GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מאיר שטרית: קיים נתק יחסי בין הגורמים השונים הקשורים לנושא כמו מדענים מקבלי החלטות, אנשי שטח, הציבור כפועל יוצא והידע המדעי לא מנוצל כאמצעי לייעול קבלת החלטות ולא עובר את השלב שבין מדע בסיסי ליישומי, כשהציבור לא יידע מה זה אז הוא גם לא יתמוך בזה.
מאיר שטרית: היתה פעולה לפני הרבה שנים, שעוד חלק מן היישובים לא נולדו עדיין, כשאני הייתי ילד צעיר, שמרנו, היינו קוטפים פרחים ומייבשים אותם בתך הספרים ושולחים אותם לחוץ לארץ, זו תפיסת עולם של שמירה על הטבע, אם כי אז יצא כאילו הפוך, שקטפנו פרחים מוגנים כמו כלניות שאחר כך היא היתה מוגנת אבל ככל שהציבור יהיה יותר ער וידע דברים פשוטים וברורים על הסכנות, על הייעדים, מדוע זה חשוב לאדם אז התמיכה הציבורית יכולה לתת גיבוי לכך שהממשלה אכן תתייחס לזה ביתר חשיבות ותקדיש מאמצים ומשאבים.
מאיר שטרית: הנה, מה קרה עם הקוטג'?
מאיר שטרית: הציבור מתריע ופתאום כל הממשלה סוערת בגלל קוטג'.
מאיר שטרית: מה יותר חמור כביכול מאשר קוטג' אחד, אפשר לחיות גם בלי קוטג' אבל אנחנו לא יכולים לחיות בלי טבע ובלי שמירה על המגוון הביולוגי, הקוטג' הוא לא קריטי לחיים של אנשים רק אנשים לצערנו לא מבינים את זה כי אף אחד לא מסביר להם בשפה פשוטה ולא מגיעים בכלל לציבור בענין הזה.
מאיר שטרית: יש מחסור בתיווך בין הידע המדעי לציבור וזו בדיוק הנקודה, תיווך כזה יכול לשפר את המודעות בקרב הצבור לשימור המגוון הביולוגי, מה שיכול לתרום לקידומו של הנושא.
מאיר שטרית: אני מן המקום הזה יכול לקרוא לממשלה לקדם את הדברים.
מאיר שטרית: בשנת 2003 הממשלה קיבלה החלטה על שמירת המגוון הביולוגי ומאז מ 2003 עד היום, כמעט עשר שנים, אני אומר בצער עוד לא קרו ממש דברים לשימור המגוון הביולוגי והמצב הוא שיש הכחדה מינים בישראל ורבים נתונים בסכנה של הכחדה ואם לא יעשה משהו גם הם באמת יוכחדו, גם צמחים וגם מינים אנדמיים, זאת אומרת שהם מיוחדים לישראל שאם הם ייעלמו מכאן הרי שהם נעלמים מן העולם כולו.
מאיר שטרית: הנתונים שהוצגו בפניי על ידי מחלקת המחקר שלנו מראים שהיום במדינת ישראל יש מינים רבים בסכנה ולהלן המספרים: מבין 2,388 מיני צמחים בישראל מעל 400 מינים שהם 17% הם מינים אדומים, הכוונה מינים שנמצאים בסכנת הכחדה ומהם 36 כבר נכחדו.
מאיר שטרית: רק 67 מן מהמינים האדומים נמנים עם 268 מיני הצמחים המוגנים על פי חוק כלומר, 84% ממיני הצמחים שנמצאים במידה כלשהי של סכנה, עדיין לא זכו להגנה רשמית.
מאיר שטרית: 87% מן המינים האדומים הם מינים אנדמיים, זאת אומרת מינים מיוחדים למדינת שיראל.
מאיר שטרית: מתוך 482 מיני חולייתניים - בעלי חוליות – בארץ, נכחדו מאזורנו 28 מינים, 4 מתוכם בשמורת טבע וששה מינים נכחדו לחלוטין, הכחדה עולמית.
מאיר שטרית: מתוך 452 מיני החולייתינים שנותרו כיום, 153 הם מינים הנתונים בסכנה והגורמים העיקריים להכחדת חולייתנים הם ציד, איבוד בתי גידול והרעלות.
מאיר שטרית: מבין 206 מיני העופות המקננים בישראל 45 מינים נתונים היום בסכנה.
מאיר שטרית: לגבי חסרי חוליות, מתוך 200 מיני רכיכות 97, שהם 48.5% נמצאים בדרגה מסויימת של סכנה, 13 מינים נכחדו במהלך המאה ה- 20.
מאיר שטרית: יש להבין באופן כללי שמספר המינים בישראל מוערך ב 40,000 או 50,000 מינים, מרביתם חסרי חוליות ובישראל גדלים היום כ-2,400 מינים של צמחי בר, 530 מיני עופות, כ 100 מיני יונקים, 100 מיני זוחלים, ששה מיני דו חיים ושלושים מיני דגים של מים מתוקים, עשרות אלפי מינים של פרוקי רגלים ונציגים רבים של קבוצות נוספות.
מאיר שטרית: כמו כן, בארץ עוברות כל שנה כחמש מאות מליון צפרים, עוברות את הארץ, פעם מצפון לדרום ופעם חזרה, בחורף ובקיץ, ותחשבו לרגע שלא היו צפורים כמו בשיר על יואל משה סלומון בו הרופא אומר שמקום שאין בו צפרים יש בו סכנת נפש והוא לא נשאר בו.
מאיר שטרית: סלומון כן נשאר ואחר כך היתה שם פתח תקוה והיו שם גם צפרים אבל, תחשבו על טבע שנפגע בצורה חמורה, הרי חייו של אדם בו יהיו כמעט בלתי אפשריים והדבר הוא לא רק בישראל שהיא מדינה קטנטונת אלא שכל אחד צריך לשמור על חלקת האלהים הקטנה שלו כיוון שבעולם כולו יש בעיה ואנחנו מביטים בשינויים במזג האויר, בשטפונות מצד אחד ומצד שני בצורות, חום אדיר, ושוב קור חזק וגם תופעות אחרות רבות שהעולם מנסה לתת להן תשובות כמו באמצעות מלחמה בגז חממה והפתרון הוא לא מלחמה בדבר אחד כי זה לא יעזור, זה הרבה יותר מורכב וטיפול בענין אחד בלבד לא יפתור את הבעיות.
מאיר שטרית: היום יש חוקים, איזו חממה עולמית צריך כדי להוריד או לא להוריד ויש כאלו שיש להם עמדות אחרות.
מאיר שטרית: הטבע הוא הרבה יותר מורכב, מסתבר, ממה שאנחנו חושבים וגם ההגנה עליו צריה להיות מורכבת ויותר מקיפה ויותר עדכנית וכמובן שיותר קל להתמקד בדבר אחד ולהגיד: בואו נוריד גזי חממה וזה מה שחלק מהן עולם עשה אבל זה לא מספיק ואני קורא לממשלה לעשות כל מה שדרוש כדי לשמור על המגוון הביולוגי כי הוא חשוב ביותר לאופיה המיוחד של מדינת ישראל וליכולת שלנו לחיות.
מאיר שטרית: מודה לכם ומודה לכל מי שבא לכאן.
מנחם זלוצקי: תודה רבה.
מנחם זלוצקי: אני רוצה לשמור את זכות הדיבור שלי בדיון ורק אפתח במספר מלים.
מנחם זלוצקי: קודם כל להודות לוועדת המדע וליושב הראש שבחר להקדיש את הישיבה הזו ביום הזה שזה יום הסביבה הבינלאומי בנושא החשוב של המגוון הביולוגי.
מנחם זלוצקי: כפי שאתה אמרת הנושא מורכב ואם כל חברי הכנסת היו מפגינים את הידע שאתה רגע הראית אז הדברים היו אחרת אבל, יש כאן נושא מורכב וסבוך.
מנחם זלוצקי: שנת 2010 הוכרזה כשנת המגוון הביולוגי, ואנחנו לכבוד השנה הזו עמלנו משך מספר שנים עם טובי המומחים בארץ, גם מן האקדמיה וגם מארגונים שאחראים ובראשם רשות הטבע והגנים, הקרן הקיימת וארגונים אחרים כדי באמת ליצור את אותה תכנית והתכנית הזו כפי שאמרת בצדק רב, היא לא תכנית פעולה עדיין ואנחנו נשמע על כך בהמשך.
מנחם זלוצקי: אנחנו מדברים על המגוון הביולוגי, ויתאים לפתוח באמת בהרצאה של פרופ' אוריאל ספריאל שהיה העורך המדעי של התכנית הזו, שהשתתפו בהכנתה רבים וטובים, ולאחר מכן נשמע על צעדים מעשיים ליישום התכנית.
מנחם זלוצקי: יושבים כאן גם נציגי האקדמיה הלאומית שחברו אלינו ואנחנו חברנו אליהם והם נתנו את החסות ואנחנו נשמע היום בקצרה על מה אנחנו מדברים ואז נוכל לקיים דיון.
פרופ' אוריאל ספריאל: מה שאתם רואים על המסך הוא הספרים העבים האלה וכשאני מסתכל על זה, אחרי ששמעתי את יושב הראש אז אני קצת במבוכה כי אתה אמרת בהתחלה שמן הקריאה במסמך הזה, אי אפשר לדעת מהו המגוון הביולוגי.
פרופ' אוריאל ספריאל: אחר כך אמרת דברים נוספים והתברר שאתה מבין בדיוק מהו מגוון ביולוגי.
פרופ' אוריאל ספריאל: ולמרות שהסברת שהציבור הוא זה שלא יבין מהו המגוון אני עדיין במבוכה משום שאני הכנתי את המצגת הזו בשביל עשרה חברי כנסת שאני הייתי כמעט בטוח שהם לא קראו ולכן רציתי לתת להם שיעור בסיסי במגוון ביולוגי, לפני שאנחנו נכנסים לענייני התכנית.
פרופ' אוריאל ספריאל: לכן, אני בכל זאת אתן את מה שאני הכנתי הלילה ואתה תוכל להעביר את זה לחבריך.
פרופ' אוריאל ספריאל: אם כן, באמת השאלה הראשונה לפני שאנחנו נכנסים לתכנית היא מהו מגוון ביולוגי ובמקום לשים את הציורים שאתם רואים פה על השער, שמתי אותם במקום אחר וזה הציור של הסלט הישראלי והסלט הזה הוא מגוון ביולוגי.
פרופ' אוריאל ספריאל: למה מגוון ביולוגי?
פרופ' אוריאל ספריאל: משום שהגזר למשל בא מן הצמח הזה, אלה שרשיו, החסה היא העלים של הצמח הזה והעגבניות והמלפפונים הם הפירות של שני הצמחים הנוספים וזה מסביר מה פירוש המלה ביולוגי, במונח מגוון ביולוגי, כי פה מדובר על ארבעה מינים ביולוגיים שהם נותנים לנו את המוצרים האלה שאנחנו אוכלים אותם והשאלה היא מהו המגוון?
פרופ' אוריאל ספריאל: אם כן אנחנו רואים שהסלט הזה הו א מאד מגוון מבחינת הצבעים וגם הצמחים האלה, שמייצרים את הפירות והירקות ואת העלים ואת השרשים גם הם מגוונים אבל, נעזוב את הסיבה שהמציאו את המונח הזה מגוון ביולוגי, שעד לפני חמש עשרה שנים או עשרים לא יותר מזה לא היה קיים, והסיבה היא קודם כל כמובן שארבעת המינים האלה שונים מאד זה מזה בצורה ובצבע אבל הדבר העיקרי הוא שאנחנו מקבלים מכל אחד מהם תועלות שונות.
פרופ' אוריאל ספריאל: אילו העגבניות היו נותנות לנו את כל התועלות שאפשר לקבל מארבעת המינים האלה אז היינו אוכלים רק עגבניות אבל אנחנו עשינו פה סלט והמשמעות היא שאנחנו מקבלים תועלות שונות, חלק גדול מהן זהה אבל חלק גדול הוא שונה ואנחנו מקבלים תועלות שונות וצריכים את כולן.
פרופ' אוריאל ספריאל: זהו המגוון ומכאן באה המילה מגוון במונח מגוון ביולוגי וכאן אנחנו רואים מיגוון ביולוגי חקלאי ספציפי.
פרופ' אוריאל ספריאל: ואם זה מגוון ביולוגי חקלאי הרי שביתו הוא שדה חקלאי.
פרופ' אוריאל ספריאל: כאן אתם רואים את אחד הנופים של הארץ והמיגוון הוא המיגוון החקלאי, זה מה שאנחנו רואים בתמונה הזו וזה מה שאמור להיות בשדה הזה, אבל, המגוון הזה, הוא שאמור לספק לנו מזון כי המזון הוא הסלט ולא הצמחים האלה שבשטח, הם מספקים לנו את המזון, אבל הם לא יספקו לנו את המזון אם לא נסתכל בקרקע, במקום בו נמצאים השרשים ונגדיל את זה בזכוכית מגדלת ואנחנו רואים את כל היצורים הקטנים האלה ויש עוד רבים מהם שאנחנו לא יכולים לראות אותם בזכוכית מגדלת והם עושים דבר שבלעדיו אנחנו לא נקבל את המיגוון ואת אספקת המזון הזו, ואנחנו לא נקבל אותה משום שהצמחים האלה זקוקים למישהו שיקח את החומרים שישנם בקרקע ויהפוך אותם לחומרים כאלה שהצמח יוכל לאכול ולהיזון מהם אז יש פה מגוון של יצורי קרקע ומה שהוא עושה הוא מיחזור חומרים, זו התועלת שאנחנו מקבלים.
פרופ' אוריאל ספריאל: כמו שאתה ציינת, זה לא יספיק כי צריך גם האבקה לפחות של הפרחים של העגבניה, למשל, אחרת לא יהיו עגבניות, וזה משהו אחר, זו דבורת הבומבוס היא המאביקה וכל סוג של גידול או צמחים יש לו מאביקים משלו, מאביקים אחרים ויש גם מגוון המאביקים וזה עוד סוג של מיגוון.
פרופ' אוריאל ספריאל: חוץ מזה צריך כמובן גם מים והמים כפי כולנו יודעים באים מן הגשם אבל לא כל מי הגשם מגיעים למים שבהם משקים את הצמחים כי חלק גדול ממני הגשם הופך לשטפון ורק חלק אחר נכנס לתוך הקרקע מחלחל אל תוך הקרקע ובסופו של דבר מגיע למאגרים ומהם אנחנו לוקחים את המים.
פרופ' אוריאל ספריאל: מה קובע מה ילך לשטפון ומה ילך למאגרים ומה ילך ויתנדף וכו'.
פרופ' אוריאל ספריאל: עוד של מיגוון ביולוגי, זוהי התכסית של הצומח, שנמצאת על המדרונות האלה והתכסית הזו היא בעצם זו שעושה את מה שנקרא בקרת המים, זו הבקרה על חלק המים שיילך מן הגשם אל כל אחד מן המקומות כולל המקומות בהם אנחנו משתמשים לשתיה ולהשקיה זאת אומרת שהתועלות שאנחנו מקבלים מן הצמחים שנמצאים על המדרון הזה הן מילוי של אקוויפרים, מניעת שטפונות וגם היות שהשטפונות מסיטים את הקרקע אז מדובר פה גם על שמירת קרקע.
פרופ' אוריאל ספריאל: התכסית הזו מטפלת לא רק בשדה החקלאי אלא היא מטפלת גם באטמוספירה, הצמחים פולטים חמצן אל האטמוספרה וזה החמצן שאנחנו נושמים, הם קולטים פחמן דו חמצני מן האטמוספירה הוזה מסדר את האקלים פחות או יותר ומביא לכך שהוא יהיה חם מדי או קר מדי אז אותה התכסית הצמחית שמטפלת בבקרת המים היא גם מטפלת באספקת חמצן ובבקרת האקלים, בין אם זה גלובאלי -כמו אפקט החממה שאתה ציינת או גם ברמה המקומית, אז אם אנחנו מסתכלים עכשיו על כל הדברים האלה שצבועים פה בירוק בהיר, אלה הם המגוונים השונים שכולם הם הם המגוון הביולוגי וכל מה שכעת יהפוך לכחול הוא התועלות שאותו מגון ביולוגי מספק לנו, או לפחות חלק מהן, החלק העיקרי במערכת שאתם רואים כאן.
פרופ' אוריאל ספריאל: מהן התעלות האלו?
פרופ' אוריאל ספריאל: למה הן שייכות?
פרופ' אוריאל ספריאל: מהם הכינויים?
פרופ' אוריאל ספריאל: איפה אנחנו שמים את התועלות האלו?
פרופ' אוריאל ספריאל: אם אנחנו מסתכלים על המדרון הזה יחד עם עם המיגוון הביולוגי שחי בו אנחנו רואים מהי מערכת אקולוגית וגם העמק הירוק הזה, גם הוא היה פעם מערכת אקולוגית כזו אבל אנחנו הפכנו אותו למערכת אקולוגית חקלאית וגם זו מערכת אקולוגית כך שלמעלה יש לנו מגוון ביולוגי טבעי ולמטה גם ובעיקר מגוון ביולוגי חקלאי.
פרופ' אוריאל ספריאל: יש לנו מערכת אקולוגית טבעית ויש לנו מערכת אקולוגית חקלאית והדבר החשוב לזכור הוא שאין מערכות אקולוגיות ללא מגון ביולוגי ואין מגוון ביולוגי אלא במערכות אקולוגיות.
פרופ' אוריאל ספריאל: לכן, התועלות של המגוון הביולוגי, אנחנו קוראים להם שירותים של המערכות האלו ושירותי המערכות האקולוגיות, הם אספקת מזון ועכשיו אנחנו גם רואים שהשירותים של המערכות האקולוגיות הטבעיות הם רבים ומגוונים.
פרופ' אוריאל ספריאל: חוץ מאלה, ישנו עוד שירות אחד שאתה הזכרת אותו גם כן והוא הציפורים, ששרות לנו בבוקר ובערב, הכלניות שאנחנו הולכים לקראות אותן, כל אלו שנמצאות תחת הקטגוריה של שירותים תרבותיים ומדובר פה על נוף, על נופש בחיק הטבע, על השראהף על חינוך וגם על מדע כי בסופו של דבר זו ועדת המדע.
פרופ' אוריאל ספריאל: נחזור לתכנית הלאומית וזה תוכן העניינים שלה.
פרופ' אוריאל ספריאל: כמובן שאני לא אשטח לפניכם את כל התכנית.
פרופ' אוריאל ספריאל: כל שאמרתי הוא חלק ממה שכתוב בפרק הראשון ושאר הפרקים מדברים על הבעיות שיש עם המגוון הביולוגי, מה עושים אתו ומה ראוי לעשות עם המגוון הביולוגי ועכשיו בא הענין העיקרי שבשבילו באנו לכאן והוא היישום, איפה היישום?
פרופ' אוריאל ספריאל: אז למעשה זה שאני עומד כאן לפניכם הוא חלק מן היישום משום שהדבר החשוב ביותר ביישום זה מה שהתכוונתי לעשות וזה לדבר על מקבלי ההחלטות ובמקרה הזה מעמבבי מדינות, להטמיע בהם את הערך הקיומי של המגוון הביולוגי בכל המיגזרים ובכל הרמות של ישראל.
פרופ' אוריאל ספריאל: אני לאי ודע אם הצלחתי בזה כי אני רואה כאן כסאות ריקים אבל יש כסא אחד שהוא מלא והוא יעשה את שאר העבודה.
פרופ' אוריאל ספריאל: מהם המסרים של התכנית?
פרופ' אוריאל ספריאל: קודם כל אם לתמצת את מה שכבר אמרתי אז נאמר כפי שכתוב כאן:
פרופ' אוריאל ספריאל: באמצעות המגוון הביולוגי המערכות האקולוגיות של ישראל מספקות שירותים שהם שירותים תומכי חיים לכל האוכלוסיה וחשוב לדעת שהמערכות האלו האקולוגיות האלו ימשיכו לספק לנו שירותים, כל זמן שאנחנו לא נחצה את הקו האדום של המימדים שבהם אנחנו נוגסים בשטחים שבהם נמצאות המערכות האלו כי המגוון הביולוגי, מה שהוא בעיקר צריך הוא הרבה שטח, אנחנו נמשיך, כאמור לקבל מן המערכות האקולוגיות של ישראל שירותים אם לא ננגוס יותר מכמות מסוימת מן השטח וגם אם לא נשפיע השפעות חיצונית שבאות מחוץ לשטחים המוגנים ולשטחים הפתוחים אל תוכם.
פרופ' אוריאל ספריאל: לכן חשוב לומר, שרק אם נחצה את הקו האדום על ידי פיתוח אז תיפגע אספקת השירותים על ידי המגוון הביולוגי, אספקה במידה כזו שהפיתוח בעצם יפגע בעצמו.
פרופ' אוריאל ספריאל: אותו הפיתוח שפגע במיגוון הביולוגי -מעבר לרמה מסויימת של פגיעה כי אנחנו כל הזמן פוגעים אבל עדיין מקבלים שירותים, מעבר לקו האדום הזה הפיתוח הזה יפגע במגיוון הביולוגי ולכן יפגע בסופו של דבר בעצמו וזה ישפיע על רווחת האדם.
פרופ' אוריאל ספריאל: כדי למנוע חציה של הקו האדום צריך להטמיע את הערך ואת הצרכים של המיגוון הביולוגי גם בהליכי קבלת ההחלטות בכל מה שנוגע לפיתוח וגם בהליכי התכנון.
פרופ' אוריאל ספריאל: התנאי הבסיסי להשגת היעד הזה, הוא פיתוח של אוריינות של המגוון הביולוגי והחינוך של הציבור על כל מגזריו.
פרופ' אוריאל ספריאל: עם האוריינות הזו, כפי שאתה ציינת, יש לנו בעיה אתה כי אנחנו לא יודעים איפה נמצא הקו האדום.
פרופ' אוריאל ספריאל: אנחנו לא יודעים אילו מערכות אקולוגיות נותנות לנו איזה שירותים ואיפה הם אנחנו לא יודעים מהם הרכיבים של המיגוון הביולוגי שתומכים באיזה שירותים ומה הקשר המדויק בין המגוון הביולוגי על רכיביו השונים לבין השירותים השונים אז את כל הדברים האלה אנחנו לא יודעים ונשאלת השאלה כיצד תינתנה התשובות לשאלות האלו.
פרופ' אוריאל ספריאל: וחשוב לדעת שחוסר הידיעה שלנו לא נובע מחוסר ידע, כי יש המון ידע שהמאפשר לתת תשובות לרוב השאלות האלו -לפחות באופן חלקי אלא מה, למה אין בעצם תשובות לשאלות האלו, קודם כל משום שהשאלות האלו לא נשאלו, דבר שני הידע הקיים הוא מבוזר, הוא לא מפוזר אלא מבוזר, הוא נוצר על ידי דיסציפלינות שונות ועוד, הוא בהרבה פעמים אפילו נצור בארגונים שונים.
פרופ' אוריאל ספריאל: אז מה אנחנו עושים?
פרופ' אוריאל ספריאל: ההצעה של המשרד להגנת הסביבה, שנובעת מן התכנית הזו, היא לתכנן ולבצע פרויקט לאומי שנקרא הארכת המערכות האקולוגיות של ישראל.
פרופ' אוריאל ספריאל: אני רוצה לומר בדיוק מה זה ובקיצור נמרץ, זה פרוייקט של שלושה שלבים שהוא מבוסס על ידע קיים, זה לא פרוייקט מחקרי אלא פרוייקט שמבוסס על מדע.
פרופ' אוריאל ספריאל: השלב הראשון שלו זה מצב מגמות, איזה מערכות מספקות איזה שירותים ואיפה הם, מי והיכן המשתמשים בשירותים, מה המצב של השירותים של המגוון הביולוגי, באילו רכיבים המגוון הביולוגי מעורב באספקה שלהם, מהם הגורמים לשינוי במצבן של המערכות, של המגוון ושל השירותים ומה המגמות שלהם?
פרופ' אוריאל ספריאל: ולאחר מכן אפשר לעשות, אחרי שימוצה המידע הקיים בנושא, תרחישים, אפשר יהיה לייצר תחזיות לעתידים אפשריים במצב של המערכות, ושהם מבוססים על תרחישים חליפיים אבל אפשריים של התנהלות המדינה, הכלכלה והחברה.
פרופ' אוריאל ספריאל: לבסוף, הפרק האחרון הוא תגובות, אפשר לסקור וצריך לזכור את היעילות של תגובות שהשתמשנו בהן בעבר על מצבו של המיגוון הביולוגי ועל הכלים המתאימים לטיפול במיגוון הביולוגי לאור התרחישים.
פרופ' אוריאל ספריאל: הפרוייקט הזה נראה מורכב אבל הוא יחסית פשוט.
פרופ' אוריאל ספריאל: מדובר על צוות רב תחומי שיאסוף ויעביר את המידע הקיים, ישלוף ממנו רק מה שרלבנטי לעיצוב מדיניות בתחומי המיגוון הביולוגי ועל מנת שאמנם יעשה שימוש במוצרים של הפרוייקט הזה, התהליך הזה צריך להיות אמין מבחינה מדעית ולגיטימי מבחינה פוליטית.
פרופ' אוריאל ספריאל: האמינות המדעית שלו היא באמצעות שיפוט של עמיתים ואנחנו מכירים אותו אבל הלגיטימיות הפוליטית צריכה לבוא ממעורבות של משרדי הממשלה השונים.
פרופ' אוריאל ספריאל: ניסיתי לבדוק איזה משרדי ממשלה ובסוף מצאתי שבעצם כולם, יהיו מוכנים להשתתף בתהליך הזה, בהשגת האמצעים לפרוייקט, במעורבות בתכנון הפרוייקט, בהשגחה על ביצוע הפרוייקט, כך שבמה
פרופ' אוריאל ספריאל: לך התהליכים האלה הם ירגישו בעלות על הפרוייקט הזה ותחושת הבעלות הזו היא שתביא לכך שבעצם בסופו של דבר היעדים של הפרוייקט הזה ימומשו על ידי כל המשתמשים בתוצאות הפרוייקט.
פרופ' אוריאל ספריאל: בסיכומו של דבר הייתי מציע שוועדת המדע תוציא קריאה לממשלה לממש את הפרוייקט הלאומי להערכת המערכות האקולוגיות משום שהפרויקט הזה הוא בסיס לכל מה שהתחילו כבר לעשות למימוש התכנית הזו אבל גם, ובעיקר, לכל מה שייעשה אחר כך.
פרופ' אוריאל ספריאל: תודה רבה.
יהושע שקדי: גם אני הכנתי מצגת וגם אני רוצה להצטרף לברכות.
יהושע שקדי: אני לא רוצה שנצא מכאן בהרגשה שאלמן ישראל כי לא אלמן ישראל, יש ארגונים שעושים עבודה ואנחנו באמת מתקדמים לקראת עשייה בהתאם לקווים שהתכנית הלאומית למיגוון ביולוגי מכתיבה, שאנחנו כולנו היינו חלק מן הכתיבה שלה.
יהושע שקדי: לו היו אומרים לי להציג רק שקף אחד מתוך המצגת הייתי מציג את זה ולא בגלל מה שכתוב בו אלא רק בגלל הלוגו.
יהושע שקדי: יש פה סמלילים ושל כל הארגונים וזה משקף את הנושא שנקרא מארג ומארג זה ארגון חדש וולונטרי שהוקם שבסופו של דבר אנחנו רוצים שיפסיק להיות וולנטרי אלא יהיה תחת החלטת ממשלה, החלטת מחליטים והוא מאגד בתוכו את הדברים שרואים כאן ואפשר להתחיל למנות אותם, מגורמי חוץ כמו הרשת העולמית ותחנות המחקר, את משרד המדע את משרד הגנת הסביבה, את משרד החקלאות, הקרן קיימת לשיראל, את רשות הטבע והגנים -שאני מייצג אותה פה ואת האקדמיה הלאומית למדעים שחשוב שהם יהיו הדוברים הבאים כדי להעביר את מה שיש לאקדמיה הישראלית למדעים לומר לארגונים שהם אחראים על הביצוע.
יהושע שקדי: נתחיל מאתרי המחקר, אפשר לראות כאן שבישראל יש אתרי מחקר לא מעטים, אלה הנקודות האדומות מצד ימין, אנחנו חלק מרשת אירופאית של אתרי מחקר, כשיש רשת עולמית של אתרי מחקר, זאת אומרת יש פה רשת גדולה מאד של מחקר, גם של השגת מידע מקומי וגם החלפת מידע עם אתרי מחקר ברחבי העולם.
יהושע שקדי: אנחנו במארג, שהוא התאגדות וולונטרית של ארגונים שאחראים לניהול של השטחים הפתוחים, הבנו שאנחנו צריכים משהו כזה רק אחרי שהטמענו שבישראל יש רק סט אחד של שטחים פתוחים.
יהושע שקדי: אין שטחים שלי, שטחים של קק"ל ושטחים של חקלאים אלא בעצם כל השטחים הפתוחים הם של מדינת ישראל ואנחנו רק זרוע מבצעת ואנחנו צריכים לשפר את שיתוף הפעולה בינינו וזה בעקבות התכנית הלאומית כדי להשיג דברים יותר טובים ולקבל החלטות יותר טובות בהקשר של חקלאות, יער, תכנון ושמירת טבע.
יהושע שקדי: ניגשנו לכתוב דוח מצב הטבע.
יהושע שקדי: אני מניח שיש עמנו אנשים שידברו על זה.
יהושע שקדי: מסתבר שאין זו משימה פשוטה ואורי נגע בענין לא מפני שחסר מידע אלא משום היה חסר בסיס משותף כי אני בשמורות הטבע רוצה לשמור על דבר אחד, הקרן הקיימת רוצה יערות או משהו אחר, החקלאים רוצים לשמור על משהו אחר וכולם דנים באותם שטחים פתוחים זאת אומרת, יש לגרום לכך שזו תהיה הסתכלות אחת ויותר מזה, אנחנו, שומרי הטבע, תמיד הסתכלנו על שמורות הטבע והגנים הלאומיים והיערות עד שהידקנו קשרים עם האירופאים והם אמרו שאנחנו לא נורמאלים כי אצלם המגוון הביולוגי הוא שטחים חקלאים והורו לנו לדבר מיד עם משרד החקלאות ואני שמח שנציג משרד החקלאות נמצא גם כאן.
יהושע שקדי: אמרנו את זה בעבר, ב 2000 הוצאנו תכנית למסדרונות אקולוגים שזה אומר לשמור על שטחים רצופים וגדולים שיש בהם שמורות טבע, גנים לאומיים, יערות ושטחים חקלאיים, לא הטמענו את זה שאנחנו צריכים גם לעבוד ביחד ולא רק לעשות מפות ולקח לנו הרבה זמן להוציא את התובנה הזו משנת 2000 לפועל ואת זה אנחנו עושים בשלש ארבע השנים האחרונות.
יהושע שקדי: נסענו לדרום אפריקה לסיור כדי ללמוד.
יהושע שקדי: בדרום אפריקה אחת המדינות המתקדמות ביותר בעולם בשמירה על טבע ובשמירה על מגוון ביולוגי, וזה מה שקורה כשמשקיעים מעט כסף באנשים אז יש כסף לטפל בדברים אחרים וזו תוצאה של האפארט הייד אבל יש שם שמירת טבע יוצא מן הכלל.
יהושע שקדי: הבנו מהם שצריך דוח לשמירת טבע.
יהושע שקדי: דוח למצב הטבע.
יהושע שקדי: בשביל להביא דוח למצב הטבע צריך בסיס נתונים טוב.
יהושע שקדי: צא וראה שיש לנו בסיס נתונים טוב כי הקרן הקיימת היא בסיס נתונים טוב אבל אנחנו לא מדברים אחד עם השני, אנחנו לא אוספים באותן שיטות ולא מסתכלים על אותם דברים והבנו שאנחנו צריכים ניטור ברמה הלאומית ולהוסיף לזה מחקר כשברור לנו שהנהנים מכל מצב הטבע הזה ודוח מצב הטבע הזה הם הממשלה והציבור הרחב וההטמעה של המידע שנמצא שם תשרת באופן ישיר את מקבלי ההחלטות לגבי ניהול השטחים.
יהושע שקדי: זה המבנה של המארג ואלה הלקחים מדרום אפריקה, שמלמדים על הצורך בניטור ובמחקר כדי שייווצרו בסיסי מידע.
יהושע שקדי: כל אלה יצטרפו לדוח וכל אלה אמורים להיות מוטמעים כאשר המטרה המוצהרת היא שיפור המימשק ושיפור הקיימות בכל השטחים הפתוחים, בשמורות הטבע, ביערות ובכל השטחים האחרים.
יהושע שקדי: סייימנו שלב א' של המארג הזה ואנחנו מציגים את זה פה כי אנחנו נכנסים לשלב ב' ופה נזדקק ל עזרתכם.
יהושע שקדי: יש לנו מחקר והוא עוסק בחקלאות ובנושאים חקלאיים, במיגוון ביולוגי, בייעור, בשמירת טבע, יש פה דיווחים מדעיים ברמות גבוהות ביותר, פרסומים בכל העולם, ומן הבחינה הזו אנחנו בסדר, לא מספיק, יש תמיד מקום להשתפר.
יהושע שקדי: יש לנו תכנית והיא עדיין רק תכנית לניטור ברמה הלאומית ואני לא אכנס לפרטים של תכנית הניטור, יש פה חוברת ואני מניח שהיא גם בידך, ויש פה הבנה לגבי הייחוד של ישראל ויש לזכור שישראל מחברת יבשות, את יורו אסיה ואת אפריקה ותיארת יפה את נושא הנדידה ואפילו בתנ"ך הנדידה מוזכרת בצורה מאד מעניינת בספר איוב, אז ישראל היא מקום מאד מרכזי לנדידה הזו ואנחנו באמת מחברים בין הדברים ותכנית הניטור אמורה לתת לזה ביטוי.
יהושע שקדי: יש פה מודל קונספטואלי מאד ברור, יותר טוב ממה שקורה ממדיניות אירופה ואנחנו עובדים היום עם מדינות אירופה על תכנית ניטור וכשהם שמעו על המארג הם אמרו שהם גם צריכים להקים דבר כזה אבל להם יש יותר כסף מאתנו ואפרופו הענין של הכסף, עוד מעט נדבר, ואנחנו כבר יש לנו דוח דוגמה ראשונה לדוח מצב הטבע שהתפרסם כבר ב 2010 וגם זה נמצא פה ויהיה –אני מקווה- מי שידבר על זה פה ושמתי פה מצד שמאל את הדוח הגרמני שהוא דוח מצוין והדוח שלנו לא נופל ממנו.
יהושע שקדי: וזה עוד לפני שיש לנו תכנית ניטור זאת אומרת, כמו שאמר אוריאל, הידע קיים ואנחנו צריכים רק להניף אותו ואנחנו צריכים עזרה בעיקר בנושא התקציבי כדי לקדם את זה.
יהושע שקדי: בשלב ב' קודם כל יש להפעיל את תכנית הניטור הלאומית ודרך אגב היא המלצה בתוך דוח של המשרד להגנת הסביבה ותרשה לי, אחרי שהחמאנו לך כל כך, תרשה לי לחלוק עליך, כי בדוח הזה יש הרבה מאד המלצות יישומיות, הרבה מאד, אחת אחרי השניה ורק צריך ליישם אותן.
יהושע שקדי: אלי צריך ליצור את הדרייב כדי להפעיל את זה.
יהושע שקדי: שוב, לא אלמן ישראל, יש גם יישום ונכון שהיישום הוא לא לאומי מספיק, לא רחב מספיק ולא גורף מספיק.
יהושע שקדי: אנחנו חייבים בשלב הבא להרחיב את הקשר עם החקלאות כי אנחנו מבינים לאט לאט, עד כמה החקלאות היא חלק, ושימור המגוון הביולוגי בחקלאות הוא חשוב ביותר, אנחנו נכנסים לניטור של המגוון הביולוגי בים וגם היום יש כזה שמבוצע על ידי רשות הטבע והגנים, יש ניטור אבל הוא לא מספיק וכולם מסכימים על זה שהוא לא מספיק ויש להקפיץ אותו שלב קדימה ולבצע הטמעה מלמעלה עד למטה בין מקבלי ההחלטות.
יהושע שקדי: אנחנו משתמשים באמצעים ושמתי כאן את התמונות היפהפיות האלו, גם בגלל שהן יפות, מתוך מחקר של דר' נועם לוי מן האוניברסיטה העברית, ייצר אותן עם צוות המחקר שלו, ואפשר לעשות דברים נהדרים עם לוויינים, אפשר לעשות מעקב ברמת העץ הבודד כפי שבתמונות משמאל ומעקב אחרי שריפות בדרום רמת הגולן, כל הכתמים האלו מימין הם שריפות, אפשר לתעד אותן, למפות אותן, לבצע ניתוחים בקנה מידה ארצי של מיון, קלאסיפיקציה ועוד.
יהושע שקדי: יש לנו היום כלים אמיתיים כדי לעשות את זה אבל אנחנו צריכים עזרה.
יהושע שקדי: ואנחנו נמצאים במבנה גדל למדי ואתחיל מלמטה למעלה.
יהושע שקדי: יש וועדות שונות שעוסקות בנושאים שונים שביחד יכסו חלק ניכר מן ההמלצות שנמצאות בדוח של המשרד להגנת הסביבה, החל מן השירותים האקולוגיים שאורי דיבר עליהם עכשיו וכלה בניטור שפתחתי בו, זה נמצא תחת המִטריה של האקדמיה הישראלית למדעים ואם יורשה לי הייתי ממליץ שכעת האקדמיה הישראלית למדעים תסביר למה היא בכלל הולכת לשתף פעולה עם גוף ביצועי כמו רשות הטבע והגנים או קרן קיימת ועם משרדי הממשלה כשלכאורה היא במגדל השן.
יהושע שקדי: נדרש הרבה כסף.
יהושע שקדי: התכנית עולה חמישה מליון שקל בשנה וזה בעצם לא הרבה כסף, זה לא בשמים.
יהושע שקדי: בתקציבי המדינה הסכומים לא נחשבים "בשמיים" ומה שהכנסת יכולה - - -
מאיר שטרית: מי מרכז את זה, מי החליט?
יהושע שקדי: כרגע המארג הוא קבוצה וולונטרית, יש לנו מנהל ושותפים בה ותורמים לה כסף ועושים matching עם קרן קיימת לישראל והמשרד להגנת הסביבה, רשות הטבע והגנים, אנחנו עובדים חזק מאד על משרד החקלאות, אנחנו מקווים לצרף את משרד התשתיות ויש לנו כרגע, עובדים גם עם תרומה גדולה שהתנאי שלה הוא שבעוד ארבע שנים התרומה לא תהיה אלא גיבוי מממשלת ישראל ולכן דיברתי בתחילה על הרצון שלנו בהחלטת מחליטים בממשלה, שתקדם את זה וכדי שזה יהיה מעוגן.
יהושע שקדי: כמו שכתוב כאן יש גורם נוסף במארג הזה, פרט לגופים הסטטוטוריים שנמצאים היום והוא גוף וולונטרי שהקמנו, צריך למסד אותו, לקבוע אותו ולהשיג ביחד תקציבים חדשים ואני חושב שזה הזמן ואפשר לעשות את זה כבר מחקר בבוקר, כי כבר הכל קיים.
יהושע שקדי: מודה לכם על ההקשבה.
אלון טל: בוקר טוב.
אלון טל: אני מברך על קיום הדיון ואני פה מדבר כאיש אקדמיה שעוסק בתחום וגם בתור מי שעמד בשנים האחרונות בראש וועדה בקרן הקיימת והיה אחראי על הייעור והשטחים הפתוחים.
אלון טל: ואני חושב שהדיון היום הוא חשוב אבל הבעיה העיקרית שאנחנו רואים היא שאנחנו מתייחסים לזה כאל עוד בעיה ולא רואים את חומרת המצב.
אלון טל: יש איזו אנלוגיה שאנשי סביבה אוהבים להשתמש בה והיא הצפרדע וחוסר היכולת שלה להרגיש הבדלים קטנים בטמפרטורה ולכן, אם זורקים את הצפרדע אל תוך המים הרותחים היא מסוגלת לקפוץ החוצה אבל אם זורקים את הצפרדע לתוך מים פושרים ומעלים לאט את הטמפרטורה שלהם אז הצפרדע תתבשל כי היא לא מרגישה הבדל קטן בחום ומכאן, למיגוון הביולוגי שבו השינויים או הנסיגה או ההתדרדרות הם איטיים אבל הרסניים וכשאנחנו לא רואים הרי אנחנו בעצם כמו הצפרדע ואגב, גם הצפרדעים בארץ, הולכות ונעלמות.
אלון טל: אדגים מן הצבאים, סמל הטבע הישראלי.