GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ישראל טאובר: יש גם פערי מידע שגילינו מבחינת מיפוי ואיסוף נתונים ובודאי שצריך לשפר, אני רוצה בשתי מלים לומר עוד מה זה אומר, מה התמונה הזו אומרת ואפשר להגיד ואני בטוח שרבים שותפים לתחושה הזו -אם זה לא בנתונים מדעיים, שמשהו קורה, אסונות טבע, בין אם זה בעולם כולו שטפונות, שריפות ענק, גם אצלנו, השריפה האחרונה בכרמל, התייבשות, בצורת, שאנחנו רואים ביערות קק"ל בדרום והתופעה עולה צפונה אנחנו רואים שמשהו קורה.
ישראל טאובר: השאלה היא אם אנחנו מוכנים לאתגר הזה, האם אנחנו נדע לזהות את הקוים האדומים לפני שנחצה אותם.
ישראל טאובר: בקצרה, מדברים על התנהגות כאוטית של מערכות, ישנן מערכות -וזה גלגל המים המפורסם של לורנץ שכשהזרם הוא חלש הגלגל לא נע בכלל, כשהזרם הוא מתון, הדליים מתמלאים והקצב של ההתרוקנות של הדליים הוא כזה שהגלגל מסתובב בכיוון אחד, כשהזרם מואץ, והאנלוגיה היא הפיתוח והתיעוש וההתפתחות והקידום הכלכלי, כשהגלגל הזה מואץ, הוא מתחיל להתנהג כאוטית ובאיזשהו שלב הדליים לא מספיקים להתרוקן והגלגל מסתובב אחורה, אנחנו יכולים לראות את זה גם בתופעות הגלובליות האקולוגיות וגם בתופעות כלכליות כמו משברים כלכליים והשאלה היא כמה זמן המערכות האלו יחזיקו מעמד לפני שהן יתפרקו?
ישראל טאובר: כמה הן גמישות, וזו החובה שלנו, וכמו כן זו החובה של מקבלי ההחלטות, לדרוש מאתנו, כמנהלי שטח, את התשובות, לדרוש לקבל את הנתונים ולשלב אותם במערכת קבלת ההחלטות.
ישראל טאובר: לחזות את תופעת הכאוס וזה באמצעות התחום המדעי, לזהות אותה, שזה באמצעות הניטור, לרצות לפתור אותה שזה באמצעות מקבלי ההחלטות ולהצליח לפתור אותה זה באמצעות אותו שיתוף בין מנהלי שטח ומקבלי ההחלטות.
סלעית קרק: תודה רבה.
סלעית קרק: פתחת ואמרת, ובזה הגדרת את הבעיה שאנו דנים בה כאן, אני רוצה להוסיף פן שהוא בעיניי מאד מאד חשוב, שלא טופל עד עכשו בדיון וזה הקשר בין המדע ובין המדיניות, בין המדע לבין הניהול, מה שקורה בשטח, וכאמור פתחת ואמרת שיש נתק יחסי בין הגורמים השונים שקשורים לנושא, המדענים שיש להם ידע ביד לעזור, ואת הכלים לעזור ולפתור הרבה מאד, מקבלי ההחלטות, מעצבי המדיניות שיושבים כאן, במשרדי הממשלה ובעוד הרבה מקומות אחרים בישראל, ושהם בעצם הרבה פעמים יכולים לטפל בבעיה אבל חסר להם הגיבוי הזה מן המדענים וגם מנהלי השטח, שלפעמים בקשר עם המדעים והרבה מאד פעמים אינם בקשר עם המדענים.
סלעית קרק: בשנה וחצי-שנתים האחרונות פעלה באוניברסיטה קבוצת עבודה שהקמנו, אבל גם הרבה מן האנשים שיושבים סביב השולחן היו שותפים לקבוצת העבודה הזו, כולל המשרד להגנת הסביבה כולל מדענים, כולל רשות הטבע והגנים, הקק"ל, החברה להגנת הטבע, אדם טבע ודין ואחרים, ובעצם המטרה של קבוצת העבודה היתה כפולה, מטרה אחת היתה להגדיר מהם הפערים במדינת ישראל, בקשרים שבין מדענים לבין מעצבי מדיניות, והמנהלים, שמנהלים את תחום המיגוון הביולוגי בישראל, הכל סבב סביב נושא המיגוון הביולוגי והמטרה השניה היתה -בדיוק מה שביקשת בהתחלה, להציע תכנית פעולה, תכנית פרקטית שהיא מובנת ושאפשר בעצם להשתמש בה ושאפשר לממש אותה מחר.
סלעית קרק: זה בדיוק מה שעשינו, נסענו לדרום אפריקה, היה שם כנס שהגיעו אליו נציגים של בערך מאה מדינות שונות, שמתמודדים כבר שנים רבות בדיוק עם הבעיה הזו ולמדנו מה עושים במדינות אחרות, למדנו למשל, אני נוסעת בכל שנה לאוסטרליה במסגרת המחקרים שלי ואני יודעת שכשיש בעיה בממשלה היא מרגישה חופשי מאד להרים טלפון למדענים, להתייעץ אתם, כי באוסטרליה הפרסטיז'ה של מדע יישומי בתחום המגוון הביולוגי היא מאד מאד גבוהה.
סלעית קרק: בישראל המצב הוא לא כזה.
סלעית קרק: מדע יישומי –אם אנחנו נסת
סלעית קרק: מך על האוניברסיטאות שיצילו את מקבלי ההחלטות ואת מנהלי השטח - זה לא הולך לקרות בישראל בעשר השנים הקרובות לדעתי וזה צריך לקרות במסגרת שמיועדת למדע יישומי בתחום המיגוון הביולוגי במשאבי הטבע של ישראל.
סלעית קרק: קבוצת העבודה חקרה את התחום, נתנה שורה של המלצות ואני אדבר עליהן, אני רק רוצה לספר מה היה בדרום אפריקה, ב 2003, בדרום אפריקה, שהיא מדינה שדומה לישראל במובנים מסויימים, אפשר להגיד שזו אוסטרליה, והיא עשירה בבעיות, אבל הם שמו את המיגוון הביולוגי בסדר עדיפות מאד מאד גבוה כי הם החליטו שזה משאב שמשרת אותם ומשרת את האדם והם שמו -יחד עם מנדלה, שפעל אישית בנושא, את האדם ואת הקשרים שלו עם המיגוון הביולוגי בסדר עדיפות מאד גבוה.
סלעית קרק: זו לא מלחמה שבה עומד האדם מול המיגוון ושמירת הטבע אלא זה האדם ושמירת הטבע, ואיך הטבע והמיגוון הביולוגי תורמים בעצם לאדם.
סלעית קרק: בדרום אפריקה, הקימו אקט חקיקה, diversity act בהקשר של הדברים שאמר אלון, זה איזשהו אקט שנותן מסגרת, תחת האקט הזה הם הקימו ארגון שנקרא south Africa national diversity institute ארגון שעובדים בו נכון להיום בדרום אפריקה מאות אנשים, יש בו מדענים ישראלים, יש פה אנשים שקוראים לעצמם knowledge brokers , ו- science communicators , אנשים שמתקשרים מדע, אנשי המדיניות, יש להם קשרים מאד מאד חזקים עם האקדמיה וקשרים לא פחות חזקים עם אנשי המדיניות ואנשי הניהול.
סלעית קרק: אנחנו בעצם חקרנו פלטפורמות כאלו ואחרות במקומות שונים בעולם וכמובן את תמונת המצב בישראל, מה שהדוח שהבאתי לכאן מספר עותקים שלו, והיה מעט קשה לסחוב אותם מן החניון, דוח שהופק אתמול, הדוח הסופי ובחלק הראשון שלו הוא ממפה את הבעיות ומגדיר אותן, וזו היתה עבודה שיתופית אמיתית, בקבוצת העבודה, הוא נותן בחלק השני שלו שורה של המלצות.
סלעית קרק: ההמלצות מפורטות גם לפי ארגונים, אילו פעולות יכולים ארגונים שונים לעשות, כולל הכנסת, משרדי הממשלה, ארגונים פילנטרופים, ארגונים ללא מטרות רווח, שמטרתם שמירת המיגוון הביולוגי ומטרות יותר אבל הוא ממליץ גם, והמהות של ההמלצות, להקים איזושהי פלטפורמה שלא קיימת היום במדינת ישראל, אנחנו קראנו לזה –רק שם מוצע, המכון הלאומי למשאבי הטבע ולמיגוון הביולוגי, שהוא בעצם יהיה מורכב בעיקר מיחידות שמיד אפרט אותן אבל המטרה המרכזית של המכון הזה היא לנסות ולגשר על הפערים בין הידע שקיים אצלנו לבין קבלת ההחלטות והמדיניות וגם לסייע בניהול השטח ובעבודת השטח הקשה מאד שנופלת הרבה פעמים על אנשים שחסר להם את המידע הזה, חסרים להם התקציבים וחסרה להם היכולת לעשות את כל הפעולות שנדרשות כדי שיהיה להם גיבוי מדעי.
סלעית קרק: ההצעה שלנו היא הקמה של מכון לאומי, שיטפל בנושא הזה של מיגוון ביולוגי ומשאבי טבע, שתהיה יחידה של מחקר יישומי, וזה מאד מאד חשוב בהקשר של ועדת המדע, שילוב מדענים שהם in the house מדענים עוסקים בתחום ויכולים להבין את התחום, שתהיה להם קרן של מענקי מחקר, וזו המלצה שנתנו גם רבים ממחברי התכנית הלאומית למיגוון ביולוגי, שתממן מחקר מן האקדמיה, שיוכל לתמוך בהחלטות מדיניות ובניהול השטח, מה שמאד מאד חשוב שיהיה ולא קיים בישראל, זה איזושהי יחידה גיבוי והנגשה של מדע למדיניות, שתקשור בין הדברים.
סלעית קרק: צריך להתחיל להקים את המכון הזה, ואין כסף.
סלעית קרק: הייתי מציעה שזו תהיה היחידה הראשונה שתקום מן הסוג הזה, יחידת הקישור הזו, בין המדע למדיניות, איזושהי יחידה של העשרה או הכשרה גם של מקבלי ההחלטות שאומרים שצריך להכשיר אותם אבל למען האמת גם מדענים צריכים לקבל הכשרה כי מדענים גם לא יודעים כל כך לדבר עם מקבלי ההחלטות ובהרבה מקומות בעולם עושים קורסים שלמים, איך לדבר, איך לתקשר עם מקבלי ההחלטות, היום האגודה לאקולוגיה בישראל מקימה איזשהו תכנית עמיתים לפוסט דוקטוראנטים שיוכלו להכנס וגם איזושהי יחידת תיאום לארגונים אחרים בעולם שפועלים בתחום וכמובן שהמכון, הפלטפורמה או איך שלא נקרא לה, היא כזו שצריך להיות לה גיבוי ממשלתי עם מימון ממשלתי משמעותי אבל היא יכולה להיות גם על פי איזשהו מודל כמו מכון ברוקדייל שיש לו גם גיבוי של קרנות פילנתרופיות שיש להן ענין בישראל ומאחורי הקלעים יש להן ענין להקים דבר כזה אבל בודאי שהן לא יקימו דבר כזה בעצמן, זה חייב לבוא מתוך ממשלה.
סלעית קרק: מי היום במדינת ישראל יכול לקדם את ההיבט המדעי, את התכנית הלאומית למיגוון הביולוגי שיושבת מולך ושאתה אומר שקשה להבין אותה, מישהו צריך לטפל בסוגיות האלו, יש לנו שריפה בכרמל, מי יכול לתת מידע מהיר?
סלעית קרק: המדענים - כל אחד עסוק במחקר שלו, במאמרים שלו, אין היום במדינת ישראל מי שיכול לספק את המידע הזה שהוא חסר ומאד חשוב, גם לתגובה מהירה וגם לפעילות רציפה.
סלעית קרק: לסיכום הרעיון הזה, שמופיע בפירוט בדוח וגם בצורת תקציר, מכון כזה יכול לתת גיבוי מדעי לקבלת החלטות ויכול להעמיד את מדינת ישראל כמובילה בתחום, זו מדינה מאד יחודית מבחינת המיגוון הביולוגי, הוא חייב להדגיש את טובת האדם והמיגוון הביולוגי ואין ספק שאם חברת מקינזי -וזה אולי לסיום, בדוח האחרון שהם פירסמו בנושא המיגוון הביולוגי, הם מצאו כשהם ראיינו מנהלים ואנשים שעוסקים גם במיגזר הכלכלי הפרטי וגם העיסקי, והציבורי, 60% מן המנהלים הבכירים שהם ראיינו ראו את המיגוון הביולוגי כהזדמנות וכמשהו שהחברות שלהם רוצות להיכנס אליו וזה דבר שקל מאד יהיה לעניין, גם חברות ציבוריות וגם פרטיות, להיכנס לתוכו ואני חושבת שכבר היום אנחנו רואים הרבה מאד היענות וזה נושא שחייב להיות בינ –ממשלתי, המשרד להגנת הסביבה חייב להיות מעורב בו וגם משרדים אחרים, זה יכול להקפיץ את ישראל למדרגה מאד מאד מהר יחסית בצורה אלגנטית למקומות אחרים.
מאיר שטרית: מה התפקיד שלך באוניברסיטה?
סלעית קרק: מרצה בכירה באוניברסיטה העברית, ראש המעבדה לחקר המיגוון הביולוגי.
מאיר שטרית: האם ראית את הדוח?
אלון רוטשילד: ראיתי את הדוח.
מאיר שטרית: אם זה היה קם, האם זה היה פותר את הבעיה?
אלון רוטשילד: ראה, זה פותר צד אחד של המשוואה שאומר למקבלי ההחלטות מה כדאי שיקרה אבל הבעיה העיקרית יושבת בצד השני של המשוואה, כדי שמקבלי החלטות יבינו שיש בעיה ובי"ת, יצרו כלים, הפתרונות הם לא רק בידע אלא גם במנגנונים המינהליים שצריכים ליצור זאת אומרת, מדינה מתנהלת על ידי מערכת של חוקים ושל תקציב, ובעצם, אלה הדברים שבתור התחלה צריך להשפיע עליהם, הכלי שסלעית מדברת עליו הוא כלי חיוני כדי לעזור למקבלי ההחלטות, לדעת איך לכוון את החקיקה ואת התקציב אבל, עד שמקבלי החלטות לא יפנימו את העובדה שהם צריכים לשנות משהו במבנה התקציבי והחקיקתי כדי לשמור על המיגוון הביולוגי, הם בכלל לא ירצו לשמוע מה שאותו גוף, גם אם יקום, יהיה לו מה להגיד.
אלון רוטשילד: יש פה שני צדדים של משוואה שדורשים טיפול ובלעדיהם זה לא יעבוד.
ברק חרות: מברך את יושב הראש ואת מיגוון הדעות שהוצגו פה.
ברק חרות: אני רוצה לתת דגש -לא על חשבון המערכת היבשתית, לסביבה הימית.
ברק חרות: עיקר משק האנרגיה, בעיקר משק המים של מדינת ישראל בעתיד עומד להתבסס על הסביבה הימית, תחום המים הכלכליים של מדינת ישראל והים התיכון הוא גדול מהשטח היבשתי וזו מערכת אקולוגית רגישה ביותר שלא רק שאין לנו ידע אלא שאין לנו כמעט מידע על המערכת הזו.
מאיר שטרית: יש מכון?
ברק חרות: בהחלט שיש.
מאיר שטרית: כל השנים שהוא קיים, האם הוא לא עשה את זה?
ברק חרות: קודם כל, מערכת הכנרת למשל, שהמעבדה של המכון שמנטר את הכנרת זו דוגמה טובה, אמנם לא מספיקה לניטור ארוך טווח ולמאגר ידע שיכול להיות בסיס מדעי טוב לקבלת החלטות של מדיניות סביבתית והחלטות תפעוליות אבל, זה לא קיים בים התיכון אלא בצורה מאד מינורית.
ברק חרות: יש תכנית ניטור מאד מצומצמת שניגזרה מהפרוטוקולים הראשונים של אמנת ברצלונה ולא היתה פה איזושהי מדיניות לאומית כוללת, ומה שאני רוצה לומר בענין הזה הוא שאני חושב שכפי נאמר פה, על ידי דר' סלעית קרק, זה נכון מאד שהנושא של הניטור, איסוף המידע והניטור, על המיגוון הביולוגי, צריך להיות מטלה שלטונית.
ברק חרות: וכדי שהוא יהיה מטלה שלטונית הוא צריך להיות גם מעוגן בחוק.
ברק חרות: אין שום חוק במדינת ישראל שמחייב ניטור בים.
ברק חרות: כל אחד יכול להפסיק לנטר ממחר.
ברק חרות: אין גם את קרן קיימת שתשתול וניסינו לעשות פרוייקט של שתילת אלמוגים אבל היא לא שותלת צמחיה בים, אז גם אין לנו, לפי עצת יושב הראש, מקור תקציבי לניטור בים ולכן אני חושב שזו צריכה להיות קודם כל מטלה שלטונית וכדי שהיא תהיה מטלה שלטונית היא חייבת להיות כמובן בקשר עם כל הגופים שהוזכרו פה אבל כדי שהיא תהיה מטלה שלטונית היא צריכה להיות בידי גופים מחקריים שלא רק הסקרנות האישית מנחה אותם אלא שיש להם מחוייבות ארוכת טווח ולכן, הדברים מתחברים להצעה הזו אבל אני חושב שכבר קיימים גופים מחקריים ממשלתיים שצריך פשוט להשתמש בהם כפלטפורמה לענין הזה.
ברק חרות: הצעתי היא, שהוועדה תקדם במיקרו, חוק, שיחייב ביצוע ניטור של הסביבה הימית.
ברק חרות: אין חוק כזה וזה קודם כל כדי לאסוף את המידע הנדרש ואחר כך את כל הידע שצריך.
אסנת פרנס: רק נקודת אור קטנה, קודם כל אני רוצה להודות על הזכות להשתת בדיון פתוח, רחב בראייה מערכתית, משרד החינוך חושב שהנושא של חינוך לקיימות מתחיל בגני הילדים עוד לפני האוניברסיטה, כדי להכין עתודה שתהיה אחר כך באמת החוקרים הטובים שלנו.
אסנת פרנס: לפני שנתיים הוקמה תכנית, תכנית להגנת הסביבה במשרד החינוך שנקראת חינוך לקיימות כאורח חיים במארג החיים, הפעילות נעשית בכשלש מאות בתי ספר ובשש מאות גני ילדים, תוך שיתוף פעולה עם הרשת הירוקה והחברה להגנת הטבע, הקרן הקיימת ומשרדים נוספים.
אסנת פרנס: נהניתי מאד לראות את מה שנעשה כאן, אני חושבת שהתכנית של מארג - שווה להכניס אליה נציג של משרד החינוך, אם יהיו שם כל משרדי הממשלה האחרים ופשוט שתדעו שאנחנו נותנים את הדעת על הנושא.
אסנת פרנס: יש לנו למעלה מארבעת אלפים מורים שהשתלמו ולקרת השנה הבאה פותחים בחמש מכללות בארץ, מכללות לפרחי הוראה, כל סטודנט להוראה, ולא משנה מאיזה תחום הוא מגיע, ילמד בשנה ב' שעתיים שנתיות בנושא של חינוך לקיימות, אנחנו התחלנו בזה ויש לנו כבר קצת אור בקצה המנהרה.
מנחם זלוצקי: אני בקצרה רוצה לבואו ולומר שהיינו כאן
מנחם זלוצקי: במהלך הדיון ובאמת הנושא של מגוון הביולוגי הוא נושא רחב מאד.
מנחם זלוצקי: וכנציג המשרד להגנת הסביבה של מדינת ישראל, למעשה זה יושב לפתחנו.
מאיר שטרית: האם השר לא יכול לקדם החלטה כזו בממשלה?
מאיר שטרית: להגיש לממשלה הצעה להחלטה מטעם המשרד לעשות את מה שנאמר כאן, לקבל החלטה לגבי פעילותו של המארג ולתקצב את זה?
מנחם זלוצקי: קודם כל חלק מן ההמלצות האלו קיימות בתוך התכנית הלאומית והמגמה שלנו, של המשרד ושל השר, היא לקדם את התכנית הזו ולהפוך אותה מתכנית יישומית לתכנית פעולה.
מנחם זלוצקי: אני רוצה לומר שבמסגרת ההיערכות החדשה של המשרד להגנת הסביבה קם בפעם הראשונה אגף שטחים פתוחים ומיגוון ביולוגי, דבר שלא היה קיים בעבר, האגף הזה פועל יחד עם אגפים אחרים כמו אגף ים וחופים, שאחראי על נושא הים בין השאר, עם אגף הנחלים ועם אגף החינוך, בכל התחומים האלה כדי לקדם את הנושאים כולל גם תקציב ששמנו לטובת הנושא.
מאיר שטרית: מה התקציב של האגף?
מנחם זלוצקי: התקציב ששמנו כל שנה כרגע לקידום התכנית הלאומית הוא מליון שקל, לשנה, כולל עובדים.
מנחם זלוצקי: תכנית פעולה, רק לתכנית פעולה מליון שקל לשנה ואני רוצה לומר שכפי שכאן ראינו, אנחנו חושבים שההצלחה בקידום תכנית היא לא אם הנושא הזה יהיה רק באחריות ובדאגה של המשרד להגנת הסביבה, אלא בשיתוף פעולה של כל משרדי הממשלה וגם הגופים האחרים, החברה האזרחית כפי שראינו, האקדמיה בודאי, המיגזר העיסקי ואת כל אלה ביחד לראות איך לקדם.
מנחם זלוצקי: אנחנו מתכוונים מתכוונים לקחת את התכנית עם כל ההמלצות שלה וכל הפרקים.
מנחם זלוצקי: התכנית עוסקת במיגוון של נושאים כולל בתחום החקיקה כדי לראות איך לקדם את זה, והנושא של החקיקה אין ספק שהוא נושא חשוב ויש לנו היום שורה של חוקים רבים שעוסקים בקידום המיגוון הביולוגי לסוגיו אבל, אין חקיקה כוללת וזה בהחלט נושא שחשוב לקדם.
מנחם זלוצקי: צריך כאן לזכור שבמדינת ישראל קיים גוף מממלכתי, רשות הטבע והגנים, שהיא גוף שלמעשה בראש מטרותיו שמירה על המיגוון הביולוגי של מדינת ישראל.
מאיר שטרית: שמירה רק על הטבע?
מנחם זלוצקי: קודם כל יש שמורות טבע וכדאי לזכור גם שבמדינת ישראל, רבע משטח מדינת ישראל הוא שטחים מוגנים, שמורות טבע וגנים לאומיים ואם אנחנו נזכיר את שטחי תמ"א 22 של הקרן הקיימת למעלה מרבע מהשטחים הפתוחים הם מוגנים.
מנחם זלוצקי: יחד עם זאת, חלק, כמו ששמענו כבר בהרצאת הפתיחה, חלק גדול מן המיגוון הביולוגי נמצא בשטחים חקלאיים ובשטחים פתוחים שאנו קוראים להם שטחי בור כביכול שאין עליהם הגנה.
מנחם זלוצקי: לכן, יש חשיבות גדולה להכניס את הנושא הזה ולקדם אותו במסגרת מוסדות התכנון ואנחנו פועלים יחד עם מינהל התכנון כדי להכניס את זה גם לתמ"א 35 כדי שהמושג מיגוון ביולוגי, שלא היה קיים, זאת אומרת שהמושג הזה לא היה קיים במערכת התכנון ועכשיו, שהוא יקבל גיבוי, כפי שגם נאמר קודם, גם במסגרת הרפורמה מינהל מקרקעי ישראל שהפכה לרשות מקרקעי ישראל, הוקמה קרן, קרן השטחים הפתוחים שאחת מן המטרות שלה היא שמירה על המיגוון הביולוגי.
מנחם זלוצקי: אנחנו יודעים שכרגע זה יותר דבר של הצהרה אבל גם כאן אחוז אחד מסך כל הכנסות המינהל, שזה מתקרב לחמישים מליון שקל בשנה, אמור להיות מופנה לטובת שמירת השטחים הפתוחים והמיגוון הביולוגי וכפי שכאן נאמר -- -
מאיר שטרית: למה זה מתעכב?
מנחם זלוצקי: יש לכך שתי סיבות: שר השיכון שממונה על המינהל, לא רצה להעביר את זה עד שכל ההסדר יהיה כרוך בהסכם עם העובדים, שעד שהרשות ושהמינהל יהפוך בפועל לרשות וזה עדיין צריך לעבור איזושהי חקיקה והדבר השני הוא שכמו בכל דבר, יש קצת פוליטיקה לגבי הנהלת הקרן מי יהיה היו"ר, מנכ"ל המינהל הוא יהיה יושב ראש ההנהלה אבל הדברים טרם הגיעו לסיום ודרך אגב, כדי שהכספים האלה לא ילכו לכל מיני נושאים שהם לא ממין הענין כמו פינוי מטרדים שזה גם פינוי פולשים שזה תפקידים אולי חשובים מאד לצורך השמירה אבל זה לא בדיוק הנושא של המינהל אז יש לנו עדיין חילוקי דעות ורק השבוע היתה פגישה בין השר להגנת הסביבה ושר השיכון במטרה לסגור את זה בקרוב מאד.
מנחם זלוצקי: בכל מקרה, הנושא הזה הוא נמצא על סדר היום, כולל גם הנושא הכלכלי, קיימנו כבר גם איזושהי שיקום סדנה, עם מכון שעוסק בנושאים כלכליים כדי לראות איך לקדם את הנושא אבל אני רוצה לסכם ולומר שהנושא הזה הוא נושא רחב ואנחנו צריכים להיות שותפים יחד עם כל הגורמים ושזה לא יהיה נושא שהוא באחריות משרד אחד, כי אז אנחנו נכשלנו.
מנחם זלוצקי: והשותפות היא הראשונה והדבר הראשון שאנחנו רוצים לקדם זה פרוייקט להערכת המערכות האקולוגיות, ושירותי המערכת האקולוגית כדי שנדע יותר טוב על מה אנחנו מדברים.
מאיר שטרית: ראשית אני רצה לומר תודה לכל המשתתפים בדיון על תרומת
מאיר שטרית: כם כל אחד בתחום שלו, במיגזר שלו, אם זה אוניברסיטאות, מכונים או משרדי ממשלה ואני מסכים עם הקביעה שאף משרד לא יכול לעשות את זה לבדו.
מאיר שטרית: גם אם יהיה למשרד לאיכות הסביבה את כל הכסף הוא לא היה מצליח לבדו, זו הבעיה.
מאיר שטרית: זקוקים לשיתוף פעולה של כל הגורמים המעורבים, גם בצד המחקרי, האוניברסיטאי, המכונים השונים ומשרדי הממשלה השונים למיניהם, כל גורם יכול להיות גורם מפריע וגורם שיכול בעצם לפרק את כל המאמצים שמישהו אחר עושה, אם אין שיתוף פעולה והסכמה שהולכים על זה ביחד.
מאיר שטרית: אין שום ספק בעיני ואני אומר זאת כוועדה, אין ספק בעיני שהדבר מחייב תיקונים ושינויים בחקיקה כדי להבטיח קיומו של מיגוון ביולוגי בארץ.
מאיר שטרית: אני לא יכול להצביע ולהגיד איזה חוק צריך להעביר אבל אתם אומרים שאתם אוספים חוקים מן העולם ויהיה מעניין לראות דוגמאות שלהם, אשמח לקבל כאלו ולראות אם אפשר לקדם חוקים כאלה בארץ וככל שכן יש לעשות זאת.
מאיר שטרית: נשקול אפשרות להכין הצעת חוק שתקבע שכל תכנית מיתאר או תמ"א 35 צריכה לקחת בחשבון את ההשפעה שלה על המיגוון הביולוגי, כמו שנעשה היום תסקיר על השפעת הסביבה, אפשר לבקש בענין הזה תסקיר או לפחות לבדוק את ההשפעה על המיגוון הביולוגי ויכול להיות שאפשר לעשות את זה במסגרת חקיקה ואשמח לראות עוד דוגמאות של מקרים כאלה.
מאיר שטרית: אני קורא לממשלה לממן את הענין של הניטור, מערכת הניטור הלאומית, גם בים וגם ביבשה לצורך השמירה על המיגוון הביולוגי, זה דבר חיוני ביותר, פניתי קודם אל הקרן הקיימת ואני חושב שהקרן הקיימת יכולה לממן את זה לבדה, אפילו בהנפת קולמוס.
מאיר שטרית: אני גם קורא לממשלה, ולשר לאיכות הסביבה, לקבל החלטה למסד את הפעילות של המארג, לתקצב את הפעילות שלו באופן שוטף.
מאיר שטרית: זה יכול להביא דחיפה רצינית של הנושא כי זה מופיע גם עם שיתוף הפעולה של כל הגורמים ששותפים למארג הגדול הזה אבל גם לתת להם אמצעים וכלים שיהיו להם על מנת לקדם את הנושא.
מאיר שטרית: הועדה קוראת למל"ג ולות"ת לתעדף קליטת מדענים באוניברסיטאות בתחום של שמירת המיגוון הביולוגי בישראל כגון טקסונומים ואקולוגים על מנת לקדם את הנושא ואת המדינה בתחום הזה גם במסגרת קליטת תוספת התקנים באוניברסיטאות הנושא חיוני ביותר כדי להבטיח שאנשים שיכולים לתרום תרומה משמעותית לנושא אקולוגיה ונושאים של שמירת המיגוון הביולוגי לא ייעלמו וזו הזדמנות, שיש תוספת תקנים, שהמל"ג והות"ת יתנו תקנים ספציפיים ומועדפים למוסדות אקדמאיים כדי לאייש אותם ותקנים ספציפיים לענין הזה של טקסולוגיה ואקולוגיה, כי זה מה שבאמת יכול לקדם את המחקר וליצור באוניברסיטאות תשתית שאולי תעניין סטודנטים ללמוד את הנושא הזה ואני חושב שהנושא של שמירת המיגוון הביולוגי בישראל הוא נושא לאומי, חשוב מדרגה ראשונה ואני חושב שהממשלה צריכה לקדם את הנושא הזה כי לעתים מטפלים בכל מיני פינות ולא מטפלים בנושאים העיקריים.
מאיר שטרית: יש לטפל בנושאים המרכזיים בעדיפות עליונה, הדבר הגדול הוא הדבר שיכול לשנות.
מאיר שטרית: ויש לראות את הדברים בראייה ארוכת טווח ורחבה שהכיוון שלה הוא קדימה.
מאיר שטרית: ואין לנו, הלוא, כדור ארץ אחר.
מאיר שטרית: שמירה על המיגוון הביולוגי היא שמירה על הישרדותו של האדם בטבע וככל שנשמור עליו, נישמר כבני אדם.
מאיר שטרית: עלינו לפעול יחד ולזכור שהמטרה היא של כולנו.
מאיר שטרית: תודה רבה לכולכם.
מאיר שטרית: נתכנסנו כדי לדון בלהב"ה.
מאיר שטרית: כדברי פתיחה אומר שלהב"ה בעיניי היא פרוייקט חשוב ביותר בגלל העובדה שהמשמעות שלו היא צמצום הפער הדיגיטלי.
מאיר שטרית: פירושו לתת הזדמנות לאלה שידם אינה משגת להשתמש בשירותי המחשב על כל המשתמע מכך.
מאיר שטרית: הן לצורך לימודים, הן לצורך שימוש בממשל זמין ולכל מטרה אחרת.
מאיר שטרית: ולכן, במשך שנים שהוא קיים, הרעיון היה שבכל מקום יתבסס כזה מרכז שאליו יכולים להגיע גם צעירים וגם מבוגרים ואפילו קשישים.
מאיר שטרית: סיירתי לפני מספר שנים במפעל להב"ה והתרשמתי מן הפעילות שנעשית במרכזים השונים.
מאיר שטרית: שמחתי על הפעילות הזו.
מאיר שטרית: אחרי שהמפעל היה בקשיים גדולים מאד עם בעיות תפעול מאד חמורות משרד האוצר עשה רפורמה ושינה את הגישה, הרחיב את מפעל להב"ה והוכרז על פתיחתם של שבעה-עשר מרכזים חדשים בארץ, כך שהיום אנחנו נמצאים עם שלושים ואחד מרכזים בארץ.
מאיר שטרית: אלא מה, כפי שכתוב "ביקש יעקב לישב בשלווה וקפץ עליו רוגזו של יוסף" לאחרונה נודע לי ששר האוצר הוציא מכרז שבו הוא מוסר את הפעלת מפעל להב"ה לחברה חיצונית.
מאיר שטרית: גם קודם לכן עבדו עובדי להב"ה עם זכיינית מול משרד האוצר ועכשיו כאמור, יצא מכרז חדש שתוצאתו –לפחות בשטח, כפי שהיא משתמעת, היא מאד חמורה ויוצרת מצב בעייתי לעובדים בלהב"ה.
מאיר שטרית: הדבר משתמע גם מפניות שהופנו אלי.
מאיר שטרית: לפני שבועיים הגשתי שאילתא דחופה לשר האוצר והיא נענתה –על ידי סגן השר, בצורה מגומגמת לחלוטין.
מאיר שטרית: הבטיח לבדוק.
מאיר שטרית: תמוה בעיני למה חברות שזכו במכרז דורשות מן העובדים בפריפריה לצמצמם את משכורתם ב-30% אחרת יופטרו, ואילו במרכז הארץ אין דרישה לצמצום והשכר נשאר כמות שהוא.
מאיר שטרית: אולי בגלל שבפריפריה אין מספיק תעסוקה ואם לא יעבדו במרכז להב"ה אז לא ימצאו עבודה אחרת.
מאיר שטרית: אני לא יודע מי אחראי על הגישה הזו אבל יש לבדוק את הדבר הזה.
מאיר שטרית: ואני אומר לך, טל, שאני לא אעזוב את הנושא הזה.
מאיר שטרית: מטרת הדיון הזה אינה לתקוף את האוצר ולא "לחפש אף אחד" אלא לפתור את הבעיה.
מאיר שטרית: נמצאים אתנו ראשי ערים, ולמען הגילוי הנאות אומר שראש עירית דימונה הוא גיסי ונמצאת כאן גם ראש עירית ערד, שזו לי הזדמנות ראשונה לפוגשה במסגרת התפקיד.
מאיר שטרית: מקווה שתצליחי לשנות את המצב בעירית ערד לטובה.
מאיר שטרית: נמצאים פה גם חלק ממנהלי ומדריכי מרכזי להב"ה וגם טל הרמתי, שהוא אחראי על המיחשוב באוצר וכמו כן נמצאים פה נציגי הזכיינים.
מאיר שטרית: המטרה של הפגישה הזו היא, כאמור, לפתור את הבעיה.
מאיר שטרית: אתם תסבירו כאן איך נוצרה הבעיה ומה הפתרון הנחוץ כדי שהעובדים לא יפגעו בשכרם.
מאיר שטרית: בנוסף, גם אם אתם מבקשים את פיטוריהם של העובדים, הרי לא יתקבל על הדעת לפגוע בשכרם על מנת שיתפטרו.
מאיר שטרית: מה גם שלהכשיר עובדים חדשים דורש עלות גבוהה.
מאיר שטרית: אכן יש הבדל בשכר בין זה המתקבל במרכז הארץ לבין הפריפריה.
מאיר שטרית: ציפיתי שדווקא בפריפריה יקבלו יותר מאשר במרכז הארץ אבל אם התוצאה היא הפוכה אז הנתון הזה מדאיג וכמעט בלתי מתקבל על הדעת.
טלי פלוסקוב: את הפרוייקט הזה קיבלתי כמתנה מן המדינה ואמרתי תודה גדולה.
טלי פלוסקוב: השקענו 200,000 ₪ לשיפוץ המבנה כדי שהמקום יהיה ראוי ומזמין וזאת, כעיריה שאין לה כסף ואתם יודעים באיזה מצב אנחנו נמצאים.
טלי פלוסקוב: במשך שלושה חודשים שילמנו שכירות עבור המקום כאשר משרד האוצר סירב להפעיל את המקום, סיכמנו אתו על תאריך מסוים והוא לא עמד בו, למרות זאת שילמנו את השכירות.
טלי פלוסקוב: אני אישית השתתפתי בבחירת מנהל הפרוייקט והייתי גם בוועדה שבחרה כי רציתי את האדם הטוב ביותר לתפקיד הזה.
טלי פלוסקוב: בחרנו את המנהל ואם מישהו היום רוצה להגיד לי שהיה מדובר על תפקיד זמני אז לא כך היה.
טלי פלוסקוב: הייתי שם, ישבתי בוועדה ולא דובר על היות התפקיד זמני.
טלי פלוסקוב: בחרנו את האנשים הטובים ביותר.
טלי פלוסקוב: מדובר על שלושה אנשים.
טלי פלוסקוב: כולם צעירים ואנחנו מאד רוצים שיישארו בעיר שלנו וימשיכו לעבוד כאן.
טלי פלוסקוב: אם מישהו היום רוצה להציע את העבודה שלהם לעובדים מיישוב אחר -ולא חשוב מאיזה, אני סוגרת את המקום הזה ומפעילה אותו לבד.
טלי פלוסקוב: עליי לדאוג לתושבי ערד.
טלי פלוסקוב: בנוסף, המקום היום פועל בצורה בלתי רגילה, הוא מוכר וידוע, גם אצל ילדים וגם אצל מבוגרים.
טלי פלוסקוב: בחלוקת התעודות שמעתי תודות רבות ויוצא שהמרכז עומד במטרה שלו.
טלי פלוסקוב: המטרה היא טובה והצלחנו לעמוד בה בצורה כי טובה שאפשר.
טלי פלוסקוב: תסבירו לי היום למה אנחנו צריכים לשבור את מה שקיים ועובד בצורה כל כך טובה?
טלי פלוסקוב: ועוד, למה במכרזים שנחשבים כוותיקים אפשר להשאיר את השכר ואילו במרכזים שלנו, לאנשים הטובים שהקימו את המקום הזה והשקיעו בו רבות, צריך להוריד את השכר?
טלי פלוסקוב: למה אתם רוצים לפגוע בתנאים שלהם?
טלי פלוסקוב: אני אומרת שוב, לא אתן שזה יקרה.
טלי פלוסקוב: אם אתם מפטרים את האנשים האלה שעובדים במרכז היום, אני סוגרת את המקום.
טלי פלוסקוב: אפתח אותו מחדש לבדי ואתן לאנשים האלה מה שמגיע להם כי מגיע להם והם אלה שהניעו את התהליך.
טלי פלוסקוב: לבוא עכשיו ולעבוד על משהו מוכן זה יותר קל מאשר להרים את הדבר מתחילתו.
טלי פלוסקוב: זו החלטת העיריה, זו עמדת העיר.
טלי פלוסקוב: אני פונה לכולכם - - -
מאיר שטרית: במה העובדים נתקלו בפועל?
מאיר שטרית: האם מישהו ביקש מהם להוריד את המשכורת?
טלי פלוסקוב: קודם כל הם ראו, במקרה, פרסום של המכרז, לפיו מחפשים עובדים למרכז להב"ה בערד וזה כשהאנשים עדיין עובדים.
טלי פלוסקוב: פנו לשם וקיבלו את המידע.
טלי פלוסקוב: זו היתה הדרך שבה הם שמעו על זה.
אילן לרמן: באוקטובר 2010 נבחרתי לנהל את להב"ה בערד דרך מכרז של משרד האוצר באמצעות "אֲמַן".
אילן לרמן: היה פרסום בעתון מקומי.
אילן לרמן: לשאלת יושב הראש, כן, נחתם אתי חוזה עבודה.
אילן לרמן: החוזה נמצא כרגע אצל ראש העיר.
אילן לרמן: החוזה, כמו שאני הבנתי הוא cost plus, חוזה רגיל שגם הוותיקים חתומים עליו.
אילן לרמן: בחוזה לא כתוב שום דבר על זמניות של התפקיד.
אילן לרמן: ואם היה כתוב שהתפקיד הוא זמני אז לא הייתי עוזב את העבודה הקודמת ולא הייתי ניגש לתפקיד הזה.
אילן לרמן: הקמתי את הפרוייקט הזה בערד.
אילן לרמן: עקבתי אחרי השיפוצים, גייסתי אנשים, ניגשתי לתושבים וגייסתי גם את המדריכים שלי.
אילן לרמן: בחרתי אותם ושלחתי אותם לראיונות.
אילן לרמן: לא ייתכן המצב שאנחנו מגיעים אליו היום.
אילן לרמן: אתמול קיבלתי דוא"ל מחברת ג'ון ברייס ובו נאמר שאם בו ביום לא אחתום להם על את ההסכם אז לא אעבוד במרכז.
מאיר שטרית: מה המשכורת שלך ברוטו?
אילן לרמן: 8,000 ₪.
מאיר שטרית: ומזה רוצים שתוריד 30%!?
אילן לרמן: כן.
מאיר שטרית: בפעם הבאה שתחתום על חוזה תקרא אותו כי בסעיף 19 בפרק הפסקת עבודה כתוב:
מאיר שטרית: במקרה והחברה תחליט להפסיק את העסקתו של - - -
אילן לרמן: קראתי.