GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק ליטמן: הנתונים שיש לנו היום, שהם נתונים הבנויים על מיליארדים של קילומטרים ומיילים של נוסעים עם המערכות האלה בעולם, מראים על ירידה של בין 25%-35% מהתאונות.
יצחק ליטמן: אלה נתונים דרמטיים.
יצחק ליטמן: אגב, אנחנו בחברה נגד חקיקה המחייבת אנשים לשים את המערכת באוטו, כי אז זה נתפס כאיזשהו עונש.
יצחק ליטמן: צריך להיות משהו שיעודד את זה.
רונית תירוש: זו השאלה שלי.
רונית תירוש: האם באתם בדברים עם חברות הביטוח למתן הנחות?
יצחק ליטמן: בוודאי.
יצחק ליטמן: חברת כלל נותנת 25% הנחה למי שיש לו את המערכת באוטו.
יצחק ליטמן: יש גם בחברת הפניקס הנחות.
יצחק ליטמן: אני יודע, ש AWACS עובדים דרכם.
יצחק ליטמן: יש בחברת שומרה 20% הנחה.
רונית תירוש: איפה זה מפורסם?
רונית תירוש: למה לא משווקים את זה?
יצחק ליטמן: אנחנו דווקא פרסמנו.
מורן סיטין: זה מפורסם דרך השוק.
מורן סיטין: השוק מכיר את ההנחות האלה.
מורן סיטין: אילו היה עידוד כספי מצד המדינה - -
רונית תירוש: זה לא יהיה, כנראה.
מורן סיטין: ביחד עם עידוד מחברות הביטוח, שמאפשר הנחה - - -
קריאה: אבל אי אפשר להפיל את הכל על החברות.
מורן סיטין: לא על החברות ולא על הציבור.
מורן סיטין: אם היה איזשהו שילוב וגם אחוז החדירה היה רחב יותר, אז באופן טבעי גם היצרנים והמפתחים היו מורידים את המחירים.
רונית תירוש: מה עם העלויות?
יצחק ליטמן: היום העלות של המערכת לנהג, כולל מע"מ וכולל התקנה באוטו, היא 2,300 שקלים.
יצחק ליטמן: זו עלות של מערכת.
יצחק ליטמן: חד פעמי.
קריאה: באפטר מרקט.
יצחק ליטמן: טוב שאמרו את המילה אפטר מרקט.
קריאה: התקנה מאוחרת.
קריאה: לא התקנה של מרצדס בתוך המכונית.
יצחק ליטמן: אחרי קבלת הרכב.
יצחק ליטמן: זאת אומרת, היום אנחנו נותנים שני סוגים של פתרונות.
יצחק ליטמן: את קונה וולוו S 60 חדשה, כי מן הסתם זה מתחיל לחלחל לדגמים האחרונים .
רונית תירוש: בסדר, זו החברה עצמה התקינה.
יצחק ליטמן: לחלופין, אם יש לך פיאט פונטו מודל 98 את יכולה גם כן להתקין.
רונית תירוש: האם אי אפשר בחקיקה או בהחלטה של משרד התחבורה, להציע שיהיה כך בכל הרכבים משנת 2013, כמו שבצרפת החליטו על העניין.
יצחק ליטמן: של ה-ESC.
רונית תירוש: דיברתי על המכוניות החשמליות, הלא מזהמות, היברידיות.
רונית תירוש: נדמה לי, שהיתה החלטה באחת המדינות שמשנה מסוימת יהיה משהו שקצת יצמצם את זיהום האוויר.
רונית תירוש: האם אי אפשר לקבל החלטה?
רונית תירוש: האם אני לא יכולה לכפות על חברות וולוו, BMW, מרצדס, רנו ופז'ו, שמשנה מסוימת יתקינו את המערכת כחלק אינטגראלי של המכונית?
יצחק ליטמן: אני יושב פה, מקשיב לדיון ומבין שהכוחות הכלכליים שידחפו את השוק יהיו הרבה יותר מהירים מהכוחות של המחוקקים או של גורמים אחרים.
יצחק ליטמן: וולוו ומרצדס – כולם בפנים.
יצחק ליטמן: הבעיה היא לא בוולוו ומרצדס, אלא ביונדאי, מזדה ובחברות אחרות, שגם הן בפנים.
יצחק ליטמן: אם נהיה מספיק סבלניים, אנו מעריכים שתוך 10 שנים לא יהיה רכב שירד מפס ייצור בלי זה.
שוקי שדה: בפנים בילד אין, או בפנים כלאחר מכן.
יצחק ליטמן: בילד אין.
יצחק ליטמן: כאשר אני אומר שהם בפנים, זה אומר שמיונדאי יתחילו רכבים שהמערכות בילד אין.
שוקי שדה: אתה מדבר על רכבים פרייבטים?
יצחק ליטמן: אני יורד מרמת הפרימיום של הוולוו והמרצדס, ואני מדבר על רמת האדם הממוצע בישראל שהולך לקנות רכב מזדה 3.
שוקי שדה: אתה מדבר על רכב הנוסעים הקטן.
יצחק ליטמן: על הרכב הרגיל.
שוקי שדה: רכב נוסעים רגיל.
רונית תירוש: כל הרכבים, כנראה, יכללו זאת תוך 10 שנים.
רונית תירוש: הבעיה היא עם אלה שכבר בשוק.
שוקי שדה: תיכף אני אומר את דבריי.
שוקי שדה: גם עם זה יש בעיה מאוד רצינית.
רונית תירוש: מר ליטמן, לסיכום.
יצחק ליטמן: לסיכום, אנחנו רוצים להדגיש את הנושא של מערכות אקטיביות למניעת תאונות.
יצחק ליטמן: מדברים פה על הרבה דברים, אבל הקופסה הירוקה היא טכנולוגיה של שנות ה-90.
יצחק ליטמן: השוק מתקדם.
יצחק ליטמן: העולם מתקדם.
יצחק ליטמן: אנחנו תומכים בעידוד ותמיכה - גם אם לא בחקיקה שבאה ואומרת שהמדינה תיתן כסף, כי זה לא ריאלי ומחייב, ומצד שני גזירה שהציבור לא יעמוד בה - מהלכים שמעודדים את הציבור, שמושכים את תשומת הלב שלו ויוצרים מודעות.
יצחק ליטמן: כמו שאת שאלת:
יצחק ליטמן: למה לא יודעים מזה?
רונית תירוש: אבל זה אתם.
יצחק ליטמן: את זה אנחנו נעשה.
רונית תירוש: אם יש משהו שאתה חושב שאנחנו יכולים לעשות שלא בחקיקה, אני אשמח לשמוע.
רונית תירוש: באופן כמעט טבעי, אנחנו נאפשר למורן סיטין, מנכ"ל חברת AWACS, לדבר.
מורן סיטין: אני חושבת, שליטמן מיצה את הדיון.
רונית תירוש: אין כמו נשים, מתמצתות.
רונית תירוש: שוקי שדה, מנכ"ל ארגון חברות ההסעה בישראל.
שוקי שדה: אני ביקשתי לומר מספר דברים, מאחר וקיימת בעיה חמורה מאוד בעניין של תשלומים, הן השוטפים והן במערכת הרכבה בעניין של כל המערכות.
שוקי שדה: אין יותר מאיתנו שרוצים שההסעה תהיה בטוחה, בטוחה ביותר והכי בטוחה שיכולה להיות.
שוקי שדה: עם זאת, לא יכול להיות שכל הזמן מלבישים עלינו מערכות שונות, אנחנו משלמים אותן, באים אחריהן וזה מגיע לאין סוף.
רונית תירוש: יש לי מראות צד גם.
שוקי שדה: את זוכרת מהדיון הקודם.
רונית תירוש: אני הולכת להמשיך בחקיקה.
שוקי שדה: אנחנו נמשיך לומר את דברינו בעניין.
שוקי שדה: בכל מקרה, הדברים נמשכים.
שוקי שדה: אני ישבתי בדיון מסודר עם מנכ"ל הרשות לבטיחות, ודיברנו על המערכות האלה.
שוקי שדה: באנו ואמרנו, שצריך למצוא פתרון כספי כדי לסייע ולעזור דרך ביטוח, לא ביטוח, אם לא אם.
שוקי שדה: זה לא רק מה שאמר פה מנכ"ל מוביליי על נושא של ההרכבה החד פעמית.
שוקי שדה: יש לזה השלכות לתשלום חודשי גם.
שוקי שדה: לא מדובר בהרכבה חד פעמית.
יצחק ליטמן: זה לא נכון.
יצחק ליטמן: ב-2,300 שקלים סגרת את העניין.
רונית תירוש: בהנחה שאין לזה עלות, האם המיסוי הוא גבוה?
יצחק ליטמן: 6%.
שוקי שדה: אני יודע שישנן מערכות, שכן יש תשלום חודשי בגינן.
שוקי שדה: יש לנו חברות עם 300-400 אוטובוסים, ומדובר בהון עתק.
שוקי שדה: מי כמוני יודע היום, שהמצב במערך ההיסעים במדינה הוא בעייתי.
רונית תירוש: הטיעון הוא נכון, אבל יחד עם זאת התועלת היא גדולה.
שוקי שדה: אבל כאשר את הולכת לעשות חקיקה בכיוון הזה - - -
רונית תירוש: אנחנו נקשיב.
שוקי שדה: צריך לעשות איזושהי חשיבה כוללנית.
שוקי שדה: אי אפשר לחשוב רק על הכיוון של הדבר הזה, אלא כיוון משלים.
שוקי שדה: צריך לראות איך לשלם את הדברים בצורה הנכונה, אחרת הדבר הזה ילך לאיבוד – וחבל.
רונית תירוש: אני מסכימה איתך, אבל כל בוקר אנחנו מתעוררים לטכנולוגיה חדשה.
שוקי שדה: בגלל שאת העלית את זה, אני העליתי את זה.
שוקי שדה: אחרת לא הייתי אומר.
רונית תירוש: מאה אחוז.
רונית תירוש: אנחנו עוד נדבר.
רונית תירוש: אני מבקשת לשמוע את אמיר זיו-אב, המדען הראשי של משרד התחבורה.
אמיר זיו-אב: אני מסכים לכל המסרים של שי בתחום הטכנולוגי.
אמיר זיו-אב: אני מזדהה איתם לגמרי.
אמיר זיו-אב: יש באמת ירידה משמעותית ועלייה בבטיחות, הודות לתהליכים שהם לא רק ממוקדי בטיחות, כמו מהפיכה שנעשית בתשתיות, כמו מאמצים שמתקיימים בתחום העברה לתחבורה ציבורית.
אמיר זיו-אב: כל אלה כמובן יתנו מגמות חיוביות.
אמיר זיו-אב: מצד שני, גם 350 הרוגים זה הרבה, וגם 5 הרוגים זה הרבה.
אמיר זיו-אב: אני רוצה לדבר על תחום שלא כל כך הוזכר, אבל אני חושב שעשרות אחוזים מהנפגעים הם שם.
אמיר זיו-אב: הייתי אומר שזה יותר הנדסה מאשר טכנולוגיה.
אמיר זיו-אב: למשל, הובלת מטענים.
אמיר זיו-אב: כל הנושא של קשירת מטענים – משאיות בעיקר - זו הפקרות.
אמיר זיו-אב: זה גם מגביר את הסיכוי לתאונות, וגם מגביר את החומרה של התאונות.
אמיר זיו-אב: זה נושא שצריך לעשות בו הרבה סדר.
אמיר זיו-אב: נושא אחר – יש ריהוט רחוב שהוא מלכודת – ואני לא אתחיל להלאות בדוגמאות.
אמיר זיו-אב: אנשים נתפסים ונופלים ישר לתוך הכביש.
אמיר זיו-אב: לדוגמא, לאורך שדרות נורדאו בתל-אביב.
רונית תירוש: מה הבעיה שם?
אמיר זיו-אב: יש שם, למשל, צינור בגובה של 10 ס"מ מהכביש ולא רואים אותו בלילה.
רונית תירוש: אבל אלה דברים שהם לפתחכם.
רונית תירוש: זה לא בחקיקה.
אמיר זיו-אב: אבל אם אוספים את כל ריהוט הרחוב הזה, את כל המלכודות, יש שם איזה 100 הרוגים בשנה.
אמיר זיו-אב: אם לוקחים את מסלולי האופניים החדשים שעיריית תל-אביב עשתה ברחוב משה דיין ורחוב המסגר - - -
אמיר זיו-אב: זה נורא.
אמיר זיו-אב: זה מזעזע.
רונית תירוש: אם תפתח דלת, תעיף אותו.
אמיר זיו-אב: נכון.
אמיר זיו-אב: זו גיליוטינה לרוכבי אופניים.
רונית תירוש: זו ממש גיליוטינה לרוכבי אופניים.
אמיר זיו-אב: אם ניקח את נושא השקיית הצמחים – לפעמים משקים את הגינה, וחצי מהכביש רטוב וחצי מהכביש יבש.
אמיר זיו-אב: זה הרי גורם לתאונות.
אמיר זיו-אב: אם לוקחים הרבה מאוד צמתים מסוכנים, כמו ליד הבית שלך, שהפכו לכיכר.
אמיר זיו-אב: הרי הפכו זאת לכיכר רק אחרי שנהרגו שני רוכבי אופנוע בין גבעת הברושים לזה.
אמיר זיו-אב: אופנסיבה יתר לכיכרות.
אמיר זיו-אב: באותו אזור לפני כמה חודשים עשו רמזור חדש.
אמיר זיו-אב: למה לא כיכר?
אמיר זיו-אב: יש את הנושא של מהירויות בהרים.
אמיר זיו-אב: בקריית אונו, למשל, רשום על הכבישים: 50 קמ"ש.
אמיר זיו-אב: אני מבין מה זה.
אמיר זיו-אב: לא לעבור 50 קמ"ש.
רונית תירוש: אבל יש את השעון הזה בקירון - אם אנחנו כבר שכנים.
רונית תירוש: אני לא ידעתי, אבל נמשיך לדבר בסופר - השעון שמצביע על כך שאתה נוסע במהירות 60 קמ"ש או 30 קמ"ש.
אמיר זיו-אב: זה מצוין, אבל לנסוע 50 קמ"ש בעיר או אפילו 30 קמ"ש, הרי דורסים את הבן אדם שהוא מעבר למכונית החמישית החונה.
אמיר זיו-אב: הילד שפורץ בין שתי מכוניות חונות, ממכונית חמישית ב-50 קמ"ש הורגים אותו.
אמיר זיו-אב: יש את הנושא של מלכודות בצידי הדרכים לא מעט.
אמיר זיו-אב: בתאונה של הנזירות היה משהו מן הסוג הזה.
אמיר זיו-אב: בנוסף, יש את הנושא של אי אכיפת מתקנים מסוכנים.
אמיר זיו-אב: דיברנו על כל החזיתות של כלי רכב, המקטינות את הסיכוי להרוג אנשים.
אמיר זיו-אב: מסתובבות הרבה מכוניות – והמשטרה לא אוכפת זאת – עם מגני חזירים.
אמיר זיו-אב: הרי הדברים האלה הורגים.
רונית תירוש: קודם כל, אני רוצה לברך אותך על תפקידך החדש.
רונית תירוש: נכנסת לאחרונה לתפקידך כמדען המשרד, ואני מברכת אותך בשם הוועדה.
רונית תירוש: בהחלט אשמח להיפגש, ולראות, בחשיבה אופרטיבית, אם יש משהו שאנחנו בבית המחוקקים יכולים לסייע בו.
אמיר זיו-אב: ישנו נושא אחרון – ואני מביע אותו כדעה אישית.
אמיר זיו-אב: אני לא מייצג אף אחד, אבל אני לילדים שלי לא מרשה לנסוע על אופנועים.
אמיר זיו-אב: אני עזבתי חברה עם 80 אנשים.
אמיר זיו-אב: לעובדים שלי בחברה אני לא מרשה לנסוע על אופנועים.
אמיר זיו-אב: נוסע על אופנוע לא יהיה בזיו-אב הנדסה שלי.
אמיר זיו-אב: מסר כזה לא ניתן על ידי הממסד.
אמיר זיו-אב: יש המון הורים שמרשים זאת לילדים, כי הם לא יודעים עד כמה זה מסוכן.
רונית תירוש: זה ניתן, על ידי כך שהביטוח שם הוא מאוד גבוהה.
אמיר זיו-אב: לא כולם מבינים את המשמעות.
רונית תירוש: אמירתך נשמעה.
רונית תירוש: אני עוברת לאילן גרודסקי, מנהל תחום טכנולוגיות לבטיחות בעמותת "אור ירוק".
אילן גרודסקי: תודה רבה, גברתי היו"ר.
אילן גרודסקי: אני ביקשתי את רשות הדיבור, בכדי לברך אותך על יוזמת החקיקה שלך בנושא קופסה ירוקה להיסעי תלמידים, מתוך כוונה להביא את עולם היסעי התלמידים, מגיל גן חובה ועד סוף התיכון, למציאות בטוחה יותר.
אילן גרודסקי: אני מאוד מקווה, שהדיון החשוב שכינסתם כאן יקדם גם את נושא השלמת התקן וגם את תהליך החקיקה הזה.
אילן גרודסקי: עם ישראל מחכה לו כבר הרבה זמן.
רונית תירוש: שמענו שיש תקינה, ואנחנו נקדם את זה.
רונית תירוש: עכשיו שמעתי מהרשות הלאומית.
אילן גרודסקי: אני לא רוצה להשבית את השמחה, אבל התקינה לא מטפלת ברכב כבד, ועמיתיי ברשות הלאומית נאבקים בכדי למצוא עוד כמה שקלים כדי להשלים את התקינה הזו.
אילן גרודסקי: אני סמוך ובטוח, שבעקבות הדיון שלנו פה היום, הם גם יצליחו לעשות את זה.
אילן גרודסקי: בנושא יוזמות חקיקה – אני אדבר בכותרות בלבד, ברשותכם.
אילן גרודסקי: כוכבי בטיחות – הוצג פה הסרט המדהים הזה על ידי שי סופר.
אילן גרודסקי: ד"ר סופר דיבר על השינוי.
אילן גרודסקי: סוגיית כניסת כלי רכב, שעברו מבחני ריסוק – וזה לא משנה מאיזה עולם כוכבי הריסוק – צריכה להיות מוחלטת.
אילן גרודסקי: כלומר, שלא ייובא לישראל רכב שלא עבר מבחני ריסוק.
אילן גרודסקי: על פי נתוני 2009 – אני לא הצלחתי להשיג נתונים עדכניים יותר לקראת הדיון הזה – רק 80% מרכבי הנוסעים מגיעים עם כוכבי ריסוק.
אילן גרודסקי: באיחוד האירופי מדובר על 96%.
אילן גרודסקי: הפער הזה הוא פער שהוא לא מקובל.
אילן גרודסקי: כריות אוויר כסטנדרט – ד"ר סופר דיבר על 6 כריות אוויר.
אילן גרודסקי: זה צריך להיות סטנדרט המינימום במדינת ישראל.
אילן גרודסקי: תזכורת חגורת בטיחות לנוסעים מאחורנית – זה צריך להיות סטנדרט המינימום.
אילן גרודסקי: לחץ אוויר בגלגלים – משפיע מאוד על בטיחות ובידי הנהג או הנהגת.
אילן גרודסקי: חיווי וטכנולוגיה בעניין הזה יעשו את מה שכל כך חסר לנו.
אילן גרודסקי: זה מתיישב גם עם מדיניות אקו-דרייב ואיכות הסביבה.
אילן גרודסקי: חיישני נסיעה ומצלמות לאחור – דיברתם על הילדים הנהרגים בחצרות הבתים.
אילן גרודסקי: שמירת מרחק ושמירת נתיב – דיברו כאן על הכל, ואני לא אוסיף.
אילן גרודסקי: מילה אחת אחרונה בנושא תקציב – ולא התכוונתי לדבר עליו – על פי השנתון האחרון של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, 7 מיליארד ו-750,000,000 שקלים אלה נזקי תאונות הדרכים.
אילן גרודסקי: מומחים נוספים במשק הישראלי מדברים על 12 מיליארד, ואולי אפילו כפול מהמספר שציינתי קודם.
אילן גרודסקי: שם יש כנראה את התקציב הנחוץ לנו.
אילן גרודסקי: כל הצלה של נפש בתוך מכסת תאונות הדרכים, תוסיף לתקציב הזה ותחזור אלינו בריבית דה ריבית.
אילן גרודסקי: לסיכום, מסמך של האיחוד האירופי – מפת דרכים, אם תרצו – יצא במרץ האחרון והקדיש את עמודים 21-24, פרק שלם, לנושא טכנולוגיות בטיחות.
אילן גרודסקי: אני מציע, שכחברים סמויים באיחוד האירופי אנחנו נאמץ אותו.
אילן גרודסקי: יש שם יעד להקטנת מספר ההרוגים עד 2020 ב-50%, וחזון אפס הרוגים בתאונות דרכים ל-2050.
רונית תירוש: אמן ואמן.
רונית תירוש: אני אשמח לקבל רעיונות לחקיקה, ולסייע.
רונית תירוש: אחרון חביב, מייקל, חבר פורום ארגונים ומתנדבים למאבק בתאונות הדרכים.
מייקל קלה: אני פסיכולוג תחבורתי, ואני רגיל יותר להקשיב מאשר לדבר.
מייקל קלה: אני רוצה להניח נושא אחד קצר על השולחן.
מייקל קלה: שמענו על אכיפה, מהירות, אלכוהול.
מייקל קלה: יותר אנשים נהרגים על הכביש בגלל עייפות.
מייקל קלה: בספרות הכלל עולמית מדברים על 20% פלוס מינוס מהתאונות הקשות והקטלניות קשורות אלכוהול.
מייקל קלה: יש היום טכנולוגיה לבדוק עייפות ברמת דיוק, כמו שבודקים אחוז אלכוהול בדם.
מייקל קלה: השאלה היא, מתי נתחיל לעשות את זה.
מייקל קלה: יש כאן בן אדם עם מדים מאוד יפים.
רונית תירוש: המשטרה, כמו שהיא בודקת אלכוהול.
מייקל קלה: כן.
רונית תירוש: האם המשטרה מכירה את המכשור הזה?
יגאל לייבוביץ: לא.
רונית תירוש: אנחנו מדברים על מכשור לבדיקת עייפות.
רונית תירוש: שלא ישימו את זה בכנסת.
מייקל קלה: יש טכנולוגיה.
מייקל קלה: היא בשלה.
מייקל קלה: היא באה מאירופה, היא באה מארצות הברית.
רונית תירוש: האם אתם במשטרה מכירים את המכשיר?
רונית תירוש: אז אני מציעה לכם להיפגש אחרי הדיון לדקה-שתיים, ולהחליף דעות, רעיונות והצעות.
רונית תירוש: בזה אני מסיימת את הדיון.
רונית תירוש: אני מודה מאוד לחה"כ בן סימון.
דניאל בן-סימון: למרות העייפות.
דניאל בן-סימון: זה בגלל שאין מכשיר.
דניאל בן-סימון: אחרת, היו מזמן מוציאים אותי מפה.
רונית תירוש: אני חושבת, שהדיון הזה היה מאוד-מאוד חשוב, גם מבחינת החשיפה של גורמים ורעיונות, גם לציבור הרחב שצפה ויצפה בנו, אני מקווה, גם בשידורים חוזרים.
רונית תירוש: גם לקחתי לעצמי כמה רעיונות לחקיקה.
רונית תירוש: דלתי פתוחה ואוזני קשובה.
רונית תירוש: בוקר טוב.
רונית תירוש: אנחנו פותחים את ישיבת ועדת המדע והטכנולוגיה, בנושא היערכות ומוכנות לרעידות אדמה.
רונית תירוש: אני קראתי את החומרים שנשלחו אליי משנים קודמות, מדיונים שהיו, ממחקרים של מרכז המחקר והמידע, ממסקנות של הוועדה, שיצאו ב-3.2.2011, בראשותו של חבר הכנסת מאיר שטרית שהיה יושב ראש הוועדה לפניי.
רונית תירוש: אני עצמי הייתי חברה בוועדת חקירה, פרלמנטרית נדמה לי, שעמד בראשה חבר כנסת, היום השר, כחלון, ושמענו אז גם רעיונות ודיווחים ועדכונים ואני מאוד רוצה לפתוח את הדיון, אני לא ארחיב בדיבור, אבל אני חייבת לומר שההתרשמות שלי מכל החומרים שקראתי, כולל ממה שזכור לי מאותן ישיבות של ועדת החקירה הפרלמנטרית שהיתה והייתי שותפה בה, שהרבה לא השתנה.
רונית תירוש: אני אשמח אם בישיבה הזאת נעודכן קצת אחרת.
רונית תירוש: מבקר המדינה גם כן הגיש דוח.
רונית תירוש: במסגרת הדוח הוא בדק את הרשויות המקומיות, הוא בדק שבע רשויות, נדמה לי, כמדגם מייצג, ויצא שגם שם אין היערכות מתאימה.
רונית תירוש: כשמדברים על היערכות, אנחנו מדברים על שני רבדים, הרובד האחד הוא איך לצמצם למינימום, להפחית, איך קוראים לזה בעברית?
אבי שפירא: למזער את הנזקים.
רונית תירוש: איפחוּת.
רונית תירוש: בכל אופן, איך למזער את הנזקים, מזעור הנזקים.
רונית תירוש: מזעור הנזקים יכול להיווצר רק על ידי כך שאנחנו לא נאמר נתקן, אבל איכשהו נתאים את המבנים הקיימים, בעיקר מבני ציבור, אבל כמובן יש גם המלצה למבנים פרטיים, כך שבזמן רעידת אדמה המבנים הללו לא יהפכו למלכודת מוות לכל מי שמצוי בהם.
רונית תירוש: אני יודעת שיש הבחנה בין 1980, מה שהיה לפני ומה שיש אחרי מבחינת התקן, התקן שניתן, והבנייה היותר מתאימה שנעשתה אחרי 1980.
רונית תירוש: יש עדיין מבנים ישנים מלפני 1980, לא יודעת מה נעשה בהם, אם בכלל, אני מבינה שחלק לא קטן מהמבנים אלה מבנים של דיור ציבורי, עמידר וכאלה, שהם ממילא מבנים מאוד ישנים באיכות הבנייה שלהם.
רונית תירוש: יש את הנושא של תמ"א (תכנית מתאר) 38, שאני באמת מצליחה לראות יותר ויותר שילוט באזורי גבעתיים, רמת גן, תל אביב והסביבה, אבל אני מניחה שאם אני אסע למקומות בפריפריה אני לא אראה את השלטים הללו ואין תמ"א 38 והסיבות ידועות, שווי נדל"ן וכולי וכולי, אז אני לא יודעת מה הפתרון שנותנים לזה.
רונית תירוש: בינתיים קמה יחידת רח"ל (רשות חירום לאומית) וזה הרובד השני שאני רוצה לדבר עליו.
רונית תירוש: דיברתי עד עכשיו על הרובד הראשון של שיפור ושיפוץ המבנים על מנת שעמידותם תהיה כזאת שיהיה פחות נזק, ככל שניתן, למי שמצוי בהם.
רונית תירוש: הרובד השני מדבר על ההיערכות שלנו ופה זה יותר מתאים לדיון בוועדה הזאת, הנושא הטכנולוגי, אולי מדעי, איך אנחנו מתמודדים עם נפילה של רשתות, רשתות חירום, רשתות שבעצם הן שגרת חיינו, החל מחשמל ומים ומזון וכל מה שקשור ברובד הטכנולוגי, איך אנחנו מתמודדים עם זה.
רונית תירוש: היתה לנו גם ישיבה לפני כחודש, נדמה לי, כאן, שדיברנו על הנושא הזה של חסינות מפני פגיעה סייברית, מתקפת סייבר, שבה, לא ברעידות אדמה, הזכרנו את זה גם, אבל אפשר בלחימה מכוונת מצד אויב כזה ואחר, שיפגע בתשתיות הטכנולוגיות שלנו.
רונית תירוש: גם שם, התרשמתי שיש היערכות אבל לא התרשמתי שיש סינכרוניזציה וסינרגיה, סליחה על ההתבטאויות הלועזיות, אבל אין חיבורים ותיאומים בין גופים שונים במדינה הזאת.
רונית תירוש: כל גוף דואג לעצמו, וחבל, כי לא צריך להמציא את הגלגל, יש רעיונות ופתרונות טובים וראוי שנעביר את המידע הזה בין הגופים השונים במדינה, על מנת שכולם יוכלו ליהנות מהרעיונות הללו.
רונית תירוש: אז אותה יחידת רח"ל, שאני מניחה שהנציגים נמצאים כאן, אמורה לטפל בזה והייתי מעוניינת לדעת באמת אם משהו התקדם.
רונית תירוש: מהישיבה הקודמת של מתקפת סייבר כמדומתני נתנו חודשיים ימים לבוא ולעדכן את הוועדה, אז יכול להיות שמשהו כבר התרחש בינתיים, נשמח להתעדכן.
רונית תירוש: זהו, עד כאן לדברי פתיחה ועדכון, ואני אשמח להתחיל עם דר' אבי שפירא, שהוא כבר משנת 2008 בתוך העניין, יושב ראש ועדת ההיגוי להיערכות לרעידות אדמה, בבקשה.
אבי שפירא: אני שמח שאני לא צריך לרדת לספר בראשית ולהמשיך מהמקומות---
רונית תירוש: כן, יש רציפות שלטונית.
אבי שפירא: כן, מהמקומות שאת כבר מכירה, גם מוועדת החקירה הפרלמנטרית וגם מדיונים אחרים בוועדת הכנסת.
אבי שפירא: אני אשמח להציג, מה שאני עושה עכשיו, איזה שהיא תמצית של באיזה מצב אנחנו נמצאים פחות או יותר היום, אני אבקש גם את החברים שלי ממשרדי הממשלה השונים להשלים.
אבי שפירא: אני לא ארד ממש לפרטים, אבל תוכלי לעצור אותי בכל רגע וננסה להשלים את הפרטים.
אבי שפירא: אז זה לא סוד, יש לנו רעידות אדמה.
אבי שפירא: אנחנו רואים איפה יש לנו רעידות אדמה, אנחנו רואים גם איפה תהיינה לנו רעידות אדמה.
אבי שפירא: חלקן, אני מקווה, אני יודע שרובן יהיו קלות וחלשות, יעוררו רק תזכורות כאלה ואחרות, אבל כפי שאנחנו יודעים, חלקן גם יכול להיות חזק מאוד ובעצם כל היערכות שלנו היא לא למנוע את רעידות האדמה, את זה אנחנו לא יכולים לעשות, לא לחזות את רעידות האדמה, את זה אנחנו לא יכולים לעשות---
רונית תירוש: אמרו לי 80 שנה, עשיתי חשבון ל-2075 וקצת נרגעתי.
אבי שפירא: רק שרעידת אדמה היא לא מחזורית.
רונית תירוש: זה מה שקראתי, כל 80 שנה.
אבי שפירא: כן, זה מספר שאפשר לעשות איתו סטטיסטיקות ועושים איתו סטטיסטיקות, אבל אי אפשר להשתמש בו לצורך חיזוי של רעידות אדמה.
אבי שפירא: זה אנחנו יודעים שיקרה ובעצם אנחנו צריכים להתמודד עם מניעת התוצאות של רעידות האדמה.
אבי שפירא: ועדת ההיגוי, מטבע הדברים, מתרכזת בעיקר, ובמיוחד אחרי הקמת רח"ל, בנושאים של מניעת הפגיעה בנפש, אני במפורש מציין את המלים מניעת הפגיעה בנפש, ומזעור נזקי רכוש.
אבי שפירא: אני רוצה להזכיר לכולם, שבעוד כמה ימים אנחנו נציין שנתיים לרעידת האדמה בהאיטי, רעידת אדמה בעוצמה שכמותה יכולה להיות במדינת ישראל, 7.1, 7.2, במרחק של ממרכז אוכלוסייה של האיטי, במרחק של מירושלים יש לנו אזור שיכול בקלות לייצר רעידות אדמה של 7 ויותר ושם זה נגמר בזה שבעצם המדינה מעשית, התשתית הפיזית שלה נחרבה, הקטל היה אדיר וזה קרה רק לפני שנתיים.
אבי שפירא: אבל חצי שנה אחרי זה היתה רעידת אדמה בניו זילנד, שוב, מהעיר קרייסצ'רץ', שזו העיר השנייה בגודלה בניו זילנד, בן אדם אחד מת מהתקף לב.
אבי שפירא: אז זאת בעצם המטרה שלנו; אנחנו לא נמנע את רעידות האדמה ואנחנו רוצים להגיע למצב שתהיה מניעה של פגיעה בנפש, שלא ייהרגו פה אנשים.
רונית תירוש: אני רוצה להציע משהו, דר' שפירא.
רונית תירוש: כתוב כאן 'הערכויות מעודכנות'.
רונית תירוש: אני מבינה מכל מה שאני רואה כרגע, בוצעו סקרים ומחקרים, מה הלאה?
אבי שפירא: הרשימה הזו של מה שכתבתי פה זה בעיקר נושאי מחקר ופיתוח.
אבי שפירא: אני בכוונה שמתי את זה בתור סקר ראשון.
אבי שפירא: אני חושב שכל המדינות שנערכו לרעידות אדמה, והן ערוכות ברמה כזאת או אחרת לרעידות אדמה, יודעות לבוא ולתבוע בפסקנות שמילת המפתח לטפל בנושא הזה של היערכות לרעידות אדמה זה לדעת למה להיערך.
אבי שפירא: בשביל לדעת למה להיערך צריך להשקיע הרבה מאוד כסף במחקר ופיתוח, בעיקר במדעי האדמה ובמדעי ההנדסה.
אבי שפירא: בשני התחומים האלה בעיקר, לא רק, ואיך אמרו לי בניו זילנד?
אבי שפירא: כל דולר שהשקענו קיבלנו דיבידנד גדול מאוד חזרה.
רונית תירוש: איפה הם השקיעו ובמה אנחנו הולכים להשקיע?
רונית תירוש: ואני מבינה שאנחנו לא מתכווננים לתרחיש קיצון, נכון?
אבי שפירא: אני אעבור הלאה על הדברים.
אבי שפירא: הזכרתי למשל נושא שאנחנו צריכים ללמוד אותו, liquefaction.
אבי שפירא: רציתי להדגים לכם מה זה התנזלות קרקע.
אבי שפירא: זה לא בספרים, זה היה לנו באילת בנובמבר 1995, מרעידת האדמה.
אבי שפירא: התמונות שאתם רואים אלה הם תוצאות של התנזלות של הקרקע.
אבי שפירא: הנושא העיקרי שלכבודו, או לקראתו, אנחנו באמת מבצעים את כל המחקר והפיתוח, זה עדכון תקני הבנייה; כתיבה, הכנה, עדכון של תקני הבנייה.
אבי שפירא: בשנה האחרונה נעשתה פריצת דרך באמת מהותית בנושא הזה, חושבו מחדש כל הפרמטרים הסייסמולוגיים שנדרשים למהנדסים, בשביל לתכנן טוב יותר את הבניינים שלנו והיום, ממש בימים אלה, יש ועדות של מכון התקנים הישראלי, שצריכות לאשר את הוורסיה מספר 5, תיקון מספר 5 לתקן הישראלי 413, שהוא תקן בוודאי יותר מעודכן ו---
רונית תירוש: זה תקן קליפורניה?
אבי שפירא: בגדול אנחנו עוקבים אחרי מה שקורה בארצות הברית, אבל זה לא אוטומטי, לא מושיבים מתורגמנים ומתרגמים.
אבי שפירא: מתאימים את זה לתנאים בישראל---
רונית תירוש: אבל זה לא קיים כבר, הנושא של תקן 413?
אבי שפירא: התקן קיים, אבל הוא מתעדכן תקופתית.
רונית תירוש: תסביר במלים מאוד פשוטות מה זה מתעדכן.
רונית תירוש: למשל?
אברהם מיכאלי: מהניסיון של העולם, עוד רעידת אדמה.
אברהם מיכאלי: מה קורה עם הישן?
אברהם מיכאלי: החדש, אני מבין.
רונית תירוש: לא, למשל במה עדכנו.
אבי שפירא: אני אתן לך דוגמה מהתחום שאני מכיר טוב יותר.
רונית תירוש: חבר הכנסת מיכאלי, תקן זה תקן.
אברהם מיכאלי: אני מדבר על בנייה ישנה, זה מה שמטריד אותנו.
רונית תירוש: אני פתחתי בזה, לפני 1980, אבל תקן שמוחל, אפשר להתאים אותו למבנים ישנים?
אבי שפירא: אני מדבר כרגע על בנייה חדשה.
רונית תירוש: רק חדשה.
רונית תירוש: אז זה אומר שברעידה היסודות יזוזו טיפה והמבנה לא ייפול?
אבי שפירא: התפקיד של התקן הוא להבטיח דבר אחד בלבד, שהבניין יישאר לעמוד מספיק זמן עד שאנשים יפנו אותו.
אבי שפירא: זאת אומרת שהוא ייפגע, הוא יינזק, יכול להיות שיהרסו אותו אחרי רעידת האדמה, אבל הוא אמור להישאר עומד על תילו מספיק זמן עד שאנשים יוכלו לפנות אותו.
אברהם מיכאלי: ביפן, התקנים שלהם היו הכי גבוהים אולי.
אבי שפירא: ולא קרה כלום.
אברהם מיכאלי: המבנים נשארו עומדים?
אבי שפירא: כן, כולם.
אבי שפירא: לא נהרג בן אדם אחד.
אבי שפירא: אותו דבר בניו זילנד.
אבי שפירא: וזה מה שהקדמתי.
רונית תירוש: אבל שם תשתיות לא היו כבר, לאנשים לא היו מים, תשתיות נפגעו.
אבי שפירא: עוד הפעם, התשתיות נפגעות אם הן לא בנויות לפי תקן.
רונית תירוש: אבל תשתיות זה דבר שהוא מִקום המדינה.
אבי שפירא: את מדברת על הדברים הקיימים במדינת ישראל, שצריך לטפל בהם, אני אגיע גם אליהם.
קריאה: הפגיעה ביפן היתה מהצונמי, לפי מה שאני מבין ואני לא מבין יותר מדי.
אבי שפירא: אתה צודק, הפגיעה ביפן היתה רק מהצונמי, כשבעקבותיו היתה להם גם תקלה גרעינית, אבל התקנים שלהם מספיק טובים כך שלא נפגע מהותית שום בניין, לפחות לא שום פגיעה משמעותית בשום בניין ולא ידוע על אף אחד שנהרג מרעידת האדמה.
רונית תירוש: אני שוב חוזרת, אני רואה גם בשקף הזה, חושבו, הוכנו, נקבעו, נחקרו ונסקרו, מה נעשה?
אבי שפירא: זה הדבר הכי חשוב שצריך לעשות.
רונית תירוש: העדכונים?
אבי שפירא: הדבר הכי חשוב שצריך לעשות בהיערכות של רעידת אדמה, להבטיח שלמדינת ישראל יש תקן---
רונית תירוש: אבל זה על הנייר.
אבי שפירא: מה זה יש על הנייר?
רונית תירוש: זה על הנייר, זה חשוב שיהיה, אבל זה על הנייר, מה---
אבי שפירא: המהנדסים במדינת ישראל בונים לפי התקן הזה, מתכננים לפי התקן הזה, הם בודקים שהקבלנים בונים לפי התקן---
רונית תירוש: יש לך תאריך שממנו ואילך אנחנו נדע שזה לפי 413 מעודכן?
אבי שפירא: כל בניין שנבנה לפי התקן, גם אם הוא לא נבנה לפי התקן הנוכחי, הבניין במצבו הוא יחסית טוב.
אבי שפירא: מה זה אומר יחסית טוב?
אבי שפירא: הוא יעמוד ברעידת אדמה חזקה.
רונית תירוש: אז מדינת ישראל מסודרת, היא ערוכה?
אבי שפירא: רוב הבניינים במדינת ישראל שנבנו אחרי 1980---
רונית תירוש: אתה לוקח אחריות על עצמך.
אבי שפירא: והבניינים האלה, הפגיעה בהם לא תהיה חמורה.
רונית תירוש: מה זה רוב?
רונית תירוש: מה לא?
רונית תירוש: בוא נתחיל ככה, בבת עיני, כל בתי הספר במדינת ישראל הם---
אבי שפירא: לא כל בתי הספר, חצי.
רונית תירוש: חצי זה 50%.
רונית תירוש: גני ילדים?
אבי שפירא: אין לנו בדיקה לגבי גני ילדים.
אבי שפירא: כי אין לנו איך לעשות את הבדיקה.
אבי שפירא: גני הילדים הם רכוש של העירייה, כשהעירייה תבוא ותציין שגני הילדים האלה והאלה לא בסדר, אנחנו נוכל להתייחס לזה, אבל---
רונית תירוש: רגע, אני לא רוצה לעשות עוד ישיבה ולעשות וי ותהיה רעידת אדמה ויגידו 'יופי, הכנסת עשתה כמה ישיבות והכנסת יצאה מסודר מהעניין'.
רונית תירוש: אני באמת רוצה שאנחנו נימצא במצב אופטימלי מבחינת מצב ההיפגעות שלנו.
רונית תירוש: אני מנסה להבין, אתה אומר שיש לכם נתק מול רשויות מקומיות?
רונית תירוש: אין לך שום סמכות כלפי מרכז השלטון המקומי?
אבי שפירא: אין לי שום סמכות כלפי אף אחד, אבל באופן חד משמעי אנחנו ועדה מייעצת לממשלה.
רונית תירוש: יופי שזה הובהר לי.
רונית תירוש: אז מי פה רח"ל?
אבי שפירא: גם רח"ל לא אחראית.
רונית תירוש: למי יש סמכות לומר לגוף כזה ואחר 'תעשו'.