GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי אופר: אני באופן אישי, הייתי המדען הראשי שמונה שנים וחצי אז אני רגיל ולא השתחררתי מן ההרגל לדבר בתור המדען הראשי אז אני נזהר, אני לא אדבר כמדען ראשי, יש מדען ראשי מעולה שהיה פה בבוקר וניהל את הפאנל בצורה מעולה, אני חושב שהעסק הוא לטפל בכל שרשרת המזון ויש דוגמאות בלי סוף על מדינות שהחינוך בהן, למשל, היה מעולה שבמעולים ולא בדיוק האנשים היו מאושרים שם, בסוף כולנו עובדים בשביל רווחת האדם ואני לא פוליטיקאי אז אני יכול להרשות לעצמי לדבר בלי להיזהר אבל הדוגמאות הקולוסאליות הן מאד ברורות.
אלי אופר: יתר על כן, התפקיד העיקרי של כל המובילים היום זה לנסות לצפות מה יהיה ואבי חסון ציין בסוף שאי אפשר להסתכל אפילו על החינוך כמו שהיינו רגילים לפני שלושים, ארבעים, חמישים וששים שנה, העולם משתנה בקצב מסחרר.
אלי אופר: היות שיש גלובליזציה ואני מניח שכולנו גם בעד ליברליות ודמוקרטיה, צריך לחשוב במושגים, כי יכול בהחלט להיות, אם אני מסתכל על אירופה ,יכול להיות שמישהו יקבל חינוך פנטסטי באיזושהי מדינה והפירות של החינוך שלו יהיו במדינה אחרת, מי מפריע למישהו לזוז?
אלי אופר: אנחנו בישראל באופן כללי נחשבים כסובלים מזה, 25% מן הכח המדעי שלמד בישראל רובו נותן פירות בבוסטון ובעמק הסיליקון ולא בישראל בכלל.
אלי אופר: אני חושב שזה ככה, זו המציאות, אנשים הולכים לגור איפה שהכי טוב להם לכן שרשרת המזון לא מתחילה בשיעורי המתמטיקה ונגמרת באיזושהי אוניברסיטה ויש פה פרלמנטרים וברור שהעולם הולך לכיוון ה זה אז צריך טיפה לחשוב בצורה אחרת .
אלי אופר: הערה כללית, שגם בהרבה נאומים וגם ביוריקה טרחתי להבהיר, אני קורא לזה ה"פייסבוק מניה" או ה"גוגל מניה", יש אנשים שתופסים את זה רק בהיבט הטכני ולא כל כך תופסים שיש פה שינוי דרמטי גם בהתנהלות הכלכלית של העולם.
אלי אופר: בעוד שעד לפני עשר, עשרים שלושים שנה, רוב האימפריות הכלכליות ניבנו במשך עשרות ולפעמים מאות שנים, אם נלך מאות שנים אחורה אז היו משפחות מאד עשירות באירופה שצברו הון במשך מאות שנים, פתאום בעסק הזה של ההייטק, ובכל מדינה זה קצת אחרת, אנשים בגיל עשרים ומשהו נהיו מיליארדרים.
אלי אופר: תחשבו שהדבר הזה לפני מאה שנה לא יכול היה להיות, היום יש עוד צעד ופתאום יש טכנולוגיות בכל הצדדים שרצות בקצב מסחרר, הרי אם מישהו היה מעלה על הדעת, ואני יכול להגיד לכם בעדות, כאדם שישב במאות ישיבות להחליט, דבר כזה כמו פייסבוק, בכל העולם, פחות או יותר, אם זה היה מגיע לאיזושהי ועדה רשמית שאמורה לתת grants רוב הסיכויים שזה היה נדחה.
אלי אופר: היו אומרים לאיש: עזוב על מה אתה מדבר בכלל?
אלי אופר: אנשים עוד רגילים למדע כמו שהיה ולטכנולוגיה כמו שהיתה אז.
אלי אופר: הנושא הזה שהכל נע בעולם ממקום למקום והקצב הוא מסחרר זה דבר מרכזי וזה ה prevailing של מה שאנחנו צופים לו.
אלי אופר: פרופ' רות ארנון, שהיא המדענית וקטונתי, אני רק מסתכל על התוכן, באמת נתנה לנו דוגמה אמיתית, כמה שנים לקח לפתח תרופת הקופקסון שזו אחת התרופות הכי מצליחות בעולם בכלל, עם מכירות של שני בליון דולר בשנה שהיא היתה אחת משניים שלשה מדענים שהמציאו את זה.
אלי אופר: ידוע היום בעולם הזה של התרופות שיש בעיה כלכלכית להתגבר על הדבר הזה.
אלי אופר: זאת אומרת העולם לא יכול להחזיק עוד מעמד עם פיתוחים שלוקחים שלושים שנה ועולים הון תועפות.
אלי אופר: זאת אומרת הכיוון בכלל, צריך להיות innovation, בכיוון שאפשר במחזור חיים של מספר שנים לארגן תרופה למחלה וזה, כל מי שמתעסק בתרופות יודע את זה, לעשות את זה, זו המהות של innovation, המהות האמיתית, לא לחשוב איך עשו פעם וזה מאד קשה.
אלי אופר: אגב, בטכנולוגיות יותר פשוטות, כל האייפדים והאייפונים למשל, מחזור החיים הוא מסחרר ובכלל, יש דברים שלוקחים חדשים, אלפי אנשים עובדים יום ולילה, וכל הזמן יש מוצרים חדשים, בכלל, איך משתלטים על זה אבל בתרופות זו בעיה עצומה.
אלי אופר: יש סטטיסטיקות שבעשור הושקע הון עתק, יותר ויותר בפיתוח תרופות והתוצאות עלובות, כמות התרופות אפילו הולכת ויורדת, העולם לא יכול להחזיק בעול הזה וצריכים יותר ויותר אז פה יש את המקום של אינווציה.
אלי אופר: רק אתן דוגמה אחת.
אלי אופר: אני במקצועי לא קשור לעולם הרפואה אבל התעסקתי בו הרבה שנים, למשל, כדי לתת לזה תוכן, נושא של הקליניקל טריילס, שזה הענין המרכזי בכל פיתוח התרופות ודי ברור היום, לכל אחד שמסתכל על העסק מסביב, זה שיבוא הרגע, ולא יודע מתי, שבכלל לא יהיו יותר קליניקל טריילס, הכל יעשה במחשבים עצומים.
אלי אופר: כשאני אומר את זה לרופאים במימסד הרגיל הם אומרים לי: האם אתה השתגעת?
אלי אופר: איך נוציא לשוק תרופה כשלא ניסינו אותה על בני אדם?
אלי אופר: יש לזה תיאוריה שלמה, כמו שהמחשבים החדשים התחילו פעם שכל מעבדה מהנדסים פיתחו ועבדו ופיתחו ועשו ובא עידן המיזעור, גם "התכן" נעשה במחשבים, אז למה שזה לא יהיה גם בפיתוח תרופות?
אלי אופר: זה כבר התחיל, דרך אגב.
אלי אופר: ובכן, רציתי רק להראות מה אני חושב כייעודים של innovation "על אמת".
אלי אופר: צריך לקצר את הזמנים בצורה משמעותית, צריך להבין איך הידע מתפשט בעולם ואי אפשר להחליט איך באיזשהו region והפירות יהיו ב region – זה לא עובד פשוט ככה, אז כל אחד צריך לדאוג לכל שרשרת המזון ואינווציה אמיתית היא לאורך הדרך.
אלי אופר: אני בא מהמקום שבו innovation היא טכנולוגיה ו r
מאיר שטרית: תודה רבה לך, זו מעין ברכת פרידה לאלי אופר שיעזוב את יוריקה החודש, ואני מאחל הצלחה לנשיא הבא.
מאיר שטרית: אני רוצה להודות לכל אחד מכם על שהייתם אתנו היום, מקווה שהיה לכם מעניין, לי היה מעניין מאד.
מאיר שטרית: הארנו נקודות בתחום הכלכלה, בתחום המדע, אני אדבר עכשיו מספר מלים בעברית.
מאיר שטרית: אני מעדיף לדבר אנגלית כי רובכם מדברים אנגלית ולכן בחרתי לדבר אנגלית באירוע הזה ובכל זאת אני רוצה להודות לכל מי שעבדו אתנו כדי להגיע ליום הזה, האנשים ביוריקה, הצוות שלי, אנשי המדען, הגב' אסנת לוי ולכנסת.
מאיר שטרית: אני רוצה להודות למתורגמנים, תודה לכם, הם לא זזו ממקומם במשך היום כלו, תודה רבה.
מאיר שטרית: אני יודע שהם צריכים להעביר כל מילה ברוח הנכונה והאזנתי מדי פעם כדי להאזין לתרגום, התרגום היה מצוין, ואני רוצה להודות לכם, ואם מדברים על חדשנות, איך נגיע לחדשנות?
מאיר שטרית: הפתרון הוא למצוא את הבעיה.
מאיר שטרית: אם נמצא בעיה טובה נמצא לה גם פתרון.
מאיר שטרית: הפרופסור אלברט איינשטיין אמר אין בעיה שאין לה פתרון כי אם יש בעיה ודאי היה לה פתרון שאם לא כן, לא היתה בעיה.
מאיר שטרית: אם יש בעיות יש פתרונות ולכן, הדרך להגיע לחדשנות היא פשוט למצוא בעיה, מצאו בעיה, תמצאו פתרון תשובה ומענה.
מאיר שטרית: אני מאחל לעצמי למצוא הרבה בעיות לעתיד כדי שנמצא להם פתרון ובמדע אומרים, ככל שאתה לומד יותר אתה מגלה שאתה יודע פחות.
מאיר שטרית: יש ספר, ספר קהלת, "מרבה דעת מרבה מכאוב", כואב, כי אדם יודע שהוא יודע מעט ולכן, כשמדובר באותם רגעים של קיום האדם, בעשרות השנים האחרונות, לא רק גירדנו על פני השטח ואני בטוח שבשנים הבאות חיינו ישובו וישתנו, אם נחזור רגע עשרים או שלושים ימים לאחור, עשרים שלושים שנים אחורה, לא היינו מאמינים שיש לנו טלפון סלולארי שכזה, אשר מקשר בינינו, פעם זה היה מדע בדיוני, ומה שהיה מדע בדיוני בעבר הוא ממשי היום ומה שהיום מדע בדיוני יתממש בעתיד, אני מאלה שמאמינים שבעידן החדש של פיתוח טכנולוגיה ומדע, הוא רובוטיקה.
מאיר שטרית: אני מאמין ברובוטיקה, שיש בה פוטנציאל גדול לעתיד ויש מעט מדינות אשר משקיעות כה רבות כמו קוריאה, הם אומרים שבתוך זמן קצר משקיעה רבות ברובוטיקה, וכל אותן מדינות שעדיין לא הגיעו, על אף שיש תעשיית רובוטיקה בישראל אבל יש רובוטים שונים שנמכרים גם בארץ, הייתי יושב ראש ועדת מדע וטכנולוגיה בכנסת ואז הזמנתי את כל חברות הרובוטיקה להסביר לנו במה מדובר אחד והיה איזה מדהים אחד שהעיף רובוט קטן בחדר שהיה נראה כמו פרפר, הוא יכול היה לעוף בחדר אבל אמרו שזה יהיה פרפר קטן ואפשר לשים אותו בכל מקום, הוא יכול לצלם ולהגשים,
מאיר שטרית: איזה אפשרויות, לא מדבר על רובוטים שיסייעו לקשישים, ידברו אתם, יקחו אותם, ישמשו אותם, יתנו להם את החדשות, ישיבו לשאלות, יקשרו ביניהם ועוד אפשרויות אינסוף.
מאיר שטרית: יוריקה נכנסת לעידן חדש, חשבו על רובוטיקה, לדעתי זה הדבר של העתיד ועכשיו אני בא לסיכום.
מאיר שטרית: אמרתי לכם קודם לכן שיש לנו החלטה שאנחנו רוצים לקבל אותה במושב הזה.
מאיר שטרית: את ההחלטה יש לכם בתיק.
מאיר שטרית: יש לנו סיכום אחד שקיבלנו אותו מן המשלחת הספרדית וזה התקבל על ידי צוות של יוריקה.
מאיר שטרית: זה הסעיף האחרון בהחלטה מספר 4.
מאיר שטרית: ואני אקרא.
מאיר שטרית: התיקון, לא תיקון כל כך אלא יותר תוספת של המשלחת הספרדית, בד בבד , במסקנות של מועצת התחרותיות לגבי דוח ביניים להערכה של יורוסטאר, המשתתפים של יורוקה, של הועידה האינטר-פרלמנטרית, מציעים לנתח את הנוהג הנכון ואת הנסיון של תכניות אחרות על פי סעיף 185 של ההסכם, על התפקוד של האיחוד האירופי כדי לזהות מערכות ושיטות ניהול כדי לצמצם את הזמן עד לחוזה והסינכרוניזציה של מימון כדי שזה יעלה בקנה אחד עם מערכת התשלומים ותתאים לזכאות המבוזרת של מימון פעולות למימוש.
מאיר שטרית: זו התוספת.
מאיר שטרית: מספר חמש אני אקרא כאן, זו ההצהרה.
מאיר שטרית: אנחנו עוברים פה על מספר 5.
מאיר שטרית: את 6 ו 7 יש גם כן אצלכם.
מאיר שטרית: מספר 5 הצהרת מחוייבות: לאור ההתפתחויות בתוך יוריקה והמערכת האקולוגית החדשנית של אירופה, בעשרים וחמש השנים האחרונות, המשתתפים של יורוקה החליטו להקים במעבדה של יוריקה, כפלטפורמה הרלבנטית הגדולה ביותר של שיתוף פעולה המחוללת פרוייקטים של חברות אירופאיות וחברות קטנות במיוחד כדי שיתחרו בהצלחה בכלכלה הגלובלית.
מאיר שטרית: מחוייבים להגביר את המודעות להישגים של יוריקה ולפוטנציאל שיש לה בפרלמנטים השונים וגם בזירה הפוליטית באמצעות הדחיקה כדי שהחזון של יוריקה יתממש.
מאיר שטרית: לקרוא לממשלות המשתתפות להבטיח את המימון הנאות לתכניות יוריקה ולהקד
מאיר שטרית: יש את התקציבים הדרושים לתכניות יוריקה לאור תפקידה כפלטפורמה המועדפת למחקר ופיתוח באירופה.
מאיר שטרית: לקרוא למועצת אירופה, וליוריקה, לעבוד בשיתוף פעולה ולהגדיר את הכלים, כדי לקדם את היעדים של המסגרת האיסטרטגית המשותפת לעתיד, זה מספר 4.
מאיר שטרית: המשתתפים בוועידה הזו מצפים מן הוועידה הבאה אשר תתנהל תחת חסות יוריקה טורקיה ב 2013.
מאיר שטרית: מספר 7: תוצאות ההחלטה.
מאיר שטרית: המשתתפים בוועידה האינטר פרלמנטרית השבע עשרה יוריקה בירושלים החליטו שהועידה תתקיים בבודפסט ב 2012.
מאיר שטרית: זאת המחוייבות, האם אתם מקבלים או שיש מישהו שרוצה לומר בבקשה.
מרטין גראף: אדוני יושב הראש, אנחנו ראינו את התיקון ואנחנו לא מסכימים עם הטקסט הזה.
מרטין גראף: אנחנו מבקשים איזושהי פשרה לגבי המשפט האחרון לגבי ה central payment system אני מבקש את הקטע האחרון למחוק.
מאיר שטרית: האם מישהו תומך בתיקון הזה, למחוק את המשפט האחרון, את הסעיף האחרון?
האנס רוטנברג: אני משבדיה.
האנס רוטנברג: אני מסכים להצעה של אוסטריה.
האנס רוטנברג: נורבגיה גם כן תסכים לדעתי, להוסיף דבר מה שאיכשהו יכול להביא לפרשנות שניה בכל מיני מדינות אז אחרי סינכרוניזציה כדאי שאנחנו נשים נקודה.
האנס רוטנברג: אני גם מסכים להצעה של נורבגיה, אולי הספרים יסכימו ש such as a central payment יורד.
מריה תרזה: תודה רבה על הדיון ותודה רבה על כך שאתם עושים מאמץ להכניס את התיקון שלנו, כן אנחנו מקבלים את ההצעה ואנחנו חושבים שיהיה זה רק הגיוני להגיע למחוייבות הזו ולגמור בסינכרוניזציה וכך תהיה לנו הסכמה רחבה.
מריה תרזה: תודה רבה.
מאיר שטרית: תודה רבה ועכשיו אנחנו נצביע על כל ההחלטות לרבות הסעיף הזה וללא המשפט האחרון כפי שהוצהר על ידי האוסטרים.
מאיר שטרית: הצבעה בעד – פה אחד אין מתנגדים ההחלטות התקבלו אני מודה איפוא לכולכם על שיתוף הפעולה, שמוכיח שלסיכום הלואי שהיינו כך יכולים לשאת ולתת עם הפלשתינאים על שלום.
מאיר שטרית: עוד נקודה אחת, שאתה רוצה להעלות, בבקשה.
אלי אופר: אני רוצה להודות לכולכם, ושוב, לחבר הכנסת מאיר שטרית, שהוא ותיק בכנסת, כמו כן ברצוני להודות, מן הצד שלנו, לעוד כמה אנשים, אילנה גרוס, שלמעשה מסיימת, ודר' פריילייך שהוא מדען שסייע לי רבות, ואחרון אחרון חביב, למר קובי כהן, האיש אשר אירגן הכל והאמינו לי שלא היה זה קל לארגן את היום הזה.
אלי אופר: תודה לכולם.
אלי אופר: לכל מי שהגיע.
מאיר שטרית: יש לנו על סדר היום שני נושאים.
מאיר שטרית: אחד זה הצעת חוק של חבר הכנסת זבולון אורלב, שניהם אגב באותו נושא.
מאיר שטרית: השני-הצעה לסדר של כמה חברי כנסת שהגישו אותה לכנסת, גם כן כהצעת חוק, אבל הם הסכימו בתהליך הדיון להפוך אותה להצעה לסדר.
מאיר שטרית: אז מאחר והם הגישו את ההצעה לסדר וההצעה צריכה להידון גם בוועדה הזאת, אני שילבתי את שני הדברים, רק הם דיון משולב כי בעצם הרעיון הוא אותו רעיון.
מאיר שטרית: זבולון בחוכמתו כי רבה ובכוחו הרב, בטח בקואליציה, הצליח כן לעבור את הממשלה ולקבל הסכמה שלה להעברת החוק בקריאה טרומית, והם לא הצליחו וגם אני לא הצלחתי, אני מודה.
מאיר שטרית: זו הצעת חוק פרטית שלי שהוגשה בעבר.
מאיר שטרית: אז אנחנו דנים בעצם בהצעה של זבולון, עם אפשרות כמובן לדון באותן הצעות של חברי הכנסת שהגישו אותם בהצעות לסדר תוך כדי הדיון בחוק, כי האמת, זה אותו דבר ואני מניח שאם הם היו פה חברי הכנסת הללו, הם הוזמנו, אם הם יהיו פה, אז הם יוכלו להשתתף בדיון, כי בעצם מהות הצעת החוק שלהם דומה להצעת החוק.
מאיר שטרית: אני רשות דיבור אתן קודם כל למציע החוק, לזבולון אורלב.
זבולון אורלב: תודה רבה לך חבר הכנסת שטרית על הדיון הזה.
זבולון אורלב: אני יכול לומר שאתה כל כך זריז שאפילו פנית אלי שבוע-שבועיים אחרי שהחוק עבר בקריאה טרומית וכבר הצעת לקדם את החוק, רק אמרתי לך שבמסגרת ההסכמות שלי עם הממשלה, בעיקר עם משרד המשפטים, היה צריך שאנחנו נמתין חצי שנה עד אשר יהיה שהות למשרד המשפטים להכין הצעת חוק ממשלתית בעניין הזה.
זבולון אורלב: הצעת החוק שלי מטפלת רק בחשיפת פרטי מעוול בסוגיה של הוצאת דיבה, לשון הרע.
זבולון אורלב: בהצעת החוק הממשלתית כפי שנמסר לי, יטפלו לא רק בסוגיה של חשיפת פרטי מעוול, אלא גם בעניין של למשל, כמו זכויות קניין או פגיעה בצנעת פרט או משהו מהסוגים האלה.
זבולון אורלב: אני לא בקיא בה.
זבולון אורלב: במהלך כל החודשים האלה היתה הידברות ותאום עם משרד המשפטים, כשבפגישה האחרונה אנשי משרד המשפטים אמרו לי שבאמת חלפה חצי שנה והם עדיין לא הפיצו תסקיר הצעת חוק.
זבולון אורלב: עכשיו הבנתי לפני הדיון שהוא עומד להיות מופץ, ולכן אין להם התנגדות שהוועדה תכין את החוק לקריאה ראשונה, ואני פונה לאדוני לנסות היום לסכם את החוק לקריאה ראשונה כשאני מחויב, שכשהצעת החוק הממשלתית תעבור, להשתלב בהצעת החוק הממשלתית כשאני אומר בצורה גלויה מהבנתי, אין שום חילוקי דעות עקרוניים בין משרד המשפטים לביני באשר למהות ולתוכן הפנימי של החוק, כיוון שהחוק שלי הוא מצומצם.
זבולון אורלב: הם רוצים להרחיב את הסוגיה גם לעוד שני תחומים נוספים, אבל אני לא צריך לדבר בשמם.
זבולון אורלב: נראה לי שהם יודעים לדבר בשמם מצוין.
זבולון אורלב: עכשיו לגופו של החוק.
זבולון אורלב: החוק שלי נולד בעקבות הבג"צ הידוע, מור נגד ברק, החברה לשירותי בזק בין לאומיים באשר ליכולתו של אדם שנפגע מפרסום לשון הרע כנגדו ברשת האינטרנט, לתבוע את המעוול.
זבולון אורלב: הבעיה היתה שהנפגע לא ידע מי פוגע בו ופנה לבית המשפט על מנת שבית המשפט יורה לחשוף את שמו של מי שפגע בו, על מנת שהוא יוכל לתבוע אותו תביעת לשון הרע.
זבולון אורלב: בית המשפט המחוזי פסק שחברת האינטרנט צריכה לחשוף את שמו.
זבולון אורלב: הצד השני ערער לבית המשפט העליון ובית המשפט העליון ברוב פסק שאין לו סמכות בחוק.
זבולון אורלב: היתה גם דעת מיעוט של השופט רובינשטיין, שפסק שגם במסגרת החוק הקיים ניתן לאכוף על חשיפת פרטיו של המעוול, ובכל מקרה הבג"צ אמר שהנושא הזה צריך בעצם לחזור למחוקק על מנת שהמחוקק ייתן את דעתו אם אין המלצה באמת להסדיר את הנושא הזה, וזה עניינה של הצעת החוק שלי, שמי שמרגיש את עצמו נפגע, יוכל לגשת לבית המשפט, ובית המשפט, תהיה לו סמכות להורות.
זבולון אורלב: במידה ובית המשפט ישתכנע שאין כאן תביעה קנטרנית ואין כאן תביעה שהיא פוגענית בעניינים כאלה ואחרים, הרי שלבית המשפט תהיה סמכות להורות לחשוף את פרטי המעוול.
זבולון אורלב: אני חושב שהחוק הזה הוא חשוב מפני שהפרצה הקיימת היום באינטרנט היא פרצה מאוד מאוד בעייתית.
זבולון אורלב: מה שאסור לעשות בכל כלי התקשורת האחרים, כלומר בכל כלי התקשורת האחרים אדם לא יכול לשמור על אנונימיות, בין אם מדובר בתקשורת כתובה או בתקשורת אלקטרונית.
זבולון אורלב: לצערנו במצב החוקי הקיים, ניתן להסתתר מאחורי אנונימיות באינטרנט.
זבולון אורלב: אנחנו רוצים להשוות את המצב הקיים בכל כלי התקשורת למצב שיהיה קיים גם ברשת האינטרנט.
זבולון אורלב: אין כאן שום פגיעה בחופש הדיבור.
זבולון אורלב: אדרבה, זה יאפשר חופש דיבור, אלא שכאן אנחנו מפסיקים את ההפקרות של עבירות בוטות על חוקי מדינת ישראל בהקשר הזה של לשון הרע, בהקשר של משרד המשפטים ועוד כמה חוקים, ואני חושב שאנחנו נטהר את חופש הדיבור במדינת ישראל.
זבולון אורלב: חופש דיבור מלא, חופש הבעת דעה מלא, אבל אם אדם יעבור על החוק, ניתן יהיה לחשוף את פרטיו על פי החלטה של בית משפט, אני מדגיש, על מנת שניתן יהיה לפתוח נגדו בהליכים.
זבולון אורלב: תודה רבה אדוני.
מאיר שטרית: תודה רבה לזבולון אורלב.
מאיר שטרית: אני רוצה לומר רק כדברי פתיחה, לפני שאעביר את רשות הדיבור למעוניינים בכך, כי מסתבר שהצעת החוק מעוררת עניין רב בקרב הרבה גורמים.
מאיר שטרית: כולם הגישו ניירות לעניין הזה, וכמובן ניתן רשות דיבור לכל מי שמעוניין בכך.
מאיר שטרית: אני רוצה לקיים דיון מקדים לפני שניכנס לקריאת סעיפי החוק, ואני לא בטוח שנשלים את זה היום, זבולון, אבל אני מבטיח לך שטיפול בוועדה כרגיל, יהיה מהיר.
מאיר שטרית: זה לא יסחב הרבה זמן.
מאיר שטרית: זה יקבל טיפול מהיר, יותר מהיר מכל ועדה אחרת.
מאיר שטרית: אני חושב שהדיון המקיף הכולל לפתיחה הוא מעניין, כיוון שניירות העמדה שהוגשו על ידי גורמים שונים, כל אחד מזווית ראיה שלו כמובן, מעניינים, הם חייבים בדיון שלנו בכנסת.
מאיר שטרית: ברור שיש פה את השאלה איך מאזנים בין הזכות לאנונימיות לבין חופש דיבור.
מאיר שטרית: איך אפשר להבטיח שהזכות לאנונימיות לא תפגע בסוף הדרך בפרטיותו של אדם, ולעומת זאת איך מבטיחים באמת שפרטיותו של אדם אם היא נפגעת, אכן תהיה לזה תרופה, בלי לפגוע בחופש הדיבור.
מאיר שטרית: זה כאילו המשקל שעומד בין השניים, כיצד יוצרים איזון בין שני הדברים האלה, מצד אחד שמירת הפרטיות ומצד שני האנונימיות של האדם שרוצה לכתוב או חופש הדיבור שלו.
מאיר שטרית: אני קיבלתי אגב, ניירות עמדה מאוד מעניינים, כולל מארגון רבני הצוהר, שהם בדקו הלכתית.
מאיר שטרית: הם כתבו חוות דעת מאוד מעניינת, תורנית, שגם תומכת אגב לפי השורה התחתונה שלהם, הם בטח יגידו בעצמם, כן בהצעה העקרונית של החוק.
מאיר שטרית: יש פניות שונות של גורמים שונים, שלכל אחד כמובן יש גם אינטרס בתחום וגם עניין, ואני חושב שיש להם כמובן לכל אחד מה לתרום ומה לומר, ואני אתן רשות דיבור תיכף לכל מי שביקש רשות דיבור.
מאיר שטרית: משרד המשפטים, למה לא תעשו את התיקונים שאתם רוצים עכשיו, בחוק?
מאיר שטרית: למה לא תכניסו עכשיו את התיקונים ונגמור את העניין.
הילה דוידוביץ': אנחנו מכינים כבר תזכיר, אני חושבת שאפילו למעלה מחצי שנה בנושא הזה.
הילה דוידוביץ': יש דמיון, אך יש גם שוני מהצעת החוק שמונחת כאן על שולחננו.
הילה דוידוביץ': אנחנו חושבים שכן מתאים לעשות את זה בהצעת חוק ממשלתית, ואנחנו עוד השבוע אם לא אפילו היום, מבלי להתחייב, אבל השבוע אנחנו ממש בשלב אחרון אחרון אחרון של הפצת התזכיר, ובאמת הטיוטה שלנו מדברת גם על עוולות מזיקיות וגם על הפרות של זכויות בקניין רוחני.
הילה דוידוביץ': אני יכולה להציג את העקרונות שלנו.
הילה דוידוביץ': אני א ומרת עקרונות מבלי להגיד את הנוסח, כי עדיין לא הפצנו.
הילה דוידוביץ': בטיוטה שלנו אנחנו עיגנו במפורש איזה שהיא חובת סודיות שתחול על כל השחקנים ברשת האינטרנט בנוגע לפרטים אישיים, פרטים מזהים של אדם.
הילה דוידוביץ': הכלל שלנו שעיגנו במפורש בטיוטה שלנו, זה שאסור למסור ללא צו של בית משפט או ללא ההליך המוצע שלנו או לפי איזה שהוא דין, ככה לכל פונה איזה שהם פרטים אישיים על מי שהפיץ מידע או איזה שהוא שחקן אחר ברשת, שכמובן שהחריג זה אם הוא הסכים לכך, אבל אנחנו לא שם.
הילה דוידוביץ': עקרון נוסף זה המבחן המהותי בבית משפט.
הילה דוידוביץ': גם אנחנו כמו הצעת החוק, חושבים שאדם זכאי לפנות לבית משפט ולבקש חשיפת פרטים של מי שלטענתו עיוול או הפר זכות קניין רוחני שלו ב רשת.
הילה דוידוביץ': אנחנו חושבים שהמבחן המהותי צריך להיות חשש של ממש.
מאיר שטרית: עצם הקביעה של בית משפט, שאדם מפר משהו, היא לא מהווה כבר פסק דין מראש?
הילה דוידוביץ': אנחנו יוצרים פה הליך שהוא נפרד מההליך העיקרי.
הילה דוידוביץ': אנחנו לא חושבים שבית משפט צריך להכריע.
הילה דוידוביץ': תיכף אני אפרט בדיוק מה המבחן, האם היתה פה באמת עוולה או הפרה.
הילה דוידוביץ': אנחנו חושבים שהוא צריך לבחון חשש של ממש, שזה לא הרף של 100% וגם הם יש סיכוי שהתביעה העיקרית לכשתוגש, תתקבל.
הילה דוידוביץ': זאת אומרת, זו לא הכרעה בתיק העיקרי.
מאיר שטרית: אדם שכותב נגד זבולון אורלב שהוא גנב, באינטרנט, אז האם הוא לא יכול היום להגיש תביעה משפטית נגד האתר עצמו, ושבעל האתר יהיה חייב למסור את הפרטים בכל מקרה?
הילה דוידוביץ': אולי בפסיקה, בהצעת חוק מסחר אלקטרוני שכבר לו היה את המנגנון הזה, אנחנו החלטנו בשלב הזה, בתזכיר שלנו שיופץ, לא להיכנס לעניין של אחריות ספקים.
הילה דוידוביץ': אז אולי מכוח הפסיקה יש.
הילה דוידוביץ': בחוק היום אין איזה שהוא מנגנון שקובע חד משמעית.
מאיר שטרית: את אומרת לי שאדם לא יכול להגן על עצמו היום במצב הקיים של החוק?
מאיר שטרית: אדם לא יכול להגן על עצמו בפני הוצאת דיבה.
מאיר שטרית: זה מה שאת אומרת.
הילה דוידוביץ': זאת תוצאה של פסק דין רמי מור.
הדס אגמון: הדס אגמון, משרד המשפטים.
הדס אגמון: אנחנו נדרשנו לכתוב את ההסבר הזה אחרי שבמשך כמה שנים מתנהלים הליכים דומים בערכאות שונות, ושופטים שונים נתנו פסקי דין שונים.
הדס אגמון: הדיון הגיע לבירור אזרחי לבית המשפט העליון, ושם נקבע שאין פרוצדורה, ולכן היום אין הליך דיוני שמאפשר לך לתבוע את זכויותיך.
הדס אגמון: מאז באמת תביעות נדחות ולא מתקבלות גם בקניין רוחני וגם בלשון הרע, בגלל אותה ערכאה של רמי מור.
מאיר שטרית: אז על פי הצעתכם, אני רוצה להבין, כשמישהו פונה לבית משפט ומבקש לקבוע שיש חשש להפרה, האם הדיון עצמו בתביעה או בהפרה של אותו אדם שתובע, שזכויותיו הופרו, היא באותו בית משפט שקבע את זה, או בית משפט אחר?
הדס אגמון: לא התייחסנו לעניין הזה.
מאיר שטרית: אקו"ם הציעו שהפניה תהיה באותו בית משפט שבו אמור גם להתקיים אחר כך הדיון.
הדס אגמון: אנחנו לא בטוחים שזה נכון שזה יהיה באותו בית משפט, אבל אנחנו חושבים שזה יכול להיות מוסדר בתקנות בהמשך.
מאיר שטרית: היום התקנות קובעות שאדם יכול לתבוע רק במקום שבו גר הנתבע?
צפריר נגבי: או במקום שבו התבצעה העוולה, שזה גם שאלה, איפה התבצעה העוולה במקרה שזה באינטרנט.
אייל פרייס: מבחינת סמכות מקומית כאשר מוציאים לשון הרע באינטרנט, לשם הרע מוצע בכל המדינה ולכן אין בעיה של סמכות מקומית.
מאיר שטרית: בבקשה תמשיכי, גברת דוידוביץ', הפסקתי אותך באמצע.
הילה דוידוביץ': אוקיי, אז אמרנו שהמבחן יהיה מבחן חשש של ממש וסיכויים שהתביעה העיקרית תתקבל.
הילה דוידוביץ': אנחנו חשבנו שבית משפט יוכל לבחון את העניין הזה, כן להקנות איזה שהיא אפשרות למי שאת פרטיו מבקשים לחשוף, להתנגד לבקשה מבלי לחשוף את פרטיו, זאת אומרת להגיש איזה שהוא נייר התנגדות תוך כך שהוא אנונימי בשלב הזה, ואנחנו מציעים להגביל.
הילה דוידוביץ': פירטנו את זה בטיוטה שלנו, את הטענות שבית משפט יוכל לקבל, או שאותו פלוני אלמוני יוכל לטעון בבית משפט, כדי כן לשמור על איזה שהוא איזון בזכויות ולא לפגוע בזכויותיו של מי שהגיש את הבקשה, למשל בכך שהוא לא יכול אולי לחקור חקירה נגדית את אותו פלוני אלמוני, כי הוא פלוני אלמוני.
הילה דוידוביץ': אז קבענו איזה שהן מגבלות על אותן טענות התנגדות שהוא יוכל לטעון, אבל כן חשבנו שיש מקום לאפשר לו להתנגד בטענות כאלו ואחרות, לבקשה.
מאיר שטרית: מי יתנגד?
מאיר שטרית: הנתבע?
הילה דוידוביץ': אתה לא יודע מי הנתבע.
הילה דוידוביץ': הנתבע הוא פלוני אלמוני.
הילה דוידוביץ': הנתבע בהליך שאנחנו קבענו הוא המשיב והוא אותו איזה שהוא שחקן ברשת.
הילה דוידוביץ': עשינו איזה שהיא הגדרה רחבה כזאת כדי לא להגביל לטכנולוגיה מסוימת.
מאיר שטרית: על מי מוטלת האחריות בעצם?
הילה דוידוביץ': אחריות למה?
מאיר שטרית: על האתר.
מאיר שטרית: מי הבעלים של האתר?
מאיר שטרית: לאתר יש בעלים כלשהם.
מאיר שטרית: לכל אתר יש בעלים כלשהם.
מאיר שטרית: זה יכול להיות אתר פרטי, זה יכול להיות אתר ציבורי.
מאיר שטרית: את אומרת בעצם שאותו בן אדם בעל האתר, שהוא צריך להיות זה שיחשוף את ה-I.P של הכותב.
צפריר נגבי: לספק התוכן אין את ה-IP.
צפריר נגבי: ה- IPרק אצל ספק התשתית.
קריאה: לספק התוכן יש את ה-IP שממנו הגיעו אליו.
הדס אגמון: אם רק נוכל להשלים את התזה שלנו.
הדס אגמון: אנחנו מבינים את הקושי שיש להגדיר בחקיקה טכנולוגיה ושחקנים בזירה הטכנולוגית שמשתנה מהר וגם כמו שהיה אפשר להתרשם בחצי דקה של חילופי הדברים פה, יש הרבה מורכבות בדבר הזה.
הדס אגמון: לא תמיד לכל גורם יש את כל הנתונים, ולכן אנחנו מנסים להשתמש בהגדרות רחבות כשהמוקד הוא מבחינתנו למי יש את פרטי המידע.
הדס אגמון: אנחנו מבחינים בין נתון מזהה טכנולוגי שהוא לדוגמא כתובת ה-IP, שלא בהכרח יכולה תמיד להוביל לאדם מסוים, לבין מי שמאיזה שהיא סיבה של התקשרות יזומה מצד מי שהעלה את התוכן, מי שמחזיק בפרטי מידע שהם באמת הפרטים המזהים של אדם מסוים, כשהמודל שאנחנו מציעים הוא שכדי לקבל את פרטי המידע האלה, את הנקודה הסופית, בשביל זה צריך הליך שיפוטי, וההליך השיפוטי הזה, המשיב בו כמו שהילה אמרה, המשיב יהיה מי שמחזיק בפרטים האלה.
הדס אגמון: זה יכול להיות האתר, כשהמעוול נכנס לאתר הוא נתן את הפרטים האלה, וזה יכול להיות תחנה נוספת בדרך, אם בידי האתר יש רק נתון שיוביל לתחנה משנית.
צפריר נגבי: אני ייצגתי בזמנו בפרשת רמי מור בעליון, זה שטען שאין סמכות, ואת המבחן האלטרנטיבי.
צפריר נגבי: במקרה הזה אמנם ייצגתי לקוח של חברת נטוויז'ן.
צפריר נגבי: אני לא כאן בשם שום לקוח.
צפריר נגבי: הלקוח לא מיודע אפילו, וגם בהליך ההוא התייצבנו על תקן ידיד בית המשפט.
צפריר נגבי: היינו אדישים כלכלית לשאלה האם - - -, כי לנו זה לא ממש משנה.
צפריר נגבי: בית המשפט בערכאה - - -, כבוד השופטת גונן ביקשה שבכל זאת נגיש עמדה כי אנחנו הודענו לה שאין עמדה.
צפריר נגבי: הגשנו אז עמדה כידידי בית המשפט, וכך זה התגלגל למעשה עד לבית המשפט העליון.
צפריר נגבי: במסגרת הזו גם עשינו דרך דיסרטציה על המשפט המקובל בעולם, איך מערכות משפט שונות מתייחסות לסוגיה הזאת.
צפריר נגבי: גילינו שיש איזה שהוא חוסר אחידות במשפט.
צפריר נגבי: המשפט בארצות הברית הוא לא בהכרח דומה.
צפריר נגבי: גם בתוך ארצות הברית עצמה, בסטייט השונות אין החלטה של הפדרל, אין החלטה של בית המשפט.
מאיר שטרית: באיחוד, מהם?
צפריר נגבי: באיחוד יש כל מיני דירקטיבות שלא מתקשרות ספציפית דווקא ללשון הרע, אלא יותר לתחום של קניין רוחני.
צפריר נגבי: ברמי מור למעשה טענו שתי טענות, שאחת התקבלה ואחת לא נידונה.
צפריר נגבי: היתה לנו טענה עקרונית ראשונה שאין סמכות.
צפריר נגבי: זו טענה שנדחתה לאורך זמן רב בכל בתי המשפט המחוזיים, והתקבלה דווקא בבית המשפט העליון.
צפריר נגבי: הטענה השנייה היתה שהצענו מבחן אלטרנטיבי, כי אני חושב שההצעה כהצעה היא הצעה שמשרדת הגינות.
צפריר נגבי: הרי האינטרנט בסופו של דבר לא אמור להיות עיר מקלט לעבריינים, אז השאלה היא לא בעקרון האם ישנן נסיבות מסוימות שבהן צריך לחשוף אם לאו, כי ברור שיש להן נסיבות.
צפריר נגבי: השאלה באיזה נסיבות צריך לחשוף את מעטה האנונימיות.
צפריר נגבי: לטעמי בהקשר הזה, הצעת החוק לא מועילה, ואני אשתדל בקצרה להסביר למה היא לא מועילה, למה היא לא ישימה פרקטית.
צפריר נגבי: אז ראשית, אפתח באיזה שהיא כותרת שהצעת החוק אולי טובה כנגד טיפשים, היא לא טובה כנגד עבריינים.
צפריר נגבי: מה זה אומר?
צפריר נגבי: מי שירצה באמת לכתוב לשון הרע בצורה פוגעת, לא יעשה את זה דרך הבית.
צפריר נגבי: הוא יעשה את זה נגד שרת בבית קפה או דרך שרת במשרד או דרך האוניברסיטה.
צפריר נגבי: אין דרך בעולם שתוכל להגיע.