GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עופר רימון: אחד הדברים המיוחדים בתכנית הוא שמלבד תקציבי הצטיידות נָתַנּוּ גם תקציבי הפעלה והם נתח מאד גדול כי הם ניתנים כל שנה והם תנאי להפעלת התכנית.
עופר רימון: אנחנו מתקצבים בפעם הראשונה רכז תיקשוב בית ספרי.
עופר רימון: מורה בבית ספר שמקבל שבע שעות עבור הפעלת התכנית הזו בבית הספר, עבור הריכוז שלה ואנחנו מממנים טכנאי בבית הספר, מממנים את החיבור לאינטרנט ומממנים גם תוכן.
עופר רימון: בכל אחד מן התחומים האלה, הגדרנו את הספרות "אפס", "אחת", "שתיים".
עופר רימון: "אפס" מגדיר מקום שבו לא רכשו עדיין שירותי תוכן, "אחת" מגדירה מקום שרכש מנוי אחד בלבד, ו"שתיים" היא לאלה שרכשו שני מנויים או יותר.
עופר רימון: בתקציב שנביא אפשר יהיה לרכוש לפחות שני מנויים למנועי תוכן.
עופר רימון: רוחב הפס הוגדר.
עופר רימון: "אפס" מראה שלא רכשו קו או שהמהירות נמוכה מעשרה מגה.
עופר רימון: "אחת" היא כשהמהירות היא בין עשרה מגה לחמישה עשר מגה ו"שתים" היא מתאימה למצב התקין שבו יש יש בין חמשה עשר מגה לאחד וחצי ג'יגה וכו'.
עופר רימון: המחקרים מלמדים שרוב הפס הופך להיות צואר בקבוק בתכניות מיחשוב.
עופר רימון: יצא מחקר צרפתי שסוקר הכנסת ספרים דיגיטליים וגם הוא הראה את זה.
עופר רימון: נניח שנקפיד מאד מבחינת רוחב הפס.
עופר רימון: עשרת אלפי השקלים שאנחנו נותנים לא ממנים את עלות רוחב הפס בסטנדרט שאנחנו נותנים אבל אנחנו נותנים את התקציב שלנו רק אם הרשות עומדת בסטנדרטים שקבענו.
עופר רימון: לשאלת יושב הראש, רוחב הפס שאנחנו מדברים עליו הוא קו של שתיים על שתיים.
עופר רימון: קו סימטרי משמעו שהמהירות היא מעל חמישה עשר מגה והקו הוא קו פרטי של בית הספר, זאת אומרת שהוא לא מושפע משימושים באיזור.
מאיר שטרית: איך מתחברים?
קריאה: כשאתה מקבל 15 מגה בייט בבית הם 15 מגה בייט באופן כללי.
קריאה: הם יכולים לעלות ולרדת בהתאם לביקושים על הקו ואתה שותף לקו עם עוד אנשים.
קריאה: כשהמגה בייט הוא סימטרי זה אומר שאתה יכול כל הזמן לצרוך שני מגה ביט, גם ב upload וגם ב down load, כשה upload הוא מאד חשוב.
מאיר שטרית: נסביר לטובת מי שמתמצאים בתחומים אחרים: הביטוי האחד הוא הורדת תכנים והשני הוא העלאת תכנים, כמו במשלוח קובץ.
מאיר שטרית: בארץ, לצערי, מהירות הגלישה הנרכשת לא משומשת במלואה.
מאיר שטרית: בהעלאת קבצים המהירות הזמינה היא עשירית מזו שנרכשה.
מאיר שטרית: בנוסף, בהעלאה יש מגבלה נוספת והיא שאי אפשר לשלוח מסמך שנפחו עולה על 40 מגה בייט ויש צורך להיעזר בתוכנות מיוחדות לשם כך, תכניות שמסתובבות ברשת.
מאיר שטרית: יוצא שקו סימטרי שתיים על שתיים עולה לבית ספר עשרים אלף שקל לשנה.
מאיר שטרית: האם עם זה מקבלים גלישה בכיתות ב wi-fi או עם כבל?
עופר רימון: השארנו לבתי הספר להחליט בשלב הזה אם יתחברו ב wi-fi או עם כבל.
עופר רימון: יש כאן גם שיקולים של הימנעות מחשיפה לקרינה וכרגע לא הכתבנו לבתי הספר את הענין הזה.
מאיר שטרית: איזו קרינה?
עינת וילף: האם יש מחיר מסובסד של ספקי אינטרנט למוסדות חינוך?
עופר רימון: כרגע אין מחיר כזה.
מאיר שטרית: וזה אומר מחיר מלא?
עופר רימון: תמונת המצב היא זו: בחודש יוני ביצענו בדיקה לגבי רוחב פס –ואתם רואים שיותר מ 80% מבתי הספר עומדים ברוחב שהגדרנו וזה מאד מפתיע כי לא ציפינו לכך.
עופר רימון: לגבי עמידה בתוכן -כמעט 80% מבתי הספר עומדים בו וגם מבחינת העמדת הטכנאי לבתי הספר הם עומדים יפה.
עופר רימון: הדבר הבא הוא התפוקות הפדגוגיות.
עופר רימון: כל התכנית הזו, מטרתה היא לא רק הכנסת ציוד ותקציבי הפעלה כי בסוף שאולים מה עושים עם התיקשוב בתי הספר.
עופר רימון: הגדרנו מסמך של תפוקות ותוצאות של התכנית.
עופר רימון: במסמך הגדרנו מהן התפוקות ומה התוצאות.
עופר רימון: התוצאות הוגדרו ואגב, המסמכים האלה נמצאים לשיתוף הציבור וקיבלנו עליהם תגובות.
עופר רימון: הגדרנו את התוצאות המצופות מן המורה, מן התלמיד ומבית הספר כארגון.
עופר רימון: הגדרנו גם את התפוקות המצופות והן חמש מרכזיות: תכנית עבודה – שהתיקשוב ייכנס באופן מסודר עם תכנית עבודה שנתית.
עופר רימון: ניהול פדגוגי מתוקשב – רישום הנוכחות, המשמעת וכו'.
עופר רימון: ניהול הכיתה ייעשה בצורה מתוקשבת כלומר, בית הספר יהיה ארגון מתוקשב.
עופר רימון: שילוב הטכנולוגיה בהליכי הוראה, למידה והערכה – שיתוף ותקשורת של כל עולם התקשורת, גם תקשורת בין תלמידים –מה שנקרא למידה שיתופית, תקשורת בין מורים – למידת עמיתים, תקשורת בתוך בית הספר בין המורים למנהל בית הספר ותקשורת בין בית הספר לבית התלמיד.
עופר רימון: בנוסף הועלה הנושא הפורטל החינוכי.
עופר רימון: לגבי התפוקות הגדרנו "אפס", "אחת", "שתיים".
עופר רימון: "אפס" מראה שפחות מ-25% מטמיעים כנדרש, "אחד" מראה שבין 25%-50% מטמיעים כנדרש.
עופר רימון: בית ספר תקין מבחינתנו כרגע, מבחינה פדגוגית הוא כזה שבו מעל 50% מטמיעים כנדרש.
עופר רימון: כאן נמצאת תמונת המצב של שילוב התיקשוב בהוראה.
עופר רימון: בשפת אם, למשל, יותר מ-70% מבתי הספר מטמיעים את התכנית בתחום השפה וזאת אומרת שהמורים לשפה משלבים את התיקשוב לפי הנחיות שלנו.
עופר רימון: זה לא דבר פשוט להיכנס לבית ספר ולצפות שכל המורים בו יטמיעו את הדברים לפי הדרישות שלנו ואגב, בתי ספר שעדיין לא מטמיעים כנדרש אנחנו מוסיפים להם הכשרות והשתלמויות לפי הצורך.
עופר רימון: הדבר הבא הוא הניהול הפדגוגי.
עופר רימון: היכולת של מורים להשתמש בתוכנה לניהול פדגוגי ואתם רואים כאן שיש עוד הרבה מאד עבודה לעשות בנושא הזה.
עופר רימון: 50% מבתי הספר עדיין לא משתמשים בתוכנה לניהול פדגוגי כמו שאנחנו ציפינו שישתמשו וזה שינוי מאד מורכב עבור חלק מן המורים להיפטר מן היומן ולהעביר את כל הניהול.
עופר רימון: הבאנו את הדרישות בצורה איטית כדי לא לבקש את הדברים בבת אחת ויש כאן תהליכים לפיהם מתוכנן המועד שבו נוציא את ההליכים לגבי הפורטל הבית ספרי.
עופר רימון: יהיה שלב שבו נתחיל לדווח על מעבר להוראה מתוקשבת להקניית מיומנויות תקשורת כחלק מן ההוראה ובנוסף, נוסיף תפוקה נוספת מבתי הספר והיא הנושא של התנהלות בטוחה ברשת כי היא חלק מן הדרישות שלנו מן המורים שיעבירו לתלמידים.
עופר רימון: עד כאן סיכום שלב א' מבחינת 220 בתי ספר שנכנסו.
עופר רימון: במקביל אנחנו נערכים להכנסת 800 בתי ספר נוספים.
עופר רימון: זוהי הפריסה שלהם.
עופר רימון: הכנסת בתי ספר לתהליך היא לא פשוטה, אנחנו מעבירים השתלמויות למנהלים כדי שיהיו לו את הכלים להכניס את התכנית לבית הספר, אנחנו מאתרים רכזי תיקשוב בבית הספר והגדרנו לגבי התפקיד הזה סטנדרטים מאד ברורים.
עופר רימון: המינוי מותנה בחתימה של מנהל, מפקח ומנהל מחוז.
עופר רימון: אלה התהליכים של הכניסה.
עופר רימון: נעבור לתוכן.
עופר רימון: כאן אנחנו מדברים על הרצון להגדיל את היכולות והאמצעים של המורה כדי להפוך את ההוראה שלו ליותר יעילה.
עופר רימון: אעבור על חלק מן האלמנטים ובסוף נגיע אל הספרים הדיגיטלים ונרחיב שם.
עופר רימון: כאן נדגיש שהספרים הדיגיטלים "לא חיים לבד".
עופר רימון: כמו שהם זקוקים לרכז התיקשוב ולאינטרנט הרי שהם "לא חיים לבד" בלי מערכת של תוכן שעוטפת אותם.
עופר רימון: בנינו את אתר התכנית ובו אפשר למצוא את כל המסמכים הרלבנטים לתכנית, אלה שהצגנו כאן ואגב, כמו שאמרתי קודם, העלינו את כל המסמכים האלה לאתר לשיתוף הציבור וכבר מתנהלים דיונים סביב המסמכים האלה.
עופר רימון: אנחנו מזמינים גם את כל הנוכחים כאן להיכנס לאתר, אפשר דרך האתר של מימשל זמין, להעיר ולהגיב.
עופר רימון: פורטל תוכן דיגיטלי.
עופר רימון: זה פיתוח שלנו, פיתוח מאד ייחודי ואנחנו מאד גאים בו.
עופר רימון: הפורטל הזה יכול לשנות את ההוראה בישראל.
עופר רימון: הפורטל הזה הוא שער לכל החומרים המתוקשבים שיש בארץ.
עופר רימון: אסביר.
עופר רימון: מורה למתמטיקה, למשל, לכיתה ג',.
עופר רימון: מקיש "כיתה ג' מתימטיקה" ונפתחת עבורו תכנית הלימודים.
עופר רימון: מכאן יהיה קישור לכל נושא בתכנית הלימודים, לכל חומר דיגיטאלי שקשור לתכנית הלימודים.
עופר רימון: כיום, כשיש בכיתה ספר לימוד, הלומד שבוי בספר הלימוד ואילו כאן, תכנית הלימודים מובילה אותך לאינספור דרכים.
עופר רימון: אם ברצונך להגיע אל כפל בחילוק אז אתה לוחץ על כפל בחילוק ויש כאן מעל ארבעים ושמונה תכניות שהמורים יכולים להיעזר בהן כדי לשפר את ההוראה.
עופר רימון: אנחנו מאפשרים למורים לדרג את יחידות ההוראה וליצור שיח סביב ההוראה בישראל, שיח של המורים עצמם.
מאיר שטרית: האם בתי הספר משתמשים בתכנים האלה?
עופר רימון: כן, בתי הספר שרכשו מנוי או מנויים לספקי תוכן הם לא רק מנויים אלא הם גם משתמשים.
עופר רימון: כאן הגשנו את כל החומרים הדיגיטלים ואנחנו נותנים לבתי הספר תקציב כדי לרכוש תכנים דיגיטלים, זה חלק מן התכנית ואנחנו גם מנגישים אותן עבורם.
עופר רימון: פנינו למורים ב"קול קורא למורים" כדי להציע לנו יחידות הוראה טובות ומורה שמצאנו את היחידה שלו ראויה אנחנו קונים ממנו את היחידה, משלמים לו עבור הרעיון.
עופר רימון: יש הרבה מאד מורים ששלחו לנו יחידות הוראה.
עופר רימון: Public domain, כמובן.
עופר רימון: מורים שיחידות ההוראה שלהם התקבלו מפורסמים באתר.
עופר רימון: זה מאד מעודד להשתתף ולהציע ולהפוך את ההוראה לשיח.
עופר רימון: פיתחנו נוהל שמסדיר את הנושא של אישור סביבות עבודה דיגיטליות כמו אישור ספרי לימוד והגב' יואלה טרם, מנהלת האגף לחומרי לימוד ישבה עם רוני דיין והנוהל נכתב.
עופר רימון: כל ספקי התוכן בארץ מרוכזים כאן
עופר רימון: עם פירוט תשובות לשאלות כמו: עבור אילו קבוצות יש להם חומרים?
עופר רימון: מה יש להם?
עופר רימון: מי אנשי הקשר?
עופר רימון: וכן הלאה.
עופר רימון: הקמנו צוות –בשיתוף עם והמשרד לאיכות הסביבה, כדי לבחון היבטים שהתיקשוב יכול להשפיע עליהם.
עופר רימון: לגבי ספרים דיגיטליים, להלן הפתרון שאנחנו מציעים.
עופר רימון: מטרת המהלך היא לייצר אלטרנטיבה דיגיטלית לספרי הלימוד המודפסים כדי לממש את היתרונות שיש להם ככאלה והם: עדכניות, שהרי אפשר לעדכן אותם מבלי להדפיס שוב, אין להם בלאי, אין להם משקל, אפשר לכתוב בספר והוא לא מתבלה, קישוריות, איתור מידע, עלות יותר קטנה ואין פגיעה באיכות הסביבה.
עופר רימון: סקירה עולמית: בשנת 2010 חברת אמאזון דיווחה שמכירות הספרים הדיגיטלים עוברות את אלה המודפסים.
עופר רימון: קליפורניה -כחלק מן הנסיון לחסכון, מובילה פרוייקט לשילוב ספרי לימוד דיגיטליים וכדי "לטעום" ניכנס רגע לאתר הקליפורני.
עופר רימון: תוכלו לראות כאן שהם ריכזו את כל ספרי הלימוד הדיגיטלים שהם מנגישים ללא תשלום לכל התלמידים לפי חלוקה של כיתה, נושא, סטנדרטים ועוד.
עופר רימון: בקליפורניה המדינה מממנת את הלימודים מלכתחילה.
עופר רימון: כאן אנחנו רואים ספר היסטוריה עבור תלמידים בקליפורניה בגירסת pdf, אפשר לשנות את התצוגה שלו ואפשר, למשל, להוסיף הערה בספר.
עופר רימון: אפשר לסמן קטע בטקסט, אפשר למצוא מילה מסויימת ועוד.
עופר רימון: בספר יש גם look-up שמאפשר להיכנס לאתרים אחרים כמו מילונים דיגיטליים.
עופר רימון: זהו אתר שרק מלווה ספר בהיסטוריה.
עופר רימון: דבר נוסף, אפשר להוריד רק חלק מן הספר, רק פרק מסוים שאותו התלמיד מבקש כמו פרק התירגול בספר מתימטיקה, למשל.
עופר רימון: בדקנו גם בצרפת, בדרום קוריאה, באיטליה אבל כאן אקצר.
עופר רימון: פיתוחים טכנולוגים וירידה בעלויות הקניה של מכשירי קצה מאפשרים שימוש בספרים דיגיטלים במקביל או במקום ספרים מודפסים.
עופר רימון: תכנית לאומית להתאמת מערכת החינוך למאה -21 מניחה את התשתיות הבסיסיות בבתי ספר, תשתיות שמאפשרות את השימוש בספרים דיגיטלים וכמו שציינתי קודם, תשתיות תקשורת, רוחב פס, רכז תיקשוב, טכנאי, הדרכות והשתלמויות.
עופר רימון: היתה מחשבה שלמורים אין בעיה לעבוד עם קובץ pdf אבל יש בעיה ואם מורים לא יקבלו הדרכות והשתלמויות מתאימות זה לא יטמע בתוך המערכת ויהיה ספר שלא ישתמשו בו.
עופר רימון: המהלך: המצב האידיאלי לשימוש בספרים דיגיטלים הוא כשיש לתלמידים התקן כזה אך יחד עם זאת, במציאות של היום, עם כיתות מקוונות, אפשר כבר לנצל את יתרונות הספרים הדיגיטלים ואנחנו מדגימים כאן.
עופר רימון: קודם כל התלמידים והמורים יכולים להשתמש בספר הדיגיטלי בבית.
עופר רימון: המורים יכולים להשתמש בספר הלימוד הדיגיטלי בכיתה באמצעות המחשב הנייד והמקרן וקיימת גם אפשרות ביניים לפיה התלמידים מקבלים יחד עם הספר המודפס גם את הגירסה הדיגיטלית, אחד מהם נשאר בכיתה ואחד מהם בבית.
עופר רימון: יצירת החלופה הדיגיטלית תאיץ את הכנסת המחשבים הניידים לבתי הספר, העלות של מתקני הקצה היום מתקרבת לעלות של ספרי הלימוד הנדרשים לתלמיד לשנה אחת ואז, הוזלת הספרים הדיגיטלים ב- 50% יכולה לממן את ספרי הלימוד.
עופר רימון: לגבי הדרגות, רמה א' היא הבסיסית.
עופר רימון: רמה ב' היא עליית מדרגה אחת עם קישורים והפניות לאתרים, לסרטים, ליישומונים ורמה ג' היא כבר ספר לימוד אינטראקטיבי עם מערכת l.m.s.
עופר רימון: שבה המורה יכול לקבל סטטיסטיקות על קצב ההתקדמות של התלמידים שלו.
עופר רימון: בטווח הקצר נבקש לאפשר חלופה בסיסית לספר הלימוד במטרה להתחיל ולהניע את כוחות השוק לכיוון הרצוי ולייצר חלופה בזמן קצר יחסית ללא עלויות גבוהות.
עופר רימון: ההמלצה שלנו היא שהחל משנת תשע"ג משרד החינוך לא יאשר ספר לימוד שלא כולל גירסה בסיסית במקצועות ובשכבות הגיל - - -
מאיר שטרית: מהי גירסה בסיסית?
עופר רימון: ספר הלימוד יוצע למכירה בשני אופנים: באחד הוא מופץ עם גירסה דיגיטלית והשני הוא גירסה דיגיטלית שמחירה 60% -לכל היותר, ממחיר הספר הקשיח.
עופר רימון: נשאלת השאלה מה עושים עם הגופים שיש להם ספרי לימוד מאושרים?
עופר רימון: נתנו אישורים שתוקפם הוא עד לחמש משנים וגוף מפתח שיש לו ספר לימוד מאושר והוא בתהליך, יציג לנו לקראת שנת הלימודים תשע"ג, עד סוף חודש אפריל, גירסה א' שהיא דיגיטלית ויהיה זכאי למענק עידוד חד פעמי.
עופר רימון: גוף שיציג לנו גירסה יותר מתקדמת ברמה ב' יקבל תוספת על המענק וגוף שיציג משהו ברמה ג' יקבל תוספת נוספת.
עופר רימון: מענקי העידוד יוענקו באופן הבא: בנינו כאן מטריצה שעוקבת אחרי קצב ההתקדמות של התכנית להתאמת מערכת החינוך למאה ה -21 כי במקום שבו אין לנו את התשתיות לא כדאי לרוץ אלא לכוון.
עופר רימון: אנחנו מקווים שבהמשך, בתשע"ג ובתשע"ד, נכסה את כל בתי הספר היסודיים ונעלה אל החטיבות העליונות.
מאיר שטרית: האם כרגע זה רק בבתי ספר יסודיים?
שמשון שושני: רק יסודי.
שמשון שושני: מתחילים בצפון ובדרום, משלימים בצפון ובדרום את בתי הספר היסודיים ועולים לחטיבות ביניים בצפון, בדרום ופריפרייה ואז נכנסים לבתי ספר יסודיים במרכז.
עופר רימון: משרד החינוך ימליץ לבתי הספר שמשתתפים בתכנית הלאומית להתאמת מערכת החינוך למאה ה-21 לרכוש ספרים דיגיטלים ובנוסף, בבתי הספר הללו יתבצע מיפוי -שכבר התחיל, מיפוי של תלמידים שאין להם משאבים.
עופר רימון: הסטטיסטיקות מדברות על 10% ולא יותר אבל, אנחנו רוצים לתת פתרון באמצעות הפרוייקט "מחשב לכל תלמיד".
עופר רימון: אנחנו מסנכרנים רשימות בין הפרוייקט "מחשב לכל תלמיד" -שמוביל משרד ראש הממשלה, עם התכנית שלנו.
עופר רימון: משרד החינוך יבחן יחד עם משרד האוצר את האפשרות לקניית זכויות שימוש של חלק מספרי הלימוד.
עופר רימון: כל האמור יעשה במקביל להוצאת חוזר מנכ"ל.
עופר רימון: משרד החינוך יקבל הנחיות מפורטות לגבי כל אחת מן האפשרויות ואנחנו נכתוב תקן לגבי כל אחת מן הרמות.
עופר רימון: לסיום, אנחנו בונים מחקר מבוקר על התכנית, במטרה לבחון את היעילות שלה במודל שבו יש גם מחשבים ניידים לתלמידים.
עופר רימון: אנחנו יוצאים לניסוי מבוקר על ששים בתי ספר וששים נוספים כקבוצת ביקורת.
עופר רימון: כל בית ספר יתבקש לבחור ספק תוכן מוביל, הוצאנו בקשה לספקי תוכן כדי לבחון מי מהם מתאים להיות ספק מוביל זאת אומרת, שיש לו כיסוי מספיק של תכנים לבתי הספר, נבחרו שלושה ספקים, גלים, מטח ועת הדעת, נשלח מכתב לכל בתי ספר בניסוי כדי להזמין אותם וב 15 לאוגוסט, בט"ו באב, נקיים כנס במעמד המנכ"ל, שבו נציג את התכנית, בתי הספר יפגשו עם ספקי התוכן, כל בית ספר יחברו את הספק המוביל ומכאן נצא לניסוי שהרשות הארצית למדידה והערכה תבצע.
מאיר שטרית: משהו על ה"טאבלטים".
עופר רימון: מבחינת ה'טאבלטים', לכל מפרטי ההצטיידות שלנו, לכל המכרזים הקיימים, בין אם זה המכרז של מפעל הפיס או המכרז של המפעל למשק וכלכלה, הכנסנו את ה'טאבלטים' כדי שתהיה אפשרות "ללכת על זה".
עופר רימון: בנוסף, יש כבר קבוצה שמכניסה "טאבלטים" לבתי ספר והשר הינחה אותנו ללוות את התהליך הזה עם איזשהו מעקב אחרי ההתקדמות וההשפעות שלו, כדי ללמוד כמה שיותר לקראת המהלך של תשע"ג.
עופר רימון: יש כאן שאלות שונות, שבעה אינץ'?
עופר רימון: עשרה אינץ'?
עופר רימון: האם נכון לנו אייפוד?
עופר רימון: האם נכון לנו "ללכת" על "טאבלטים" מיובאים?
עופר רימון: וכו'.
עופר רימון: גם העלויות הן שיקול.
שמשון שושני: מנסים לגייס כספים כדי להגיע עם אחת החברות לניסוי של שילוב טאבלטים.
מאיר שטרית: האם אני יכול להניח שכל הספרים חייבים להיות בסוף דיגיטלים?
מאיר שטרית: אסביר.
מאיר שטרית: מאחר והכללים של משרד החינוך קובעים שכל ספר שיצא לא יוחלף במשך חמש שנים, ומאחר ועברה כבר שנה אחת, אז תוך ארבע שנים לא יהיו ספרים שלא יהיו דיגיטלים.
עופר רימון: אם ההנחיה הזו והכיוון הזה יתממש אז מתשע"ג לא נאשר ספרים חדשים ויותר מזה, יהיה מאד כדאי לחברות התוכן לקחת מענק עידוד כדי לא לחכות לו ארבע שנים.
מאיר שטרית: אם כך, האם יוצא שבעוד ארבע שנים לא יהיו ספרים בלי גירסה דיגיטלית?
עופר רימון: הסתייגות אחת.
עופר רימון: אנחנו עדיין - - -
מאיר שטרית: אומר אחרת, שר החינוך לא יאפשר ספרים שלא תהיה להם גירסה דיגיטלית.
מאיר שטרית: האם נכון?
עופר רימון: ראה, כשאתה לוקח את המפעל לעידוד הקריאה, למשל, שבו כל ילד מגיע לבית ספר עם הספר האישי שלו מן הבית, ובמשך חצי שעה או רבע שעה ראשונה קורא מן הספר אז זה מפעל שלא נמהר לוותר עליו.
עופר רימון: ראה, אנחנו מבדילים בין קריאה להנאה וחינוך לקריאה להנאה לבין היסטוריה, מתמטיקה, מדעים, כל המקצועות ששם אתה צורך מידע.
עופר רימון: אני לא יודע אם נעבור מיד מקצה אחד של המטוטלת לקצה השני ונפסול את הספרים הקשיחים.
עופר רימון: לא כך הוא, יש ספרים שיש לנו הרבה כבוד אליהם.
מאיר שטרית: מרכז המחקר והמידע סקר מחקרים על השפעה של קריאה במחשב לעומת קריאה של ספר ונמצא שצעירים זוכרים יותר מקריאה דיגיטלית מאשר דרך ספרים ואילו מבוגרים זוכרים יותר מספרים.
יואלה טרם: מחקר שנגמר עכשיו באוניברסיטה הפתוחה הראה גם דברים אחרים.
יואלה טרם: זה לא חד משמעי.
יואלה טרם: עדיין דנים בזה.
יואלה טרם: בנוסף, חסרות בתהליך שתי זרועות נוספות והן המחברים והכותבים של חומר הלימוד -שהם התשתית המקצועית עליה אנחנו נשענים, והמפקחים של תחומי הדעת שאמורים כל הזמן לוודא שהכלים והמערכות יביאו את התלמידים להישגים הראויים.
יואלה טרם: ההשפעה של העולם הטכנולוגי היא עצומה ואין על כל ויכוח אבל צריך לבדוק האם וכיצד היא משפיעה לטובה על תהליכי למידה והוראה של מורים ותלמידים במערכת החינוך.
מאיר שטרית: לו היה תלוי בי הייתי אומר לך שיש ללמד תלמידים איך ללמוד ולא מה ללמוד.
מאיר שטרית: כל המידע נמצא וילדים יכולים להגיע אל כל חומר מהר יותר מן המורה.
מאיר שטרית: הרעיון הוא ללמד אותם איך ללמוד ולא מה ללמוד.
אנסטסיה מיכאלי: קודם כל מודה ליושב ראש הועדה שהוא מעלה את הנושא החשוב.
אנסטסיה מיכאלי: הופתעתי לשמוע את הבקיאות שלו בנושא.
אנסטסיה מיכאלי: שמחתי גם שמנכ"ל משרד החינוך אמר שלקח לו זמן ללמוד את הנושא אבל הצלחתם ואני מברכת את משרד החינוך על הפעילות הרחבה בנושא.
אנסטסיה מיכאלי: נמצאים אתנו נציגי מט"ח אתם שיתפנו פעולה לאורך כל הדרך ובשנת 2009, כשהציגו את התכנית לשנת 2020 -תכנית של משרד החינוך, תכנית לטווח ארוך בנושא דיגיטציה של ספרי הלימוד - מאד שמחתי.
אנסטסיה מיכאלי: מצד שני, אני כאן חייבת להגיד -כיושבת ראש השדולה לקידום מעמד המשפחה מספר דברים: אל"ף, לגבי כל הפעילות של הדיגיטציה, יחד עם ההצעה של חברת הכנסת עינת וילף לקנות אייפודים לכל התלמידים, אוֹמַר שאני מברכת על היוזמה הזו אבל מצד שני הבעייתיות שלנו היא לא ההצעה אלא תגובת ההורים.
אנסטסיה מיכאלי: הרי אם יש ילד אחד שמכין שיעורי בית והאחים שלו גם אמורים לעשות שיעורי בית אז מה נעשה?
אנסטסיה מיכאלי: האם נקנה שלושה אייפודים לכל הילדים?
אנסטסיה מיכאלי: האם לכל אחד יהיה מחשב נייד?
אנסטסיה מיכאלי: מחשב נייח?
אנסטסיה מיכאלי: בי"ת, לגבי ההיבט הכלכלי, אני מברכת על התיקצוב של משרד החינוך אבל פעלתי במשך השנה במישור הפרלמנטרי בשביל להעלות את נושא ספרי הלימוד בוועדת החינוך ושיתפתי פעולה עם חבר הכנסת זבולון אור לב בנושא הזה.
אנסטסיה מיכאלי: הוא קידם את זה.
אנסטסיה מיכאלי: הגענו למצב שגם נפגשנו עם שמשון שושני לא מזמן וקידמנו הצעה לקריאה ראשונה בנושא של הגבלה על מכירת ספרים במארזים, שבספרים לא יהיו דיסקים וספר יהיה כמו ספר אבל בעוד מספר שנים הספר יכול להישלך אל הספריה וגם היא תשתנה ויהיו בה רק מחשבים אבל עדיין, כמו שאני קוראת חומרים באייפון, עדיין ספר הוא ספר ועידוד קריאה לא יהיה באמצעות דיגיטציה.
אנסטסיה מיכאלי: גימ"ל, הלימודים הדיגיטלים הם תלויי חשמל, למשל ועלינו לדאוג שספרי הלימוד יהיו תמיד בהישג יד.
אנסטסיה מיכאלי: יש לדאוג לכך שהמורים ידעו איך פועלים בזמן מלחמה, למשל.
אנסטסיה מיכאלי: יושב הראש מעלה פעמים רבות את השאלות שנוגעות להכנה לשעת חירום ואני בטוחה שאחד מן הכלים שלנו הוא חינוך ומשרד החינוך צריך גם להיות מוכן למצב חירום מן ההיבט של הלימודים בזמן הפסקות חשמל וגם מבחינת הספרים עצמם.
אנסטסיה מיכאלי: מציעה לבדוק את הנושא.
אנסטסיה מיכאלי: דל"ת, יש גם לשאול כמה ילדים בפריפרייה מסוגלים לרכוש את המחשבים?
אנסטסיה מיכאלי: כמה ילדים נגישים –אפילו לרכוש ספר לימוד?
אנסטסיה מיכאלי: שעדיין יקר?
אנסטסיה מיכאלי: כמה יעלה להורים לעמוד בדיגיטציה הזו?
אנסטסיה מיכאלי: והשאלה לא קשורה לוועדת המדע אבל אני פונה אליך כיושב ראש הוועדה שתשקול גם את ההיבטים האלה ואולי יש מקום לעשות דיון משותף עם ועדת הכספים שם אפשר יהיה להעלות את הנושא של עלויות הלימודים לסדר היום.
אנסטסיה מיכאלי: אמרת "אני מוכן לשלם רק שיהיה איכותי" אבל השאלה היא, - - -
מאיר שטרית: אם האלטרנטיבה היא לרכוש ספרים מדי שנה, הוצאה של 500-1,000 ₪ לשנה לעומת אייפוד שעולה - - -
אנסטסיה מיכאלי: ומחר האייפוד ייגנב או יישבר, מי יתקן את זה?
מאיר שטרית: בסדר אבל את קונה מכשיר אחד שעליו יש את כל הספרים.
מאיר שטרית: האייפוד עולה עשירית ממה שעולה לקנות ספרים במשך עשר שנים.
אנסטסיה מיכאלי: השיקול הכלכלי שווה יותר לטווח קצר אבל לטווח ארוך הדבר לא נכון כי הטכנולוגיות מתפתחות והתוכנות משתנות.
אנסטסיה מיכאלי: או אז יגידו: "השנה מערכת הלימוד השתנתה".
אנסטסיה מיכאלי: ואם מו"לים הצליחו להוציא מאתנו מיליארד שקל בשנה אז השוק הזה יהפוך לשוק של מיליארדי דולרים בשנה והכל יהיה על חשבון אותם הורים שמגדלים ילדים קטנים במדינת ישראל.
אנסטסיה מיכאלי: מערכת ההפעלה של ווינדווס תעלה לנו יותר, אפליקציה חדשה תעלה יותר וכל המו"לים יהיו מאד מאד מסודרים מכל מיני צדדים ובעלי אינטרסים שירצו להכניס אפליקציה.
אנסטסיה מיכאלי: וראה חוברות הלימוד באנגלית, למשל, משנת 2000 יש חוק השאלת ספרי לימוד והוחלט שהמהדורות לא אמורות להשתנות אבל הן משתנות מדי שנה, גם אצל הילדים שלי התברר שבכל שנה יש לנו "ראשית" חדשה.
אנסטסיה מיכאלי: כן, לימודי התורה משתנים בכל פעם.
אנסטסיה מיכאלי: יש להבין שיהיו הרבה מאד אנשי עסקים שירצו לעשות את זה באותה צורה והם יעשו את זה בצורה מתוחכמת.
אנסטסיה מיכאלי: הבעיה שלנו היא שאנשי ספר הם אנשי ערכים וספר מוסיף יותר בחוויה.
אנסטסיה מיכאלי: כשאומרים שילדים זוכרים כשהם קוראים דיגיטלית זה נכון אבל השאלה היא מה עוד, ברמה נפשית ורוחנית, הם לוקחים מן הקריאה בספר.
אנסטסיה מיכאלי: יש לחקור את הדברים.
מאיר שטרית: הרעיון הוא לא לשלול את הספר אלא שתהיה אופציה לשימוש כפול.
עופר רימון: זו האופציה הראשונה שדיברנו עליה כשלב ראשון.
עינת וילף: תודה רבה ליושב הראש גם על הדיון.
עינת וילף: ראשית, לגבי הצעת החוק, ההצעה היא בתיאום מלא עם מה שהוצג כאן והמטרה היתה לפתור בעיה שעלתה בוועדת החינוך מספר פעמים.
עינת וילף: הרקע לבעיה הוא זה: שמספר עיריות ניסו להכניס תיקשוב מלא בבת-אחת לבתי הספר ודרשו שלכל התלמידים יהיה מחשב.
עינת וילף: בחלק מן המקרים ההורים היו צריכים לרכוש את המחשב ובנוסף, גם תכנית הלימודים השתנתה כי נעשה שימוש במחשב.
עינת וילף: הדבר הביא למספר דיונים זועמים בוועדת הכנסת עם הורים שאמרו שהם לא מעוניינים לרכוש את המחשב ושהעזרה לא ניתנת ונאמר להם שאם הם לא ירכשו את המחשב הילד לא יוכל להשתתף בשיעור באופן הנדרש כי השיעור בנוי על כך שכולם יושבים בכיתה עם מחשב.
עינת וילף: זה באמת לא נכון להגיע למצב שבו אומרים דבר כזה לילדים ולהורים והרעיון היה להתגבר על שלב הביניים.
עינת וילף: התפיסה היתה לקחת את המוציאים לאור, להשתמש בכח שיש למשרד החינוך לאשר ספרי לימוד ושמשרד החינוך לא יאשר ספר לימוד מבלי שיש לו גם גירסה דיגיטלית, כשבשלב הראשון הגירסה הדיגיטלית חייבת להיות בסיסית כלומר, צריך לאפשר למורה להמשיך לקיים את השיעור הרגיל כדי שלא יהיה מצב שבו הוא אומר לילד שהוא לא יכול להשתתף כי השיעור השתנה.
עינת וילף: הרעיון היה שבשנה הראשונה ישבו בכיתה שלושה ילדים עם קורא דיגיטלי, בשנה השניה כבר שליש מן הכיתה ובשנה השלישית כמעט כל הכיתה ומרגע שהמעבר זה יסתיים -ויש כיתות בבתי ספר שבהן מסתיים המעבר, או אז אפשר להתחיל להכניס תכנים –שאתה קראת להם תכנים ברמה ב' וברמה ג' אבל המעבר מתקיים באופן שמקטין את החיכוכים וגם כמובן את העלויות שמוטלות על ההורים.
עינת וילף: כל זה מעבר לכל היתרונות של המשקל והיכולת לעדכן בתדירות גבוהה וכו'.
עינת וילף: הרעיון הוא לא להכריח אף הורה או תלמיד לרכוש שום דבר אלא רק לייצר את התמריץ באמצעות זה שהספרים יהיו זולים יותר והמשקל קל יותר, וההנחה היא שתוך מספר שנים זו תהיה ההעדפה הגורפות של רוב ההורים.
עינת וילף: כתוב בהצעה גם הצד של המורים, לא מבחינת עצם הלימוד אלא בשאלות האקלים בכיתה והמשמעת בכיתה.
עינת וילף: אחד הדברים שעלה בשיחות שלנו הוא שכיום בבתי הספר מורים –כחלק מן המדיניות, לא מאפשרים לתלמידים להכניס אייפוד או קורא אלקטרוני לכיתה -גם לא כדי לסכם את השיעור, מתוך תחושה שזה יפריע והם לא תמיד יכולים להיות בטוחים שהשימוש בקורא האלקטרוני ייעשה למטרות לימודים.
עינת וילף: לכן מאד חשוב שיהיה מסר ברור שמשרד החינוך ייתן למורים כלים וסמכויות לעשות דברים מסויימים במקרה שתלמיד משתמש בכלים האלה שלא למטרות לימודיות.
עינת וילף: אם מחליטים שמורה יכול להחרים את המכשיר למספר שעות, ליום או לשבוע, למשל, איך מוודאים שהוא מקבל את הגיבוי למרות שמדובר במכשיר יקר וכו'.
עינת וילף: חשוב שהמורים ידעו שיש להם את מלוא הכלים על מנת להקפיד על כך שבשיעור מתקיימת אוירת לימודים.
עינת וילף: הרעיון של ספרים בדרג בסיסי שהם שווים לגירסה המודפסת הוא שבתי הספר לא יהיו מחוייבים לתשתית אינטרנט.
עינת וילף: התלמיד יכול להוריד את הספר בבית או בבית קפה ובאותו רגע הוא בא עם הספר באון ליין ולכן גם מאפשר כניסה הרבה יותר מהירה בלי שבית הספר נדרש להוצאה גדולה על תשתית אינטרנט וזה מתקיים בשלב יותר מאוחר.
דניאל בן-סימון: שאלה למנכ"ל ולפניה מספר מילות הקדמה.
דניאל בן-סימון: שמעתי את הלהט, אדוני יושב הראש, לקראת ההליכה המואצת לדיגיטציה ורק אומר משהו על מותו הקרב והולך של הספר המודפס.
דניאל בן-סימון: קראתי תיאור של סטפן צווייג, שגלה מאוסטריה אחרי הטירוף הגדול והגיע לברזיל, ומכל אלפי הספרים שהיו בביתו ניצלו שבעים.
דניאל בן-סימון: הוא חיפש ספר מיוחד והוא אומר: שכשהתארחו אצלי אלברט איינשטיין ופרויד ותיאודור הרצל וארתור שניצלר אז כל אחד עישן מקטרת עם טבק מסוג אחר והארומה של הטבק נדבקה לדפי הספר.
דניאל בן-סימון: הוא חיפש את אותו הספר שערכו במלים עלה כתוצאה מדמויות עולמיות כאלו שהותירו רושם היסטורי.
דניאל בן-סימון: יש עצב מסוים על כך שאנחנו חולפים על פני העידן הזה של הספר עם המלים האלו, עם העמודים, יש בזה עצב מסוים ולבי עם אלה שעדיין כותבים בכתב יד ומחכים לגיל השלישי, סופרים ועיתונאים שעדיין לא עובדים עם מחשב.
מאיר שטרית: יש תוכנות באנגלית שבהפעלתן הסופר מדבר והמחשב מקליד.
דניאל בן-סימון: לא כל דבר הוא מחשב.
דניאל בן-סימון: יש אנשים שעדיין מרגישים זרות לענין הזה ואני זוכר כשהתחלתי לכתוב בעיתון "דבר" בשנת 88' הושיבו לידי את חיים גורי ואמרו לי: דני, חנה זמר אמרה שתלמד אותו לכתוב במחשב.
דניאל בן-סימון: לקח לי מספר שעות והוא הדפיס אות אות ולקח בערך שלושה ימים לכתוב את המאמר הזה.
דניאל בן-סימון: עמדנו למסור אותו למערכת ואז היתה הפסקת חשמל -כמו שחברת הכנסת אנסטסיה מיכאלי אמרה מן הסיוטים שלה, והחשמל חזר והוא אמר: דני, איפה המאמר?
דניאל בן-סימון: אמרתי לו: תיכף נדע.