GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זבולון אורלב: הסעיף הזה מדבר על תהליך שהוא מחוץ לבית המשפט, שזה בין המבקש לבין מי שיכול לחשוף את הפרטים.
הילה דוידוביץ: גם אם המנוי לא מסכים, בסדר, בבית המשפט יש זכות להתגונן.
זבולון אורלב: אין כאן בעיה.
זבולון אורלב: לא צריכה להיות כאן שום בעיה.
דורון אביטל: שתי הערות קטנות.
דורון אביטל: לסעיף 4(ג).
דורון אביטל: ההודעה של המנוי תהיה בכתב.
דורון אביטל: הוא יודיע על כך בכתב לספק השירות.
דורון אביטל: שנית, הספק יעבירן למבקש בהקדם האפשרי או שהוועדה תקבע מספר ימים, אבל לא מיד.
זבולון אורלב: בהקדם האפשרי.
זבולון אורלב: בכתב ובהקדם האפשרי.
קריאה: באי-מייל זה בכתב?
רונית תירוש: העיקר שיהיה תיעוד.
רונית תירוש: אנחנו נצביע על סעיף 4.
זבולון אורלב: אני לא חבר הוועדה.
ירון חנין: על מה אנחנו מדברים כאן?
ירון חנין: על איזה ספק שירות או ספק אירוח?
הילה דוידוביץ: יש הגדרה.
הילה דוידוביץ: זה לא משנה.
רונית תירוש: יש הגדרה.
רונית תירוש: מי שמחיל את התוכן.
ירון חנין: לא כל ספק יכול באמת ליצור קשר עם אותו מנוי.
ירון חנין: לא כל ספק יכול לדעת.
רונית תירוש: אז לא.
הילה דוידוביץ: ה-רשאי הוא לגבי המבקש.
הילה דוידוביץ: המבקש רשאי.
הילה דוידוביץ: הספק חייב להודיע.
רונית תירוש: ואם אין לו יכולת?
הילה דוידוביץ: אחרי שיש לו נתון מזהה, הוא יודע ומכיר יותר שחקנים.
קריאה: בסעיף 4(ב) נאמר "ככל שהדבר ניתן".
הילה דוידוביץ: ברור, כי אחרת לא יוכלו לעשות כלום.
זבולון אורלב: ככל שספק השירות יכול לאתר את המנוי.
רונית תירוש: אתה צודק.
רונית תירוש: בסעיף (ב): ככל שהדבר ניתן.
רונית תירוש: לפני שאתה מעיר לי הערות באמצע הצבעה, תבדוק אם אתה באמת מוסיף משהו לדיון הזה.
רונית תירוש: אני מעלה את הסעיף להצבעה.
רונית תירוש: ה צ ב ע ה סעיף 4 – אושר פה אחד סעיף 4 התקבל.
רונית תירוש: אנחנו עוברים לסעיף 5.
רונית תירוש: אני מודיעה שבשעה 1:45 אנחנו מסיימים את הישיבה אבל אנחנו נקיים רצף של ישיבות בזמנים מאוד קצובים וקצרים על מנת לקדם את הצעת החוק, כי אני אוהבת כשעוד זוכרים את כל הפרטים שנאמרו ולא חוזרים על הדברים.
נירה לאמעי רכלבסקי: 5.
נירה לאמעי רכלבסקי: בקשת חשיפה (א) סבר אדם כי תוכן שהועלה לרשת תקשורת אלקטרונית או הפצתו בה מהווים כלפיו עוולה או הפרת זכות קניין רוחני שלו, רשאי הוא לפנות לבית המשפט בבקשה שיורה לספק השירות לחשוף את פרטי המידע של המנוי שהעלה או שהפיץ את התוכן האמור (להלן – בקשת החשיפה).
רונית תירוש: זה כמו סעיף 4 והפעם זה פונה לבית המשפט.
נירה לאמעי רכלבסקי: (ב) הומצאה הבקשה לספק שירות, יודיע על כך למנוי בתוך שלושה ימים מיום המצאתה ויעביר לו העתק ממנה בדרך שיקבע השר.
נירה לאמעי רכלבסקי: (ג) בתגובתו לבית המשפט יודיע ספק השירות אם איתר את פרטי המידע של המנוי, וכן אם הודיע לו על דבר הגשת הבקשה.
רונית תירוש: זה דומה לסעיף 4, אבל הפעם הפנייה היא לבית המשפט.
רונית תירוש: יש בעיה עם זה?
ירון חנין: לאור הסעיף הקודם, המשמעות היא שאתם מונעים מאתרי האינטרנט כמו YNET ו-NRG את זכות הגישה לערכאות.
ירון חנין: בעצם אין להם SAY.
ירון חנין: הסעיף הזה לא מדבר על אתרי תוכן אלא הוא מדבר על ספקי שירות כמו נטוויז'ן ובזק בין לאומי.
ירון חנין: המשמעות היא שאם אני כאתר, אני חושב שאין מקום לחשוף את ה-IP, אין כאן SAY ואני יצאתי מהמשחק.
ירון חנין: זאת פגיעה בכלי התקשורת.
זבולון אורלב: חבר'ה, תחליטו איפה אתם עומדים.
זבולון אורלב: אם אתה כתובת לתביעות של לשון הרע, אז קח את כל האחריות ואין שום בעיה.
זבולון אורלב: אתם ביקשתם, לפחות בדיונים אתי – לא אתה – להוציא אתכם מהעניין.
ירון חנין: אני יצאתי.
ירון חנין: לא שמעו אותי, אבל אם היו שומעים אותי אולי בכלל היו אומרים שאני לא צריך בכלל למסור IP.
ירון חנין: לכן אמרתי קודם שהתצהיר לא פותר את הבעיה.
ירון חנין: הדבר שלדעתי כן צריך לעשות זה שיהיה דיון משפטי.
זבולון אורלב: לא קיבלו את עמדתך.
זבולון אורלב: לפחות לקריאה הראשונה לא קיבלו את עמדתך ואין טעם לחזור עליה.
זבולון אורלב: הוא אומר שיכול להיות שהוא ירצה להצטרף כאן לדיון.
ירון חנין: אני אומר יותר מזה.
ירון חנין: אני אומר שמנעו ממני להצטרף.
רונית תירוש: זה ללכת עם ולהרגיש בלי.
רונית תירוש: אתם כל הזמן לא רציתם שאנחנו נאפשר לכם שתהיו בתוך העניין של הפסיקה.
רונית תירוש: שיקול הדעת צריך להיות עליכם, אבל לא רציתם את זה.
ירון חנין: לא, אנחנו רצינו ששיקול הדעת יהיה של בית המשפט אבל לפני שבית המשפט יכריע, הוא ישמע את עמדתנו.
זבולון אורלב: אין התנגדות.
זבולון אורלב: אני לא רואה בעיה.
רונית תירוש: אם וכאשר תרצו להצטרף.
זבולון אורלב: אם אתר התוכן רוצה להצטרף, אני לא רואה בזה בעיה.
ירון חנין: המקום שלנו להצטרף הוא עוד בשלב הקודם, זה לפני שאנחנו מוסרים את ה-IP.
יעקב מרגי: הפתרון מצוי לא כאן.
יעקב מרגי: הרי החוק הזה לא בא לפסול את סדרי הדין הרגילים ותקנות סדר הדין.
יעקב מרגי: כל מי שמרגיש נפגע באיזשהו הליך משפטי, תמיד יכול לבוא ולבקש להצטרף.
יעקב מרגי: זה לא אסון שתמיד הם יוכלו להגיד שבמקרה הזה הם רוצים להצטרף.
רונית תירוש: אבל הוא רוצה לפני המשפט שתהיה לו זכות סירוב לתת את ה-IP.
יעקב מרגי: אם הוא יסרב, בכל מקרה נגיע לבית המשפט ושם הוא ינמק.
יעקב מרגי: יעקב מנור, אני שמייצג את הפדרציה למוזיקה ישראלית.
זבולון אורלב: הילה, את רואה מניעה שהם יכולים להצטרף?
רונית תירוש: הוא לא רוצה להצטרף.
זבולון אורלב: בסעיף 5 הוא רוצה להצטרף.
ירון חנין: פוגעים בזכות שלנו.
רונית תירוש: אבל זאת הזכות הבסיסית שלך לעומת זכותו של הבן אדם לתבוע.
רונית תירוש: למה אתה רוצה זכות סירוב אם אמרנו שנגדיר בנתון המזהה כך שבמינימום אפשר להגיע לבן אדם עצמו?
רונית תירוש: אתה הרי לא רוצה לחשוף את הבן אדם ואתה רוצה לשמור עליו, לתת חופש ביטוי ולעודד חופש ביטוי.
רונית תירוש: אמרנו שבמסגרת הגדרת הנתון המזהה, נשתדל להקשות כמה שאפשר בניסוח.
רונית תירוש: הוא אמר, ובלבד שזה לא יחשוף.
ירון חנין: אני לא רואה איך אפשר.
רונית תירוש: תמיד יהיו האקרים שיחשפו.
רונית תירוש: אתה לפחות עקבי בבקשה שלך.
רונית תירוש: יש לנו בעיה עם זה.
ירון חנין: אני רק אומר שזה משליך על הכול בעצם כי זה מוציא אותנו מהמשחק.
רונית תירוש: אנחנו מתקדמים.
רונית תירוש: תנסה לבוא בדיונים הבאים עם נוסח שיספק אותנו במה שאנחנו רוצים ועדיין יוכל לתת לך איזשהו מענה שתוכל לעצור את ההליך.
יהונתן קלינגר: אני יכול להציע פתרון למה שירון מציע כאן.
יהונתן קלינגר: אם סיכמנו שבנתון המזהה אין שום דבר לזהות, אבל YNET מסיבותיה רוצה לעצור את השרשרת.
יהונתן קלינגר: היא רוצה להגיד לגולשים שלה שאצלנו אתם יכולים להתבטא בחופשיות ויש לזה השפעה מערכתית בסופו של דבר.
יהונתן קלינגר: אפשר במצב כזה שיחד עם הגשת הנתון המזהה, אתה תבקש צו גודר שמונע את המשך השרשרת ואז אמנם חזקות נטלי ההוכחה יהיו עליך, אבל אתה תוכל להגיד שהעברת הלאה את המידע הזה, אבל אתה מבקש כאן לעצור את השרשרת והנה הסיבות ואתה מפרט מדוע חופש הביטוי חשוב, מדוע הזכות לפרטיות חשובה, ובית המשפט יעצור עוד לפני שהצד השני יכול לבוא ולבקש.
רונית תירוש: אתה השמעת את הדברים כדי שתיתן לו רעיון לבוא עם נוסח.
ירון חנין: הוא בעצם אומר לאחד את הטיעונים המשפטיים.
יהונתן קלינגר: לא לאחד.
יהונתן קלינגר: אתה העברת כבר את המידע הלאה אבל עם המידע אין מה לעשות.
רונית תירוש: נירה רשמה את הדברים לפניה.
רונית תירוש: אני מצביעה על הסעיף הזה ואני עדיין מזמינה אותך לבוא עם נוסח מתקן.
רונית תירוש: ה צ ב ע ה סעיף 5 – אושר פה אחד סעיף 5 התקבל.
רונית תירוש: אנחנו עוברים לסעיף 6.
נירה לאמעי רכלבסקי: 6.
נירה לאמעי רכלבסקי: זכות התנגדות לבקשה (א) המנוי רשאי, בתוך עשרים ימים מיום שהודיע לו הספק על הגשת הבקשה, להודיע לבית המשפט על הסכמתו לבקשה או על התנגדותו לה, בלי לחשוף את זהותו.
נירה לאמעי רכלבסקי: (ב) התנגדות כאמור בסעיף קטן (א) לא תכלול טענות שביסוסן כרוך בזיהוי המנוי.
נירה לאמעי רכלבסקי: זה סעיף שלא כל כך הבנתי חלקים ממנו.
נירה לאמעי רכלבסקי: סעיף 6(ב), הכוונה היא שהמנוי יכול לפנות אנונימית?
הילה דוידוביץ: מבלי ליצור כאן איזשהו הליך שהמנוי הוא צד פורמאלי בהליך כי בישראל אין הליך של ג'ון דו ולא רצינו במסגרת הזאת ליצור אפשרות של ג'ון דו כמו שקרה בפסק הדין של רמי מור או רן דן, שזה בעצם הליך מלא שצד אחד ידוע והצד האחר לא ידוע.
הילה דוידוביץ: לא רצינו לעשות את זה.
נירה לאמעי רכלבסקי: זה נפתר לך כבר בסעיף 6(א).
נירה לאמעי רכלבסקי: מבלי לחשוף את זהותו.
הילה דוידוביץ: אבל רצינו, כדי לא לפגוע באיזון בין הצדדים, כי בכל זאת נוצרת כאן איזושהי סיטואציה שזהותו של המבקש ידועה וזהותו של המנוי לא ידועה.
הילה דוידוביץ: לכן רצינו להגביל את הטענות שהוא יכול להעלות במסגרת ההגנה שלו, במסגרת ההתנגדות שלו.
הילה דוידוביץ: זאת אומרת, טענות שכרוכות באיזושהי חקירה.
נירה לאמעי רכלבסקי: ברור שאם הוא לא רוצה להיחשף, הוא לא יכלול טענות.
הילה דוידוביץ: לא, הוא יכול להעלות כל מיני הגנות שכדי לדעת אם הן נכונות או לא, את צריכה לחקור.
הילה דוידוביץ: אי אפשר לחקור כי הוא הרי לא ידוע.
הילה דוידוביץ: הוא לא נמצא שם.
הילה דוידוביץ: הוא אנונימי.
הילה דוידוביץ: בעצם נתנו בדברי ההסבר של התזכיר שלנו דוגמאות שונות, למשל בתצהיר של קניין רוחני, שזכות היוצרים פגה.
יהונתן קלינגר: אבל אם הוא טוען שיש לו רישיון?
נירה לאמעי רכלבסקי: את מדברת כאן על המנוי, אם הוא לא רוצה לחשוף את עצמו.
הילה דוידוביץ: נכון, אבל הוא יכול עדיין לטעון טענות כלשהן מבלי לחשוף את עצמו.
קריאה: איך הוא יחתום על תצהיר אם הוא רוצה לטעון טענות?
הילה דוידוביץ: לא כתבנו כאן.
קריאה: הבקשה חייבת להיתמך בתצהיר.
רונית תירוש: רגע, אני הלכתי לאיבוד.
רונית תירוש: מי זה המנוי?
הילה דוידוביץ: המנוי הוא האנונימי.
רונית תירוש: הנפגע או הפוגע?
קריאה: הפוגע.
נירה לאמעי רכלבסקי: את אומרת שההתנגדות שיגיש המנוי בסופו של דבר לא תכלול טענות שביסוסן כרוך בזיהוי המנוי.
הילה דוידוביץ: המנוי כאן הוא הנפגע.
רונית תירוש: לפי לוח הזמנים, אני מקווה שאני לא הולכת לאיבוד בין הדברים, לפי הנוסח הזה, זה יכול לתת לך גם פתרון אם נוסיף בחוק או לא בחוק – אמרנו שסדרי דין לא משתנים – בתוך עשרים הימים הללו את זה שגם הספק יכול להחליט שהוא לא רוצה והוא ילך עם זה לבית המשפט, כמו המנוי.
רונית תירוש: זה נותן פתרון גם לכם.
רונית תירוש: אפשר להוסיף את זה גם בחוק ואפשר גם לא, כי זה קיים בסדרי דין רגילים.
רונית תירוש: המנוי או ספק השירות רשאים בתוך עשרים ימים להודיע על הסירוב.
ירון חנין: לעניין הזה הוספת את הנתון המזהה?
ירון חנין: זה בדיוק העניין.
רונית תירוש: אז מה הרעיון שהמנוי מבקש עכשיו לא לחשוף את זהותו?
הילה דוידוביץ: הנתון המזהה, זה לא פרטי המידע.
הילה דוידוביץ: ההנחה היא שה-IP לא מזהה.
יעקב מרגי: אם אפשר להוסיף משהו לגבי עשרים הימים.
יעקב מרגי: היום, לפחות בסדרי הדין, כאשר מדובר בהליכי ביניים, לבית המשפט יש סמכות ושיקול דעת גם לקצר תהליכים אלה ולומר שתוך שלושה ימים הוא רוצה תשובה.
יעקב מרגי: אני חושב שלפחות בעניין של קניין רוחני, שם צריך את המיידיות, לבית המשפט יהיה שיקול דעת להחליט על זמן פחות, מאחר שאם הנזק הוא אדיר.
זבולון אורלב: לשם כך צריך את הנהלת בתי המשפט.
יהונתן קלינגר: בקניין רוחני קודם כל אתה תמיד יכול לפנות למי שמעליו בשרשרת ולבקש את ההסרה, והם חייבים להסיר את זה ולהוריד.
יהונתן קלינגר: אתה תמיד יכול להגיע לה-IFP שלו.
זבולון אורלב: עקרונית אני תומך בהערה שלך.
זבולון אורלב: בזכויות קניין יש משמעות לזמן אבל לדעתי הוועדה כרע מוגבלת והיא צריכה לבקש ממשרד המשפטים שלקראת הקריאה השנייה והשלישית יבדוק עם הנהלת בתי המשפט אם ניתן לקצר לגבי קניין רוחני את לוח הזמנים.
זבולון אורלב: את זה אתם צריכים לבדוק כי אין טעם שהוועדה תחליט בלי לשמוע את הנהלת בתי המשפט כי אלה יהיו מים על הקרח.
הילה דוידוביץ: אנחנו ממילא נבדוק גם את העניין הזה.
זבולון אורלב: בקניין הרוחני יש באמת את העניין של גורם הזמן.
יהונתן קלינגר: גם בלשון הרע יש גורם זמן.
יהונתן קלינגר: אם מופיע באינטרנט עלי שאני גנב ושקרן יום אחד או עשרה ימים, יש הבדל.
רונית תירוש: אנחנו נשמע את אייל.
איל פרייס: גברתי, אני מתלבט אם לדבר או לא, כי זה לב החוק, סעיף 6.
איל פרייס: סעיף 7 הוא בעצם איזשהו נספח לו ויש לי הרבה מאוד מה לומר לסעיף הזה.
איל פרייס: אני אומר בקליפת האגוז כי אני מבין שגברתי רוצה לסיים את הדיון בעוד דקה.
איל פרייס: המנגנון שנקבע בסעיף הזה הוא מנגנון ייחודי שאין לו אח ורע במדינות המפותחות, בארצות הברית, באנגליה ובקנדה.
איל פרייס: זאת איזושהי חיית ניסויים שלא יודעים בכלל איך היא תעבוד.
איל פרייס: זה הדבר הראשון.
איל פרייס: כך למשל כל המנגנון שאומר שהמנוי בכלל כאן
איל פרייס: מתייצב ולא שומעים את הבקשה הזאת במעמד צד אחד, זה דבר שאולי מתאים יותר לתביעות של לשון הרע, אבל לנושא של גזל זכויות קניין רוחני הדבר הזה פשוט איננו מתאים.
איל פרייס: סעיף 6 הוא סעיף שבמיטת סדום, הוא מכניס גם את נושא לשון הרע וגם את נושא זכויות הקניין הרוחני.
איל פרייס: מי שארוך מדיי, מקצרים אותו לתוך המיטה ומי שקצר מדיי, מאריכים אותו, בשעה שהשיקולים שקיימים בשני החוקים האלה הם שיקולים שונים לגמרי.
איל פרייס: עוולות הקניין הרוחני אלה הן עוולות של גזל והוצאת לשון הרע הן עוולות של שמירה על שם טוב מחד גיסא וחופש הביטוי מאידך גיסא.
איל פרייס: מזה נגזרים גם מנגנונים שונים לגמרי שצריך לטפל בדברים האלה.
איל פרייס: סעיף 6 לא קובע מנגנונים שונים.
איל פרייס: אני נציגה של הפדרציה הישראלית לתקליטים וקלטות שמאגדת חלק מכריע במוזיקה הישראלית, אבל צריך לומר שהסעיף הזה מדבר גם כמובן על כל נושא הסרטים, הזיופים שקיימים בתחומים האלה וביתר נושאי הקניין הרוחני.
איל פרייס: הסעיף הזה בעליל איננו מתאים מבחינת הפרוצדורה שלו.
איל פרייס: מזמנים את המפר שיעמוד מאחורי פרגוד ויטען חלק מהטענות וחלק מהטענות הוא לא יטען, ובית המשפט יידרש לטענות, כולל טענות ההגנה שלו, שזה דבר שסעיף 6 מיד לאחר מכן מחרה ומחזיק אחריו, אחרי אותו סעיף 5(ב) כשהוא אומר בעצם שאפשר לשמוע את כל התיק והכל טרום קביעה.
איל פרייס: ברור לגמרי לכל מי שבא ויוצא בבתי המשפט שאי אפשר לנהל הליך רציני במסגרת בקשה שכזו.
איל פרייס: לכן לא בכדי, גם באנגליה, גם בארצות הברית, גם בקנדה וגם במקומות נוספים מקיימים הליך זוטא בו התובע, הנפגע, בעל זכויות הקניין הרוחני שזכויותיו נגזלו, מציג בפני בית המשפט, בפני שופט מקצועי שמונה לדבר הזה, הוא מציג את מהות הזכות, הוא מצביע עליה, הוא אומר שהוא הבעלים, הוא צריך להציג הוכחה לכאורה שהופרה, אבל כאן לא נפתח עכשיו דיון שלם שבמסגרתו מזמנים את אותו נתבע שוב מאחורי הפרגוד כדי להתחיל להעלות את כל הטענות.
איל פרייס: זמנם של אלה יגיע אבל הוא לא יגיע היום במסגרת הבקשה.
איל פרייס: צריך לקבל כאן סעד מיידי להגיש תביעה.
איל פרייס: אני רוצה להזכיר שמבחינה מעשית כל עוד לא ייגמר ההליך הזה בבית המשפט ובית המשפט לא יורה על חשיפת השם, אי אפשר לבקש צו מניעה זמני בכלל, שזה לקבל את הסעד המיידי שכל הזמן מסתובב כאן ברקע.
איל פרייס: הצעתי היא שבכל הנוגע לזכויות קניין רוחני – ואני לא מדבר כאן על ההקשר של הסעיף הזה – זה לא יהיה דיון במעמד הצדדים שבו בכלל מזמינים את המנוי, שבו המנוי מעלה את טענות ההגנה.
איל פרייס: זמנו יגיע וזה לא צריך לחול כאן בעניין הזה.
איל פרייס: בית המשפט צריך להידרש לטענות שמועלות על ידי התובע, הוא צריך לעמוד ברף מסוים והרף הזה נקבע בסעיף 7 ברמה של חשש ממשי, ובית המשפט יחליט אם לחשוף את השם או לא.
זבולון אורלב: בלי לשמוע את המנוי?
איל פרייס: בוודאי.
איל פרייס: צריך להציג לו את כל התשתית הראייתית שתוצג בתביעה.
איל פרייס: להגיד לו שזאת זכות היוצרים, זה השיר שנלקח, הושמע בתאריך הזה, אני בעל זכות היוצרים, התקליט יצא לאור ביום כך וכך וכולי.
איל פרייס: את כל התשתית צריך להציג ואם בית המשפט ישתכנע שאין כאן עניין שבקלות דעת - וחזקה על השופט שהוא אכן נדרש לדברים האלה כי הוא שומע את הדברים האלה כדבר של יום ביומו – הוא יאמר: כן, אני רואה כאן מקום לתת את הסעד, לחשוף את השם ומכאן תוגש תביעה.
זבולון אורלב: אתם שוקלים להפריד?
הילה דוידוביץ: בשלב הזה אני לא רוצה להתייחס לזה, ברשותכם.
הילה דוידוביץ: בשלב הוצאת התזכיר החלטנו לאחד.
זבולון אורלב: גברתי היושבת ראש, הצעתי היא להעביר את הסעיף כמו שהוא אבל בדברי ההסבר בקריאה הראשונה לכתוב שהוועדה בקריאה השנייה והשלישית תדון בטענה שיש צורך להפריד כאן בין הפרוצדורות של לשון הרע וזכויות קניין כי הן שונות במהותן.
הילה דוידוביץ: בהצעת החוק שלנו, אחרי שנקבל את ההערות, נשקף את העמדה שלנו בעניין הזה.
הילה דוידוביץ: כשאנחנו נביא בקריאה שנייה ושלישית, מן הסתם אנחנו נשקף את העמדה שלנו.
זבולון אורלב: נשאיר את זה טכנית ונפתח את הפתח לומר בדברי ההסבר.
רונית תירוש: אני דווקא כאן לא ממהרת להצביע כרגע על הסעיף הזה משום ששמעתי רק את אייל.
איל פרייס: אם גברתי תוכל להרשות לי, יש לי עוד הערות לסעיף הספציפי הזה.
רונית תירוש: אני מציעה לעצור כאן.
רונית תירוש: אמרת שזה נושא מאוד מהותי ואני מקבלת.
רונית תירוש: זאת גם הזדמנות, כמורה טובה, לבקש מכם שיעורי בית, גם ממשרד המשפטים ועוד לפני קריאה שנייה ושלישית.
רונית תירוש: בגלל שאני לא מצביעה עכשיו על סעיף 6 אני מבקשת כן להביא לכאן הצעה של הפרדה או לא הפרדה ובאיזה אופן.
רונית תירוש: אם אייל ואחרים יעזרו לנו בניסוח, אני אשמח.
רונית תירוש: אני מודה לכם.
רונית תירוש: נתראה בקרוב.
רונית תירוש: שלום לכולם, אני מתכבדת לפתוח את הישיבה.
רונית תירוש: היום נקיים דיון בהצעה לדיון מהיר, שקצת נתעכבה בתיאום עם המגיש, חבר הכנסת איתן כבל, הנושא הוא שימוש בנתוני מיקום של מכשירי סלולר חכמים - פרטיות ושימוש.
רונית תירוש: אני דווקא ביקשתי מאד שההצעה הזו תידון דווקא בשידור ישיר, לא רק באינטרנט, כי אני חושבת שהציבור לגמרי לא מודע למה שקורה ואני חייבת לומר, אֵיתן, ומיד תקבל את רשות הדיבור כדי לפתוח ולהציג את הרציונאל, אבל, ככל שהתעמקתי בנושא לקראת הישיבה וקראתי גם מסמך של המ.מ.מ.
רונית תירוש: שנכתב לבקשתך וגם כששמעתי אנשים שונים שהתקשרו כדי למסור גם הם נתונים, חלקם הגיעו לכאן, חלקם לא הגיעו, אני יכולה לומר לך שנתפסתי לחרדה.
רונית תירוש: הדיון הבא הוא על אלימות ברשת ועל רשתות חברתיות, על מידת החשיפה בהן, אבל שם עוד איכשהו יש לך לכאורה שליטה כי אתה זה שחושף, אתה זה שמחליט ואילו כאן, מחליטים עליך.
רונית תירוש: בהמשך הדיון, אומר מספר דברים ששמעתי מעבר למה שיישמע כאן.
רונית תירוש: התחושה היא שאין דבר עליך שלא ידוע אם מישהו מאד רוצה להגיע לזה.
רונית תירוש: הצג את הרציונל, נשמע וננסה להגיע לאיזשהן המלצות.
איתן כבל: תודה לך גבירתי.
איתן כבל: בוקר טוב לכם, תודה לכם על הדיון, שאכן, בתיאום אתי, נדחה -לא על מנת שלא להעלות אותו אלא כדי למצות את ההכנה שלו כמו שצריך.
איתן כבל: ראו, זה נושא -שכפי שהוא מוצג, רוב האנשים, רוב הציבור, אין לו בכלל מודעות אליו.
איתן כבל: זאת אומרת, רוב הציבור - אין לו בכלל מושג שג'ורג' אורוול "שמונים וארבע" זה "כסף קטן" לעומת המציאות שהולכת ומתקיימת כאן.
איתן כבל: יש משפט שאני רוצה לומר אותו בפתיח של הדברים שלי, כי הוא נאמר כאן יותר מפעם אחת, בוועדה הזו, לא בתקופתך, גבירתי יושבת הראש אלא בתקופתו של מאיר שטרית והאמירה המרכזית היא ש"אם אתה בסדר אז אין לך ממה לחשוש" זאת אומרת, זו אמירה עליונה, אותה התקרה שלכאורה, אחריה הכל בסדר.
איתן כבל: לכאורה.
איתן כבל: ואותו הדבר כאן.
איתן כבל: כשדנו בנושא המאגר הביומטרי - האם צריך אותו או לא צריך אותו אז התשובה המרכזית של המערכות היתה בעיקרה: אם אתה בסדר אז אין לך מה לדאוג.
איתן כבל: אני בא מקום אחר לגמרי.
איתן כבל: מתפיסת עולם שאומרת:
איתן כבל: אם אני בסדר אז אף אחד לא צריך להיות מאחורי הגב שלי.
איתן כבל: זו תפיסת עולם בסיסית כי אלה שאין להם ממה לחשוש הם כל הזמן בחשש, זאת אומרת, בן האדם שהוא בסדר, הוא מקפיד כל הזמן לראות שאולי הוא עושה משהו שהוא לא בסדר כי אני מבטיח לכם שאלה שהם לא בסדר יודעים בדיוק מה הם עושים.
איתן כבל: זה חלק מאותה התנהלות שלהם.
איתן כבל: יש מתח שהולך ומתרחב וגדל, בין האזרח לבין השלטונות.
איתן כבל: יש עוד משפט ואני קורא לזה "משפטים מחוזיים":
איתן כבל: אם אתה האזרח רוצה שיגנו עליך אז אתה צריך לאפשר לנו לחדור כל הזמן אל הפרטיות שלך.
איתן כבל: אם אתה לא רוצה שבשכונה שלך בפארק המשחקים, שכל הזמן שם ילדים שוברים והורסים, אם אתה רוצה שידעו מה קורה ואף אחד לא יעשה את זה שם, אז בוא נשים מצלמות ואחר כך הם אומרים: גם לגינה השניה, אז בוא נשים מצלמה גם בגינה השניהנ ואתה מוצא את עצמך שברגע שבו אתה נכנס אל העיר שלך, אתה כל היום בפוזות, מצלמים אותך כך ומצלמים אותך כך והכל לכאורה בסדר.
איתן כבל: וזה עוד לפני שנגענו בסלולר ולפני שהתחלנו התנהלות מסוג כלשהו.
איתן כבל: את זה עוד אישהו אנשים רואים, לא מודעים לזה אבל איכשהו רואים.
איתן כבל: ברם, כשאני מדבר על המכשיר הסלולרי הזה, שהוא בעצם הג'י.
איתן כבל: פי.אס.
איתן כבל: האישי שלך, בסופו של ענין, בכל זמן נתון, מי שרוצה לדעת - יודע בדיוק איפה אתה נמצא, מה אתה עושה, הוא יודע על עצמך יותר ממה שאתה יודע על עצמך.
איתן כבל: כי חלק גדול מן הפעולות שלנו אנחנו עושים שלא מתוך איזשהו סוג של שימת לב.
איתן כבל: הוא יודע מה אתה קונה, איפה אתה קונה, במה אתה משתמש, מתי אתה משתמש, הוא יודע איפה אתה בדרך כלל מבקר, אצל מי אתה מבקר, זאת אומרת, גם אם אתה אדם נורמטיבי ביותר עלי אדמות, בשם הקידמה והרצון לעזור לך, אתה בעצם הופך מאדם חופשי, מאדם שיודע להתנהל כשאף אחד לא עוקב אחריו, לאדם שנמצא במעקב.
איתן כבל: כל אזרח כמעט במדינת ישראל, נמצא במעקב.
איתן כבל: לא כי המשטרה רוצה לדעת עליו, לא כי השב"כ רוצה לדעת עליו וגם לא המוסד, אלא ככה.
איתן כבל: זאת אומרת, אם עוד יש לנו ואני עולה מדרגה נוספת, אם באופן יחסי, ואני לא רוצה עכשיו לפתוח עוד דיון, המערכות המפקחות במדינת ישראל, קרי, משטרה, שב"כ וכו', יש להן עוד איזשהם כללי משחק, הן שומרות עליהם יותר או פחות אבל ישנם כללי משחק, אזי, אצל הגופים המסחריים - הכל פרוץ שם.
איתן כבל: יש היום ארבעה אחים, או אם תרצו, בני דודים, שבדרך כזו או אחרת, שולטים על חיינו.
איתן כבל: ותסלחו לי אני לא אומר את זה על פי עוצמתם ויכולתם כמו גוגל, פייסבוק, אפל ועוד, שאלו הרגליים, עמודי התווך, של השליטה בחיינו.
איתן כבל: בעצם, כל אחד מאתנו מכיר את זה, שכשכאתה מוריד אפליקציה, לא חשוב של מה, הוא שואל אותך: -ולפחות הוא שואל, לא משנה שהוא כבר באותו הרגע שנכנסת הוא יודע איפה אתה אבל, הוא כבר שואל אותך: האם אני יכול להשתמש בנתונים של התשובה לשאלה איפה אתה בכל רגע נתון?
איתן כבל: מה שדרך אגב, גם בג'י.
איתן כבל: פי.
איתן כבל: אס, אתה לא יכול להפעיל אותו אם אתה לא יודע לתת לו את נקודת המוצא בה אתה נמצא.
איתן כבל: אני מניח שכאן אנשי מקצוע ירחיבו עוד יותר אבל, לי ברור דבר אחד, גבירתי יושבת הראש, שאנחנו חייבים לצאת מכאן עם אמירה שיודעת לקרוא לכל הגופים שעוסקים בענין הזה, להתחיל לטפל בענין הזה, במצב הנוכחי שבו, בעצם, בפועל, הכל פרוץ.
איתן כבל: כשאני קראתי את הכתבה בתחילה התייחסתי אליה רק כאל עוד כתבה, כזו שאתה קורא פה ושם אבל, כשקצת התעמקתי, בדרכי לכנסת, התחלתי לחשוב ואין לזה סוף, אתה מוצא את עצמך חשוף לגמרי ואני אומר, עם שלטונות - אז עוד איכשהו אפשר כי צריך שופט וצריך פה וצריך שם אבל, בעצם, הפעולות האלו, אני רוצה שתבינו, כשהמשטרה רוצה להאזין היא הולכת לבקש צו של שופט, לעומת זאת, פה יש עליך את כל הנתונים, זה בדיוק -ואולי אפילו יותר, מאשר ללכת לבקש צו להאזנת סתר.
איתן כבל: פה יודעים עליך לא פחות -אם לא יותר, על השולחן, לא צריך לבקש אישור מאף אחד, ואת כל הדברים האלה אני חושב -ואני ממליץ, אם אני יכול להמליץ לך, יושבת הראש, לקחת את הנושא הזה, שהוא כבד, אמיתי והוא הרבה יותר מורכב ומסובך ממה שהתייחסת אל האלימות ברשת כי אלה דברים שאתה יכול להגיע אליהם.
איתן כבל: לא שחס וחלילה אני ממעיט מערכם, תודה.
דב חנין: מבקש לנצל את הזדמנות שזו פעם ראשונה שאני מגיע לדיון בראשותך אז אני מברך אותך.
דב חנין: ואני רוצה לברך גם על קיומו של הדיון הזה ואת חברי כבל על היוזמה החשובה הזו.
דב חנין: גבירתי יושבת הראש, אנחנו נמצאים במציאות שמחייבת אוותנו להתקדם עם ההסדרים החוקיים בקצב מאד מהיר כי המציאות הטכנולוגית מתקדמת מהר, האפשרויות החדשות שנפתחות -שיש בהן אמנם הרבה מאד צדדים חיוביים, נפתחות בפנינו אבל, יחד אתן, גם סכנות מאד מאד מוחשיות וגדולות.
דב חנין: בענין הזה אני רוצה להודות למרכז המחקר והמידע ולרועי על הנייר המקיף שהוא הכין, בהחלט כולל הרבה מאד מידע על מצב התחום הזה, המתפתח במהירות.
דב חנין: אני רק רוצה להשלים היבט נוסף והוא שבפני הכנסת תלויה ועומדת הצעת חוק 21/35 של חבר הכנסת יריב לוין ושלי, שאוסרת על מעביד לעקוב אחרי עובדיו באמצעות הטלפון הסלולרי.
דב חנין: הצעת החוק הזהו הגיעה אל ועדת שרים לענייני חקיקה ואמנם אני לא משתתף בוועדה וגם לא מקבל תרשים מדויק על ישיבותיה - - -
רונית תירוש: מבקשת להעביר את זה לעיוני.
דב חנין: בוודאי אבל רק אומר איפה הדברים עומדים כרגע.
דב חנין: אמנם אני לא מקבל פרוטוקול מלא של ישיבות ועדות השרים אבל מן המידע החלקי שקיבלתי מן הועדה, ההצעה זכתה להרבה תמיכה בוועדה אלא שהשרים ביקשו להמשיך ולבחון מספר סוגיות ולכן, בעצם לא נתקבלה ההחלטה של הועדה.
דב חנין: הצעת החוק נומקה במליאת הכנסת והיא ממתינה לתשובת הממשלה.
דב חנין: כיוון שנמצאים פה נציגים מכובדים של משרדי הממשלה ואני מקווה שהם כבר גיבשו את עמדתם, ברור לי לגמרי שהעמדה היחידה הסבירה היא תמיכה בהצעת החוק כי בכוונתי -וגם בכוונת חברת הכנסת לוין, לקדם את הצעת החוק, לקבל את התשובה ולהעביר את הצעת החוק כאשר, בהמשך הדרך, אני חושב שזו יכולה להיות פלטפורמה נכונה לוועדה שבראשות גבירתי, כדי לבחון את הסוגיה הזו באופן רחב.
דב חנין: ישנם מספר מצבים שבהם מוצדק איכּון מקומו של העובד על ידי המעביד.
דב חנין: ישנם מצבים כאלה.
דב חנין: ישנם סוגי עבודה שבהם עובד עובד בשליחויות וצריך לדעת בכל רגע איפה הוא נמצא כדי לתכנן את המערכת, המטרה אינה לאסור על הדברים האלה, לא לאסור על טכנולוגיה כשהיא פונקציונאלית למטרת העבודה ולייעודים הספציפיים שלה אבל בהחלט כן - - -
איתן כבל: סליחה שאני מתפרץ אבל, אפרופו מה שאתה אמרת, בצבא, בסיורים, עד לפני שנכנסה הטכנולוגיה היו שואלים אותך: מיקומך ואתה עושה קפה אבל אתה אומר: אני נמצא במקום זה וזה, היום אתה כבר לא יכול כי בכל זמן נתון יש לך את המכשירים החדשים.
דב חנין: חבר הכנסת כבל, אחד מן המעטים שעושים מילואים, יודע כמה חשוב להכין קפה בצבא.
דב חנין: מכל מקום, הפניה שלי היא קודם כל לנציגי משרדי הממשלה שנמצאים איתנו כאן כי זו הזדמנות להודיע על תמיכה בחוק הזה ואני מציע שבסוף הדיון הועדה תפנה אל ועדת השרים לענייני חקיקה או יותר נכון לשר המשפטים ותאמר לו שבעקבות הדיון אנחנו שמים את הנושא בראש סדר היום, זה נושא שמחייב טיפול, מחייב שינוי ואנחנו מצפים משר המשפטים, הוא אולי והראוי מכולם לקדם את המהלך הזה של הסדרה מהירה של התחום הזה כי אם לא נסדיר את התחום הזה במהירות אז אנחנו נמצאים בצרה מאד גדולה.
דב חנין: לסיום, מאז שהועלתה הצעת החוק הזו, מאז שהעלינו אותה במליאה, קיבלתי פניות, מיגוון של פניות של אנשים שמספרים לי על התפתחות תחום שבו אתה יכול לרכוש שירותים ולדעת על כל בן אדם איפה הוא נמצא והכל, הכל לא אסור עדיין, הכל בסדר, כנראה, כך לפי הטענה של אלה שנותנים את השירותים ואם משרד המשפטים לא יתעורר מן התרדמת החלקית, והיא חלקית כי יש הצעות חוק שמקדמים באופן מאד מהיר אבל, בנושאים האלה יש סוג של תרדמת, אז אנחנו נימצא במציאות שאנחנו לא רוצים להיות בה.
רונית תירוש: המציאות אכן משתנה בקצב מאד מהיר והיא גם תלויית טכנולוגיות מתפתחות שלא כולם מבינים בהם ואת הפוטנציאל שלהם ואולי זו הסיבה שמשרד המשפטים לא ממהר להעביר חקיקה בנושא.
רונית תירוש: ברור לחלוטין שכל חקיקה צריכה להיות רחבה ככל שניתן משום שהדברים משתנים, כמו שאנחנו יודעים, ואם נגביל אותם נימצא בלוקונות בעייתיות שתאפשרנה כל מיני ניצולים של פירצה כזו או אחרת בחוק.
רונית תירוש: לקראת הדיון טילפן אלי מישהו שלא הצליח להגיע היום, מן המרכז לטכנולוגיות תבוניות לסיוע בזהירות בדרכים או משהו מעין זהו ושאלתי: איך זה קשור?
רונית תירוש: אז הוא אומר: אנחנו מסייעים לנהגים בהנחיה, לא בג'י פי אס, לא בהכוונה כזו אלא בהנחיה בזמן בעיות כאלו ואחרות ולכן, אנחנו מועברים און ליין בזכות הטכנולוגיה שלנו ואנחנו יודעים בדיוק גם באיזו מהירות הוא נוסע ואיך הוא נוסע אז שאלתי אותו, כי יש לי הצעת חוק על קופסה ירוקה שהיא מנטרת את אופן נהיגתו של נהג.