצוין.
רונית תירוש: ואני גם מאתגרת אתכם כי אין פה את האזרח שישאל את השאלות - - -
עדי פאבר: צודקת.
רונית תירוש: לא שאני נגד מישהו.
רונית תירוש: אתם לא הולכים לשוק לקנות.
יורם קפולניק: אני רוצה להגיד, ישנה רשת שיווק אחת שיש לה תכנית שנקראת "דרך המעבדה", רשתות השיווק רוצות למצוא חן בעיני האזרח ויש להן תו תקן, כל חקלאי שרוצה למכור כאן בארץ חייב לקבל את החותמת.
רונית תירוש: אלה ודאי הרשתות שמייקרות את המוצר - - -
יורם קפולניק: יכול להיות.
רונית תירוש: אני רוצה לדעת עבור האזרח הפשוט שהולך לשוק התקווה או לשוק הכרמל או למחנה יהודה.
יורם קפולניק: אני רוצה שהדיון הזה בסופו של דבר יחזור לנושא העיקרי שלו, כי הנגישות של חומרי הדברה דווקא במזון שיהיה מהודנס גנטי, תהיה עם כמויות חומרי הדברה פחותות יותר מאלו שהן עכשיו.
רונית תירוש: הנה שְרַשְתָּ פה סטיגמה שמהונדס הוא לא בריא או פחות בריא.
רונית תירוש: דהיינו, הכחשת וזה טוב.
רינה ורסנו: אני רוצה להוסיף שישנן לא רק ברשת הזו אלא מספיק רשתות שכן מתקשרות עם החקלאי ועוקבות אחרי הגידול והריסוס, ובודקות אותו, - - -
רונית תירוש: למה שלא תפרסמו?
רינה ורסנו: עבר פה בכנסת חוק הצמח וייצורו שבמסגרתו תהיה חובת סימון של המגדל ואז יהיה - - -
רונית תירוש: סימון מה?
רונית תירוש: שזה בהדברה ביולוגית?
רינה ורסנו: לא, סימון שם המשווק ושם החקלאי.
רונית תירוש: ואיך אני אדע אם הוא מייצא?
רינה ורסנו: אנחנו, כרשות, נוכל להגיע אל החקלאי ולפקח עליו, כי ברגע שאת דוגמת בשיווק את עדיין לא יודעת מי החקלאי - - -
רונית תירוש: בקיצור, חסרה רגולציה
רינה ורסנו: ואז את מגבירה את הבטחון של הצרכן במוצר - - -
רונית תירוש: מה שאת אומרת הוא שאת יכולה לדגום פרי ולא לדעת מהיכן הגיע.
רינה ורסנו: עדיין אני לא יודעת, נכון.
רינה ורסנו: אבל אני רוצה להוסיף - - -
רונית תירוש: אז את לא יכולה לאיים.
רינה ורסנו: אני רוצה להוסיף, כמשרד בריאות, הרמות שאנחנו מקבלים בדרך כלל הן רמות מעל המותר, אבל עדיין, בטווח הקצר הן לא מסכנות בריאות, על מנת שלא תהיה סכנה בריאותית אנחנו חייבים לעצור את אותו חקלאי, זו המהות.
רינה ורסנו: בסך הכל אנחנו - - -
רונית תירוש: אני כל כך שמחה על הדיון הזה.
רינה ורסנו: את פשוט לא מתמצאת.
רונית תירוש: לא, ודאי שלא מתמצאת אבל אני לומדת מהר ומה שאת אומרת הוא כך: אני דוֹגֵמֶת פירות וירקות, אני מוצאת פגם, אני לא יודעת למי לפנות כי אני לא יודעת מי הבעלים ואני - - -
יורם קפולניק: הרשת יודעת - - -
רונית תירוש: רגע, אני מפרשת את מה שהיא אמרה, ואני רגועה כי מה שמצאתי הוא לא משהו שיפגע בטווח הקצר, ואני לא יכולה להגיד לכם שהוא לא יפגע בי בטווח הארוך.
רינה ורסנו: לא, זה לא הסוף, כי אנחנו עוצרים את זה.
רינה ורסנו: אנחנו פועלים - - -
רונית תירוש: את לא עוצרת.
רונית תירוש: את אומרת שאת לא יודעת מי החקלאי.
רינה ורסנו: אנחנו עוצרים את המשווק.
רינה ורסנו: לנו, כמשרד בריאות, יש לנו את היכולת לעצור את השווק של אותה תוצרת, לא משנה מהיכן היא.
חיים חבלין: חברת הכנסת תירוש, אני רוצה להוסיף לגבי הסטנדרטים, אני לא בא לדבר בשם הערבה אלא להרגיע אותך.
חיים חבלין: משרד החקלאות פונה היום לחוק הסטנדרטיזציה של כל החקלאות, והמטרה היא שאותו עקר בית או עקרת בית שבאים לקנות את הפרי, הם, למעשה, יוכלו בסופו של דבר או בסופו של יום להגיע אל החקלאי ואפילו אל השורה ואל הצמח שהפרי נקטף ממנו, זה בעצם היום מה שקורה באירופה, זה מה שצריך לקרות פה ואני חושב שזה הכיוון הנכון.
חיים חבלין: יש רק בעיה אחת, שהדבר הזה עולה כסף, בערבה, מייצרים - - -
רונית תירוש: מה עולה?
חיים חבלין: עולה כסף להכניס את כל הסטנדרטיזציה, שבית האריזה יהיה אטום, שהפלפלים יגודלו בתהליך ביולוגי ולא בתהליך כימי, או העגבניות וכן הלאה.
חיים חבלין: הדברים האלה דורשים השקעות ראשוניות די כבדות לכן קיימת התנגדות בקרב חקלאים רבים בישראל שהתהליך הזה יהיה ב"מכה" ולכן הם רוצים שהוא יהיה בהדרגה, עם תמיכות מאד גדולות של המשרד.
חיים חבלין: הכסף הזה צריך - - -
רונית תירוש: כמו שקורה עם החלב, כמו שקורה עם הביצים וכמו שקורה עם כל דבר ש - - -
יורם קפולניק: חוק הסטנדרטים גם אומר שהסטנדרטים של התוצרת החקלאית הישראלית יהיו זהים לסטנדרטים שעל פיהם אנחנו משווקים לחו"ל.
חיים חבלין: אין סיבה בעולם שהאזרח הישראלי יקנה את הפרי שלו בלי שהוא יודע מה עבר על הפרי במהלך הגידול ובזה זה את צודקת במאה אחוז רק שהמדינה צריכה להתגייס ולהשקיע.
חיים חבלין: אנחנו כבר קרוב לעשרים שנה עומדים בסטנדרטים האלה.
חיים חבלין: את שואלת, אני לא רוצה שהאזרח הישראלי יחפש את התוצרת של הערבה אלא שכל מדף שהוא מגיע אליו יהיה מדף נקי.
רועי גולדשמידט: יש לזה עלות.
חיים חבלין: יש לזה עלות והמדינה צריכה פעם אחת להתייחס לאזרחים שלה בכבוד ולעזור בעלויות האלו לחקלאים כדי לפתח פה את החקלאות כמו בהרבה תחומים אחרים.
דובר: גם העלות של הפירות מן הערבה, השאריות של הייצוא לאירופה יש להן עלות גבוהה יחסית למוצרים אחרים.
חיים חבלין: כן, ראה, מה זה - - -
רונית תירוש: לא משנה אבל כשאני באה לשוק ואני רואה את המוצר וטועמת את איכותו אז משלמים את ה"קצת יותר", זה נכון.
עדי פאבר: ומצד שני אלו העלוייות שעליהן אתה מדבר.
רונית תירוש: אם המדינה היתה מסייעת אז - - -
עדי פאבר: אם כל בית אריזה היה איכותי, יעמוד בסטנדרטים ויוציא מוצר שהוא ראוי אז יש לזה מחיר.
חיים חבלין: בריאות ושקט נפשי עולים כסף, זה יכול לעלות אצל הרופא, אצל הפסיכולוג או בעלות של הפרי.
רונית תירוש: מנהלת הוועדה העירה את שימת לבי לכך שהיתה מגיפה במלפפונים בגרמניה, איך קרה, למרות תהליך הפיקוח?
דובר: בסוף היה נבטים.
דובר: הראשונה נאמר שזה מלפפונים מזוהמים שהגיעו מספרד.
רונית תירוש: אה! זה לא יצא מכאן.
דובר: הם גדלו במצרים ועשרים גרמנים מתו, ארבעת אלפים אושפזו.
דובר: אף אחד לא יכול להגיד שזה ממצרים.
דובר: זה כן התפרסם.
רינה ורסנו: התפרסם גם שבארצות הברית מתו ארבעים איש ממלונים והגורם לתמותה היה חידק בשם ליסטריה.
רינה ורסנו: בנבטים היה חידק שנקרא איקולי, מה שהיום משרדי הבריאות עושים יותר ויותר, הוא שגם החקלאים שמים יותר ויותר דגש על פיתוח כלים ובדיקות, לא רק של חומרי הדברה אלא של מיקרו ביולוגיה, דגימות של מיקרוביולוגיה לבדוק שהמוצרים שמגיעים על המדף לא יהיו מזוהמים בחיידקים.
רונית תירוש: אגב, אם אנחנו נדרשים כמובן לרחוץ היטב את הפירות, האם זה נכון לרחוץ אותם רק תחת מים זורמים?
רונית תירוש: או סבון כלים?
רינה ורסנו: סבון כלים מספיק טוב, קצת לשפשף אם אפשר ולשטוף היטב במים.
רינה ורסנו: מה שחשוב ביותר הוא לדאוג שלא יהיה זיהום משני, כי אם את עובדת למשל, עם בשר ולא רחצת את משטח העבודה, לא מספיק לנגב עם סמרטוט כי זה לא מוריד את עומס החיידקים, כולל גם אם את לוקחת וקוצצת סלט ולידו יש מוצרים שלא עברו שטיפה, הם עלולים לזהם את משטח העבודה וכתוצאה מכך את השאר.
דר' שמואל חן: אני בדרך כלל לא מאלה שמסייעים למשרד החקלאות, בעברי הייתי ממונה בעברי על חומרי הדברה בעמותת "אדם, טבע ודין" אבל חייבים לומר מאד ביושר ודווקא לחזק את המשרד שעל פי הידוע לי, המשרד הוא אחד המובילים בשנים האחרונות בחיבור לכל הנושא של קיימות, של פיתוח בר קיימא, יחד עם משרד להגנת הסביבה, ומעבר לזה, הוא מוביל גם מדיניות של שימוש בחומרי הדברה שנקראת i.p.m - אסטרטגיה שהיא מפחיתה כמה שיותר את השימוש בחומרי ההדברה הקלאסיים ופונה אל הדברה ביולוגית ואל שילוב של הדברים אז אני מחזק אותם כי הדברים לא נאמרו כאן אבל זו אסטרטגיה שמודרכת היום במשרד.
דר' שמואל חן: יש לומר – ותתקנו אותי – תחת חוק הגנת הצומח, יש יחידת פיקוח על הנושא של שאריות חומרי הדברה ואם אני לא טועה מספר הפקחים בארץ הוא מאד נמוך, אני חושב שזה משהו כמו פחות מעשרה לכל המדינה.
דר' שמואל חן: האם נכון?
דובר: זה נכון.
דר' שמואל חן: וזאת אחת הבעיות.
דר' שמואל חן: אחד הדברים שצריך לחזק - ואולי לתקצב - הוא להגדיל את מספר הפקחים שמפקחים על שאריות חומרי הדברה.
יורם קפולניק: הייתי רוצה להחזיר אתכם - - -
רונית תירוש: אני חוזרת למצגת שלך.
רונית תירוש: האם אפשר לאלץ את כל החקלאים להשתמש רק בהדברה ביולוגית או שיש צמחים שזה לא מתאים להם?
דובר: יש הדברה משולבת.
דובר: מינימום כימיקלים ומכסימום - - -
רונית תירוש: אבל האם יש אפשרות לחייב?
יוסי ישי: ודאי, עושים את זה.