GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
צבי שילר: רובנו מכירים את הרובוטים בתעשייה, ולמעשה מה שאנחנו רואים בצד שמאל זה קו ייצור בתעשיית הרכב.
צבי שילר: תעשיית הרכב היום היא למעשה המשתמשת החזקה ביותר בתחום הרובוטיקה התעשייתית.
צבי שילר: בצד ימין אנחנו רואים קו ייצור בתעשיית הזכוכית, וזה קו ייצור שפותח על ידי חברה ישראלית, וכמוהו עובד בחברת פיניציה בצפון של עודד טירה.
צבי שילר: והם אגב את הטכנולוגיה הזאת פיתחו לטובת חברות ישראליות, ומוכרים אותה בכל העולם.
צבי שילר: עכשיו, הנושא שהולך לתפוס חלק משמעותי בתחום הרובוטיקה זה דווקא נושא הסיעוד, וזה נושא יחסית חדש, יחסית לתחום התעשייה.
צבי שילר: מה שאנחנו רואים למעלה זה כלב ים רובוטי, שבצד שמאל רואים איך הוא מגיב לתנועות, למגע של בן אדם, בצד ימין רואים למעשה את השימוש הצפוי שלו, כאשר אנשים קשישים מחזיקים אותו ומרגישים שיש להם מישהו בידיים.
מאיר שטרית: בעל חיים שלא מלכלך, לא עושה צרכים בבית.
צבי שילר: בדיוק.
צבי שילר: זאת אומרת יש לו את כל היתרונות של הרובוט, ואין לו את כל החסרונות של בעל חיים חי.
צבי שילר: והאמת היא שתמיד, זאת אומרת יש כאלה שאומרים – "תשמע, זה רובוט, אתה סומך על אינטראקציה בין רובוט לבן אדם?"
צבי שילר: והתשובה פה היא – לפעמים האינטראקציה הזאת עדיפה על בדידות ולהישאר גלמודים.
צבי שילר: זאת אומרת זה בהחלט פתרון איפה שאין פתרון יותר טוב.
צבי שילר: בצד שמאל למטה אנחנו רואים רובוט שעוזר לאיש נכה לאכול, זה פיתוח יפני.
צבי שילר: בצד ימין למטה רואים מערכת רובוטית שלמעשה עוזרת לאדם נכה לקום על הרגליים.
צבי שילר: זה פיתוח של חברה ישראלית.
צבי שילר: הם מאד רצו להיות כאן ולהציג את המערכת, אבל החברה קטנה והם אמרו לי – "אנחנו לא יכולים פשוט להפסיד בן אדם או שני אנשים ליום אחד, אנחנו עסוקים מאד בלהפיץ את המערכות שלנו לעולם".
צבי שילר: אז הם נמצאים פה בכורח המציאות של הצלחה.
מאיר שטרית: זו החברה שקיבלה בום גדול בעקבות פרסום באיזו שהיא תוכנית טלוויזיה אמריקאית?
צבי שילר: כן, כן בהחלט.
מאיר שטרית: ארגו מדיקל, שאנשים גילו שמשותקים יכולים ללכת.
צבי שילר: ברוכה הבאה חברת הכנסת רחל אדטו, שאני מקווה שהיא דווקא תתייחס או תוכל להתייחס לנושאים האלה, שהם סיעוד ורפואה בתחום הרובוטיקה.
צבי שילר: אז יש לנו כאן דוגמא שכשעושים פה רובוטיקה עושים את זה בגדול, ועושים את זה בצורה מוצלחת מאד.
צבי שילר: החקלאות – זה נושא שכבר בארץ מתחילים לטפל בו מהסיבה שרוצים בכל זאת לטפל בנושא העובדים הזרים, אני אגע בזה עוד מעט.
צבי שילר: באמצע אנחנו רואים רובוט די חדש לקטיפת תותי שדה, ולמעשה מה שרואים כאן זה חיישנים שמזהים איזה תות שדה לקטוף לפי הצבע.
צבי שילר: עכשיו, זה פיתוח זר, אני מצאתי את זה איפה שהוא, לא התעמקתי בו עדיין.
צבי שילר: בצד שמאל למטה רואים רובוט שחולב פרות, כמוהו נמצאים כבר בלא מעט מחלבות בארץ, ובמקום לקום בארבע בבוקר ולחלוב את הפרות, הרובוט עושה את זה טוב מאד, סביב השעון.
צבי שילר: לא נאריך בדיבור עכשיו על זה, כי יש לנו דברים אחרים.
צבי שילר: ואנחנו כמובן רואים רובוטים אחרים שהם בתחום החקלאות, במקרה הזה ביערות – חותכים, סוחבים בולי עץ וכו'.
צבי שילר: משק הבית הולך להיות תחום מאד מפותח בתחום הרובוטיקה.
צבי שילר: למעשה צופים שמשק הבית, או רובוטים למשק הבית, הם יתפסו את המרכיב העיקרי במספר הרובוטים שיפתחו בעתיד.
צבי שילר: מה שאנחנו רואים כאן זה שני רובוטים שהם שואבי אבק.
צבי שילר: זאת אומרת ניקיון הבית שאף אחד לא אוהב לעשות, בהחלט זה יכול להיעשות על ידי רובוטים.
צבי שילר: למטה מצד ימין רואים את הרובוט שמכסח דשא, יש לנו אחד כזה כאן; רובוט שמנקה בריכות, שוב המצאה ישראלית בכל העולם.
צבי שילר: בצד שמאל למטה יש רובוט ששומר על הבית.
צבי שילר: נראה כמו דינוזאור קטן, מסתובב בבית, מרחרח אם יש שריפה איפה שהוא או עשן, וגם מזהה אם יש איזה שהם אנשים לא קרויים בבית, ואם כן הוא פשוט נובח עליהם בצורה כזאת שהם בורחים, ומצלצל לבעל הבית אומר לו – "יש בעיה, תבוא מהר!"
צבי שילר: .     למעשה מצד שמאל אנחנו רואים גם כן רובוט במשק הבית, שבמקרה הזה הוא מכניס את הכביסה למכונת הכביסה.
צבי שילר: בעתיד אני צופה שרובוט כזה למעשה יהיה חלק ממכונת הכביסה, והוא פשוט ייקח את הכביסה, ימיין אותה, יכניס בפנים וכשהכל יתייבש הוא גם יקפל אותה, ויש היום רובוט שיודע לקפל כביסה.
צבי שילר: ברפואה – כמובן זה תחום מאד חשוב בתחום הרובוטיקה.
צבי שילר: בצד ימין אנחנו רואים רובוט שמו דה-וינצ'י.
צבי שילר: יש כזה אחד בארץ.
צבי שילר: החולה נמצא בצד ימין, הרופא יושב על המערכת בצד שמאל.
צבי שילר: זאת אומרת בתמונה הזאת המרחק בין החולה לרופא, למנתח  למעשה הוא משהו כמו 2 מטרים, אבל ברגע שהמרחק יכול להיות 2 מטרים, אפשר גם לשים אותו בחדר אחר, לשים אותו בעיר אחרת, ולשים אותה גם במדינה אחרת.
צבי שילר: זאת אומרת, האפשרויות האלה של לנתח בצורה על ידי מומחה – חולים במקומות נידחים, זה פתרון שאי אפשר היה לעשות אותו ללא רובוטיקה.
צבי שילר: בצד שמאל אנחנו רואים את הרובוט של חברת 'מזור', שלמעשה נמצא כאן וכנראה נשמע עליו קצת יותר מאוחר, שפותח לניתוחי חוט שדרה ולניתוחי מוח, תוצרת ישראל.
צבי שילר: תחום הביטחון כמובן קרוב לכולנו, וזה נושא שהתפתח בצורה משמעותית בתעשייה הישראלית.
צבי שילר: בצד ימין אנחנו רואים רובוט של חברת ג'יניוס, שמו גארדיום, ואם אני לא טועה הוא כבר היום מפטרל סביב הגדרות בעזה, ולשלוח רובוט שיפטרל שם במקום רכב עם חיילים, שיהיו חשופים למטעני צד וכו', זה כמובן הרבה יותר טוב, זו אלטרנטיבה הרבה יותר טובה מאשר להסתכן בחטיפה ובפציעה.
צבי שילר: למטה מימין אנחנו רואים רובוט אמריקאי, הייתי קורא לזה רובוט אישי לחייל שאפשר לשלוח אותו למקומות שונים.
צבי שילר: יש גם דוגמאות כאלה ישראליות, ואנחנו רואים אחת כאן.
צבי שילר: בצד שמאל אנחנו רואים מזל"טים, מל"טים, גם כלי שיט רובוטיים.
צבי שילר: כל זה רובוטיקה.
צבי שילר: באמצע אנחנו רואים חייל שלמעשה לובש מה שנקרא אקסו-סקלטון, שעוזר לו להרים משאות ולנוע בשטחים קשים ללא מאמץ גדול מדי.
צבי שילר: עכשיו, אלו למעשה דוגמאות מעטות, אפשר להמשיך בעוד כמה דוגמאות.
צבי שילר: יש דוגמא של רובוט אדם, אבל אני לא רוצה לצאת מתוך המצגת, ואם יהיה לי זמן בסוף אני אראה רובוט אדם שפותח כאח תאום לפרופסור שפיתח אותו.
צבי שילר: וכיוון שעוררתי את הסקרנות שלכם, בסוף המצגת שלי אני אחזור לתמונה ההיא כדי שנוכל להתרשם ממנה גם.
מאיר שטרית: אגב, יש לנו זמן, אני רוצה להגיד תודה ליושב ראש וועדת החינוך ולמנהלת הוועדה, שהם ויתרו על זמן השידור שלהם משעה 12 ואילך לטובתנו, כך שנוכל להמשיך יותר זמן ככל שיידרש.
צבי שילר: אנחנו איתך כאן.
מאיר שטרית: זה לא שכיח בכנסת שמוותרים על זמן שידור, שתדעו.
צבי שילר: אז אנחנו כאן, ויש לנו, העניין הוא שזה לא רק אני שרוצה לדבר, יש לנו לא מעט דוברים אחריי.
צבי שילר: בכל אופן, כל ההתפתחויות האלה, כמו שגם נאמר גם, השמיים הם הגבול, והשאלה למה זה קורה.
צבי שילר: זאת אומרת חוץ מההתלהבות, הסקרנות המדעית, שכשאתה נותן כסף למדען אז הוא מדמיין, חושב קדימה ומשתמש בכסף לעשות דברים שאף אחד לא עשה בעבר.
צבי שילר: זה מובן מאליו.
צבי שילר: בנוסף לזה, קיימים צרכים אמיתיים שדורשים את פיתוח הרובוטיקה, ולא נראה שיש פתרונות אחרים לטובת הבעיות האלה.
צבי שילר: והנושא שמכאיב למעשה או כואב לרוב המדינות המתפתחות, הוא למעשה הנושא של האוכלוסייה המתבגרת.
צבי שילר: עכשיו, זה נושא שכבר ב-10 שנים האחרונות מדברים עליו ביפן, או קצת לפני.
צבי שילר: גם באירופה זיהו את זה כבעיה רצינית שדורשת פתרון והמספרים הם כאלה – היום היחס בין אנשים נתמכים ונתמכים זה אומר או נכים או קשישים מעל 85 למשל, היחס בין אנשים נתמכים לאוכלוסייה עובדת הם 1 ל-4.
צבי שילר: זאת אומרת על כל 4 אנשים עובדים, יש 1 נתמך.
צבי שילר: אז אם אתה מה-4 האלה מוריד 1 שיתמוך בנתמך, עדיין יש לך 3 אנשים שעובדים.
צבי שילר: בשנת 2050 הצפי הוא שהיחס הזה ירד ל-1 ל-2.
צבי שילר: זאת אומרת על כל נתמך יהיו רק 2 אנשים עובדים.
מאיר שטרית: אצלנו זה יהיה על כל עובד שני מתמחים.
צבי שילר: יכול להיות, אולי ב-2030.
צבי שילר: ואז כמובן הבעיה היא בלתי נסבלת, וכשמסתכלים קדימה חייבים למצוא לזה פתרון.
צבי שילר: אי אפשר להתעלם מהבעיה הזאת.זאת אומרת אי אפשר להגיד אוקי, רובוט זה דבר יפה, אולי כן נעשה, אולי לא נעשה.
צבי שילר: אין לנו ברירה.
צבי שילר: חייבים לעשות.
צבי שילר: והפתרון כמובן הוא לעזור לתמיכה הזאת באמצעים  מכאניים או באמצעות רובוטים.
צבי שילר: ההתייעלות בתעשייה זו בעיה שהיא למעשה זאת הייתה הסיבה שבתחילת התהליך הזה פתחו את הרובוטים ביפן.
צבי שילר: ביפן הייתה בעיה שהתעשייה בשנות ה-80 התפתחה, לא היו להם אנשים לאייש את התעשיות האלה, והם לא כמונו לא מביאים עובדים זרים, אז הם פתרו את הבעיה על ידי רובוטיקה, וזה באמת קידם להם את התעשייה בצורה משמעותית.
צבי שילר: וכמובן שיפור איכות החיים, אנחנו כל פעם רוצים לחיות יותר טוב, יותר נוח, לא לנקות את השירותים לבד, לא לעשות את הניקיונות בבית, עדיף שמישהו אחר יעשה את זה, ולא תמיד עובדים זרים יכולים לעשות  לנו את העבודה.
צבי שילר: אז זה הרבה יותר חברתי ויותר אנושי לתת את זה לאיזו מכונה, שנטיל עליה את הדבר הזה.
צבי שילר: עכשיו, מה קורה בישראל?
צבי שילר: אלו הבעיות של כל העולם, מה הבעיות הספציפיות שלנו.
צבי שילר: דו"ח מקוב שנכתב לפני שנתיים שלוש, למעשה זיהה בעיה של פריון נמוך בצורה משמעותית בתעשייה הישראלית, בתעשייה המסורתית הישראלית.
צבי שילר: יש תעשיית הייטק ויש תעשייה מסורתית.
צבי שילר: התעשייה המסורתית היא זאת שמייצרת את הלחם, את המוצרים, את כל הדברים שאי אפשר לקרוא להם הייטק, והם מצאו שפריון בתעשייה הישראלית למעשה הוא 50% מהפריון הנהוג בארצות הברית או בארצות המערב.
צבי שילר: ואם המצב הזה ימשיך, התעשייה הזאת פשוט תעלם, לא תהיה לנו פה תעשייה מסורתית, וזאת תעשייה שכל מדינה חייבת שתהיה לה תעשייה מהסוג הזה.
צבי שילר: אז זו בעיה אחת.
צבי שילר: עובדים זרים – אחרי דו"ח מקוב נכתב דו"ח אקשטיין.
צבי שילר: פרופסור אקשטיין משנה לנגיד בנק ישראל, שזיהה את הבעיה של העובדים הזרים וזיהו אותה כבעיה משמעותית גם למשק וגם לחברה הישראלית ונדמה לי שהם ציינו שם שיש כיום בסביבות 250,000 עובדים זרים בישראל, כאשר נדמה לי מספר המובטלים הוא בסביבות ה-300,000.
צבי שילר: זאת אומרת המספר הזה הוא מספר משמעותי, וגם זה דורש פתרון.
צבי שילר: וכמובן תעשיית ההייטק שהגיעה לבשלות ולבגרות, באופן טבעי, אי אפשר להאשים אותם בזה, אבל הם למעשה היום מחפשים אפיקים חדשים כדי לחדש או להתחדש, ולהמשיך את הצמיחה הפנומנאלית שהייתה להם ב-20 השנים האחרונות.
צבי שילר: ומה שמשותף לכל הבעיות האלה זה למעשה רובוטיקה ההולכת לפתור כל אחת מהן.
צבי שילר: עכשיו, כשמסתכלים על הבעיות בצורה סקטוריאלית, לא כל כך שמים לב שהבעיות שלי יכולות גם לפתור את הבעיות של השכן, וזה מה שאנחנו מנסים לעשות כאן.
צבי שילר: להסתכל על הבעיה בצורה כללית, ולזהות את הרובוטיקה כתורמת למגוון רחב של בעיות אמיתיות בישראל.
צבי שילר: עכשיו, כל הבעיות האלה והצורך האמיתי ברובוטיקה, למעשה הוביל לתחזיות מאד אופטימיות של תעשיית הרובוטיקה בעתיד.
צבי שילר: בקוריאה התחזית היא הכי אופטימית שמצאתי, והם צופים שבעוד למעשה 10 שנים, תעשיית הרובוטיקה תגדל לגודל של 450 מיליארד דולר.
צבי שילר: עכשיו, סדר גודל כדי להבין כמה זה גדול – תעשיית הרכב האמריקאית היא בגודל של 380 מיליארד דולר.
צבי שילר: עכשיו, אני לא יודע מה גודל תעשיית הרכב בכל העולם, אבל זה מספר לא קטן.
צבי שילר: ואם זה מספר כזה גדול, כדאי להיות חלק מהתעשייה הזאת.
צבי שילר: כמובן שתחזית אחרת צופה שתעשיית הרובוטיקה תחצה את תעשיית הרכב תוך 15 שנה.
צבי שילר: מה קורה בעולם – אפשר לסרוק את כל מה שקורה בעולם, בחרתי רק במדינה אחת, שהיא למעשה, אני מקווה, תשמש דוגמא למה אנחנו צריכים לעשות.
צבי שילר: כי הם כבר עושים את זה כבר 10 שנים, וזו קוריאה שהציבה לעצמה מטרה להפוך תוך, עכשיו זה כבר בערך תוך 8 שנים, להפוך למעצמת רובוטיקה בין שלוש המובילות בעולם.
צבי שילר: הם כרגע בן 10-15 המובילות בעולם, רוצים לשדרג את עצמם למקום השלישי, והם היחידים, ויכול להיות שזו דוגמא גם לנו, שחוקקו את חוק הרובוטיקה רק לפני שנתיים.
צבי שילר: עכשיו, זה לא חוק הרובוטיקה של אסימוב, ואגב הם גם עובדים על זה.
צבי שילר: זאת אומרת אחרי החוק הזה, ותיכף אני אזכיר אותו בכמה מילים, הם גם עכשיו מחוקקים את חוקי ההתנהגות איך רובוטים צריכים להתנהג, ומה צריך לעשות כדי שלא יהרגו אחד את השני.
צבי שילר: החוק הזה למעשה מכתיב את הקמת מכון לאומי לרובוטיקה בקוריאה, את הקמת פארק רובוטיקה שכבר התחילו להקים אותו, נכנס לפעולה בעוד שנה שנתיים, בהשקעה של מיליארד דולר, והקמת חברת השקעות שתסייע לתעשיית הרובוטיקה למעשה לקום.
צבי שילר: תוך 5 שנים הם השקיעו 450 מיליארד,
מאיר שטרית: 450 מיליון נראה לי.
צבי שילר: יכול להיות שאני טועה פה, סליחה.
צבי שילר: חצי מיליארד דולר, וההשקעה הזאת כבר הניבה פירות.
צבי שילר: קמו שם סדר גודל של 60 חברות חדשות.
צבי שילר: יש להם כ-170 חברות בכל התעשייה, והצמיחה של החברות האלה היא פנומנאלית, ואתה יכול להשיג את זה כשאתה מתחיל משהו חדש.
צבי שילר: כשאתה מגיע למשהו כבר די בשל, אתה לא יכול לצפות לצמיחה בשנה של 30 וכמה אחוז, והם מקווים שבעוד 10 שנים התעשייה הזאת תגדל לסדר גודל של 200,000 מועסקים.
צבי שילר: עכשיו, אם אנחנו שמים לב שקוריאה היא למעשה בסדר גודל של אוכלוסייה, הם פי 10 ממדינת ישראל, אז למעשה אנחנו נסתפק ב-20,000 עובדים בתעשייה שלנו, בעוד 10 שנים.
צבי שילר: מה קורה בישראל?
צבי שילר: קיימת פעילות ענפה באקדמיה ברובוטיקה.
צבי שילר: מה שמציין אותה זה לא כל כך ההיקף, אלא האיכות ויש לי דוגמא ספציפית שאני זוכר אותה ואני אשתף אתכם איתה.
צבי שילר: זה שבאחד הכנסים ישבתי ליד עורך העיתון המוביל ברובוטיקה - On Robotic Automation   הוא אמר לי שהוא עשה שם איזה שהוא סקר, שישראל הייתה במקום הראשון ביחס בין מספר המאמרים שהוגשו לז'ורנל הזה, ומספר המאמרים שהתקבלו.
צבי שילר: עכשיו, אז באותה שנה מספר המאמרים שהוגשו היו 6 או 7, וחשבתי שזה מספר קטן, ומסתבר שבגרמניה הגישו 7 או 8. זאת אומרת היינו כבר באותה שנה, וזה היה לפני 3 או 4 שנים, כבר הצטיינו בחזית הזאת.
צבי שילר: לדעתי הבעיה היא שהתקציבים ונשמע אחרים שידברו על זה, שהתקציבים באים לא מעט ממקורות זרים.
צבי שילר: ממשרד הביטחון יש חלק משמעותי של התקציבים, ומשרד החקלאות לאחרונה התחיל להקציב כספים לטובת הנושא הזה.
צבי שילר: כשאנחנו מסתכלים על התעשייה, זיהינו, ושוב, זיהינו על פי שמות והכרה אישית, היכרות אישית – כ-15 חברות ו-15 חברות אי אפשר לקרוא לזה תעשייה.
צבי שילר: לעומת זה, כולן מובילות בשוק, כל אחת בתחומה, וזה משהו שאנחנו צריכים לעודד.
צבי שילר: גודל התעשייה הוא סדר גודל של 500 איש, וזה מספר יחסית קטן מאד.
צבי שילר: לעומת זה התפוקה של התעשייה היא מאד מאד גבוהה.
צבי שילר: אנחנו רואים גרפים בצד שמאל, האדום מייצג את תעשיית הרובוטיקה, הכחול את תעשיית ההייטק, ואנחנו רואים שהצמיחה ב-10 שנים האחרונות בתעשיית הרובוטיקה, הייתה הרבה יותר גבוהה מתעשיית ההייטק, שזה אומר אם אנחנו רק נעזור לתעשייה הזאת, אנחנו נקבל תוצאות הרבה יותר טובות.
צבי שילר: עכשיו, מה אנחנו עושים עם כל הנתונים האלה?
צבי שילר: אנחנו יכולים לשבת על הגדר, ולשבת על הגדר יותר מדי זמן זה יכול להיות כואב, אז כדי לרדת מהגדר ולעשות משהו.
צבי שילר: אבל אם נשב על הגדר, אנחנו פשוט נחכה ונראה את כל העולם נכנס לתוך תחום הרובוטיקה, וקוצר את הפירות של התעשייה הגדולה הזאת, שהולכת להיווצר.
צבי שילר: עכשיו, לעומת זה, אנחנו יכולים להיכנס לתוך התהליך הזה, וכשאנחנו מדברים על התהליך אנחנו מזהים שאנחנו כיום נמצאים בתחילתו של הגל השני של מחזור ההתפתחות של טכנולוגית הרובוטיקה, והמחזוריות הזאת שדברים מתלהבים מהם בהתחלה, אחרי זה נרדמים ואחרי זה מתלהבים מזה שוב, זה למעשה התפתחות או מחזור טיפוסי של התפתחות טכנולוגיות.
צבי שילר: ואני פשוט זוכר ששנות ה-80 היו הגל הראשון.
צבי שילר: ומי שהתאכזב בגל הראשון וחשב שזה הסוף של הרובוטיקה, כמובן עשה טעות.
צבי שילר: אנחנו כרגע נמצאים בתחילתו של הגל השני.
צבי שילר: עכשיו, אם אנחנו נמצאים בתחילת הגל, סף הכניסה עדיין נמוך, המקומות עדיין לא כולם תפוסים בתחום הרובוטיקה, אפשר לחדש, ואפשר להתחיל להשפיע ולמעשה להתמקם במקום טוב בשוק העולמי.
צבי שילר: אנחנו נעשה את זה תוך ניצול תשתיות קיימות בישראל בזכות תעשיית ההייטק, ההתפתחות של התעשייה ב-20 שנים האחרונות.
צבי שילר: למעשה יש לנו את רוב התשתיות כדי להקים את התעשייה ובניגוד לתחומים אחרים, אנחנו לא צריכים להתחיל מאפס.
צבי שילר: יש לנו אנשי תוכנה, יש אנשי אלקטרוניקה, יש אנשי בקרה, בינה מלאכותית.
צבי שילר: למעשה הכל קיים, צריך לחבר את זה ביחד ולתת להם את הכיוון, לשם צריך ללכת.
צבי שילר: ואם נעשה את זה, יש סיכוי גדול שתעשיית הרובוטיקה למעשה תהווה או תשמש כקטר שימשיך להוביל את תעשיית ההייטק להישגים כמו שהם השיגו בעבר.
צבי שילר: יעדים – זאת אומרת אי אפשר להביע חזון או להציע חזון בלי להצביע על יעדים ספציפיים וחשבנו שאנחנו רוצים תוך שלוש שנים שיהיו פה לא 15 חברות אלא 50 חברות, ו-50 חברות כבר אפשר לקרוא לזה תעשייה.
צבי שילר: לא אני המצאתי את זה, שמעתי את זה ממנהלת הבורסה, כשהיא לקחה כדוגמא את תעשיית הביוטכנולוגיה, ששם יש 54 חברות, והיא קראה לזה תעשייה, ויש שם מאסה קריטית.
צבי שילר: אנחנו רוצים להיות במקום הזה תוך 3 שנים, תוך 5 להכפיל את המספר הזה ל-100.
צבי שילר: אם נעשה את זה, אי אפשר יהיה להתעלם מאיתנו כמעצמה בתחום הזה.
צבי שילר: וכמובן, אנחנו גם רוצים לארח כאן את כנס הרובוטיקה העולמי.
צבי שילר: יש קצת בעיה להזמין אותם לכאן, כי הם כבר תפוסים איזה 7 או 8 שנים מראש, אבל אם אנחנו נקבל את התמיכה ואת העידוד של משרד המדע, אנחנו נפנה לארגון הזה, ונגיד להם – שנת 2008 או 2009 אנחנו מקיימים את הכנס הזה כאן,
דניאל הרשקוביץ: 2008?
דניאל הרשקוביץ: 2009?
דניאל הרשקוביץ: אתם הולכים אחורה?
צבי שילר: לא, לא, סליחה, סליחה, 2018, אם אפשר למחוק את זה מהשידור הישיר.
צבי שילר: 2018, 2019, צריך לבדוק עם הארגון, אבל לא העזתי לבקש מהם את הדבר הזה.
צבי שילר: אגב, אם נבקש הם יבואו, כי הם בהחלט, זאת אומרת יש מוניטין טוב מאד לתעשייה הישראלית, גם ברובוטיקה.
צבי שילר: הבעיה היא שאנחנו חייבים את תמיכת המדינה כדי לעמוד בהתחייבות כזאת, וזה משהו שאנחנו רוצים לעשות.
דניאל הרשקוביץ: תגישו לנו הצעה.
צבי שילר: וודאי.
צבי שילר: וכמובן, כל החזון הזה עומד בקנה אחד עם החזון של ראש הממשלה, שהביע אותו בכנס 'ישראל 2021' רק לפני שבוע שבועיים, שהוא שואף שהמדינה תגיע להיות אחת מ-15 המובילות בתל"ג לנפש.
צבי שילר: כיום אני לא בטוח מה המקום שלנו.
צבי שילר: זאת אומרת כולנו רוצים להתקדם, הרובוטיקה לדעתי תקדם אותנו לשם וכמובן ההמלצות שלנו לוועדה ולשר המדע.
צבי שילר: אנחנו רוצים לנצל את ההזדמנות הזאת ולבקש את שר המדע להקצות משאבים יעודים למחקר ברובוטיקה באקדמיה.
צבי שילר: תיכף אנחנו נשמע אחרים מדברים על זה, המצב שם לא כל כך טוב.
צבי שילר: אנחנו רוצים את וועדת המדע לסייע לנו  לשכנע את משרד התעשייה והמסחר ואת המדען הראשי, להקצות משאבים ספציפיים לתחום הרובוטיקה בתקציב המדען.
צבי שילר: היום אין עדיפות לנושא הרובוטיקה ולכן בוא נגיד ברגע שאין עדיפות, אז גם מספר החברות שצצות הוא לא גדול.
צבי שילר: בנוסף, היינו רוצים להוסיף שוב, אנחנו מבקשים את עזרת יושב ראש הוועדה, להוסיף את תחום הרובוטיקה לחוק עידוד השקעות ההון.
צבי שילר: כרגע נמצאים שם שני תחומים בצורה ספציפית והם ננו טכנולוגיה וביו טכנולוגיה, ואני לא רואה סיבה, כשאנחנו מסתכלים על הפוטנציאל הרב של תחום הרובוטיקה,  למה רובוטיקה לא תהיה אחד מהתחומים האלה.
צבי שילר: ואחרון אחרון חביב בהמלצות שלי, זה להקים מכון לאומי לרובוטיקה בארץ, כנראה בדומה למה שמקימים בקוריאה, וזה כדי לשמש לגשר בין המחקר האקדמי והיישום התעשייתי, כי ללא זה למעשה כל אחד יעבוד לחוד, ולא תהיה סינרגיה בין השניים.
צבי שילר: עכשיו, אני סיימתי פה את המצגת שלי.
צבי שילר: אם יש לי זמן, אם אתה רוצה לראות ואם לא נראה את זה אחר כך.
מאיר שטרית: את התערוכה נמשיך בסוף, אחרי שניתן לכמה דוברים נוספים.
צבי שילר: עכשיו למעשה כרגע יש כמה דוברים אחריי שרוצים להציג את התעשייה.
מאיר שטרית: קודם כל אני מודה לפרופסור שילר על המצגת המאלפת, אני חושב שהיא מדברת בעד עצמה, ויש פה בקהל גם אנשים שיש להם מחשבות אחרות לגבי מה צריך לעשות ברובוטיקה.
מאיר שטרית: אני גם רוצה לשבח את התעשייה הפרטית, כי בעצם היום כל מה שנעשה בתחום הרובוטיקה, והוא די מעניין ומרתק, נעשה על ידי אנשים פרטיים, על ידי תעשיות פרטיות, וגם אולי ממשלתיות, אבל על ידי התעשייה בלבד, בלי תמיכה ממוקדת של המדינה.
מאיר שטרית: אני מקווה שנוכל לשנות את הדבר הזה.
מאיר שטרית: נמצאת איתנו אגב גם הגברת לידיה לזנס, סגנית המדען הראשי בתמ"ת שנמצאת כאן איתנו בדיון, ואני מקווה שגם הדיון היום יעביר אותה לצד שלנו, לדחוף את הרובוטיקה אצל המדען.
לידיה לזנס: זה כל הזמן נדחף.
מאיר שטרית: לדחוף את הנושא של רובוטיקה אצל המדען הראשי.
מאיר שטרית: אני חושב שבאמת זה נכון לעשות את זה, כי זה באמת פוטנציאל ענק, כמו ששמענו בתעשייה.
מאיר שטרית: אני עכשיו אעביר את רשות הדיבור כמובן לקבוצה של אנשים שנמצאים איתנו, ושרוצים להציג כל אחד את התחום שלו.
מאיר שטרית: הראשונה – פרופסור יעל אידן לגבי מחקרים באקדמיה.
יעל אידן: שלום, לכבוד רב לי.
יעל אידן: אני יעל אידן, משנה לרקטור ובעיקר חוקרת בתחום הרובוטיקה, ובעיקר מכשירה את דור העתיד, שאני מקווה שיכול להצטרף לתעשייה שאנחנו מסוגלים לפתח כאן בארץ.
יעל אידן: אני אציג במסגרת הזמן הקצר מאד שמוקצה, את המחקר בכלל האקדמיה בארץ.
מאיר שטרית: לא אמרת באיזה מוסד את.
יעל אידן: אוניברסיטת בן גוריון בנגב.
יעל אידן: כן, חשוב.
יעל אידן: אני אציג את המחקר בכלל האקדמיה בארץ, כאשר אנחנו הכנו גם מצגת הרבה יותר ארוכה שמפרטת קצת יותר.
יעל אידן: אם תרצו נוכל להציג את זה בהמשך.
מאיר שטרית: או שתעבירי לי את זה.
יעל אידן: אנחנו משאירים לכם עותק.
יעל אידן: גם המצגת המקיפה, שהיא תרומה של כל המוסדות העוסקים במלאכה, היא כמובן רק ראשי פרקים.
יעל אידן: כל חוקר הציג רק שני מחקרים עיקריים שלו, וכמובן שאתם מוזמנים לבקר במוסדות העוסקים בעשייה, ואני חושבת שאתם תראו הרבה מאד דברים.
יעל אידן: המחקר בתחום הרובוטיקה מתבצע בכל שבע האוניברסיטאות, ובנוסף במספר מוקדים נוספים – בצלאל, המרכז האוניברסיטאי אריאל, המכללה להנדסה בראודה, ומינהל המחקר החקלאי, ומה שאני מציגה כאן הוא בעצם לקט של כל המוסדות העוסקים.
יעל אידן: מתבצע מחקר מן השורה הראשונה בעולם, בשיתוף פעולה עם המוסדות המובילים בעולם באירופה, ארצות הברית, יפן, קוריאה ועוד.
יעל אידן: כפי שפרופסור שילר ציין, הרבה מאד מהתקציבים מגיעים לצערנו הרב מחוץ.
יעל אידן: משרד המדע יש לו תקציבים, אבל תקציבים קטנים, זניחים לרובוטיקה.
יעל אידן: וכמובן, יש הרבה מאד מהמלאכה, ותיכף תראו, שנעשית בתחום הביטחון ושם כן מגיעים הרבה מאד תקציבים.
יעל אידן: מתבצע מחקר בין תחומי.
יעל אידן: מה שמאפיין את הרובוטיקה זה מחקר בין תחומי, וכפי שאתם רואים כאן, רשומים כל השותפים במחקרים המדהימים שאני רק אציג חלק מהם.
יעל אידן: דרוש שיתוף פעולה בין הדיסציפלינות השונות.
יעל אידן: שותפים מדעי המוח, פסיכולוגיה, ביולוגיה, וכמובן כל ההנדסות – הנדסת חשמל ומחשבים, מכונות, תעשייה וניהול, מדעי המחשב.
יעל אידן: ובעצם כל המחקרים כאן הם שיתוף פעולה של הדיסציפלינות האלה.
יעל אידן: אי אפשר להיכנס לתחום הרובוטיקה רק מכיוון אחד.
יעל אידן: תחומי המחקר שבהם עוסקים החוקרים בארץ, אחד – תכן מכני.
יעל אידן: אנחנו מדברים על תכן בנייה ועיצוב של רובוטים.
יעל אידן: כל מה שאתם רואים כאן זה פרי עשייה אקדמיה ישראלית.
יעל אידן: תכן בנייה ועיצוב של רובוטים – אנחנו מדברים על פיתוח של רובוטים עם עבירות גבוהה לתנאי שטח קשים.
יעל אידן: אנחנו מדברים מצד שני על רובוטים זעירים ליישומי רפואה.
יעל אידן: נחשים רובוטים למיפוי מנהרות, רובוט עכביש, חלזונות, פיתוח של רובוטיקה גמישה, ושוב, המצגת המלאה תישאר כאן, תוכלו לראות, להיכנס לעומק, וכמובן להנות.
מאיר שטרית: אם מותר לי רק להעיר הערה אחת, אני חושב שכשדיברת על היכולת של תנועה בחוץ, באותם דברים של ביל גייטס, הוא ציין שאחד הדברים שהוא התרשם מאד, זו היכולת באמת של רובוטים לזהות את מה שנקרא בתנאי שטח, לנוע ולהתחשב במכשולים, ולנוע במהירות.
מאיר שטרית: יש מושג שנקרא – 'דארפה' – זו הסוכנות האמריקאית למחקר בטחוני מתקדם, שעשו תחרות בשנת 2004 שנקראה – 'האתגר הגדול ב-2004' והתחרות הייתה לפתח מכונית רובוטית שתיסע לבד, בלי נהג, במסלול של 227 קילומטר.
מאיר שטרית: ב-2004 המכוניות כולן, מי שהצליח בכלל לפני שהתפרקו, עברו 12 קילומטר והתפרקו.
מאיר שטרית: ב-2005 6 או 7 כאלה רובוטים הגיעו לסוף המסלול, והראשון עשה זאת זה במהירות של 30 קילומטר לשעה.
מאיר שטרית: זה היה בשנת 2005, ומאז המהירות מתקדמת.
מאיר שטרית: היום כמעט יש מכוניות שיכולות לנסוע בעצם בלי נהג, בכל מקום, בתנאי מדבר, אפילו לא בכביש, בין מכשולים ולעבור מכשולים וכו'.
מאיר שטרית: זאת אומרת אני רק רוצה להצביע על מה שאומרת פרופסור יעל אידן, על הפוטנציאל באמת, ועל העובדה שיש התפתחות פנטסטית בתחומים הללו.
מאיר שטרית: אמר לי פעם מישהו, ואני בזה אסיים, כשהשתתפתי בכנס הרובוטיקה אגב, פגשתי מישהו שאמר לי – "אתה יודע מה התפקיד של טייס במטוס נוסעים?"
מאיר שטרית: אמרתי לו "מה זאת אומרת?
מאיר שטרית: להטיס את המטוס".
מאיר שטרית: הוא אומר " מה פתאום?
מאיר שטרית: זה ממש לא נכון".
מאיר שטרית: אמרתי – "מה כן?"
מאיר שטרית: אז הוא אומר לי "שני דברים – לרסק את המטוס ולמכור כרטיסים".
מאיר שטרית: אמרתי – "מה זאת אומרת?"
מאיר שטרית: אז הוא אומר לי "תראה, היום מטוסי הנוסעים כולם יכולים להמריא לבד, לנחות לבד, בלי התערבות של טייס בכלל.
מאיר שטרית: אין שום בעיה, כל המטוסים מסודרים כך שהם יכולים לטוס ולהמריא לבד".
מאיר שטרית: הוא אומר "בכל התאונות שהיו, עיקר הסיבות להתרסקות המטוס הייתה טעות של הטייס".
מאיר שטרית: אבל הוא אומר, סיבה שנייה למכור כרטיסים הוא אומר – "תנסה לשכנע את הסבתא שלי  לטוס במטוס בלי טייס".
מאיר שטרית: לכן צריך טייס, כדי שימכור כרטיסים.
יעל אידן: טוב, אז א' ישראל הייתה שותפה בתחרות של 'דארפה', ויש פה מספר מכובדים שהשתתפו בתחרות, וגם הגיעו,
מאיר שטרית: היה רכב ישראלי?
קריאה: מקום שני.
יעל אידן: וודאי, וודאי.
מאיר שטרית: יש לכם דוברים לא טובים.
יעל אידן: וגם עם הצלחות מוכחות.
יעל אידן: חוץ מזה אתם רואים כאן מצד ימין למעלה נחש רובוטי, פיתוח ישראלי.
יעל אידן: אתם רואים פה רכבים שפותחו בארץ בעלי עבירות גבוהה ביותר, יכולות טיפוס, יכולות כניסה למקומות צרים, והכל פיתוח ישראלי והכל עובד בשטח.
יעל אידן: תחומי מחקר נוספים זה בתחום חישה ובקרה, פיתוח של אלגוריתמיקה מתקדמת, כבר ציינו, ראייה ממוחשבת ופה כל יכולות המחשוב נכנסות ונכנסות בצורה חזקה מאד.
יעל אידן: חקר ובקרת תנועה אנושית, חקר של תנועה של תמנונים.
יעל אידן: מתוך התנועה האנושית ומתוך תנועת תמנונים אנחנו רוצים לפתח תנועה יותר משוכללת ויותר מתקדמת בעולם הרובוטיקה.
יעל אידן: אנחנו לומדים לבצע אחיזה, מניפולציה של גופים.
יעל אידן: מפתחים מודלים מתמטיים של תנועה, ויכולים על ידי זה לקדם את כל הנושא הזה של יומנואיד.
יעל אידן: תחומי מחקר נוספים – למידה רובוטית.
יעל אידן: אנחנו מנסים ללמד את הרובוטים להיות אדפטיביים, להיכנס לנושאים חדשים, משימות חדשות, תנאים  חדשים שהם לא היו מסוגלים להכיר.
יעל אידן: ללמד את הרובוטים לשתף פעולה בינם לבין עצמם וזה אולי יכול להיות פתרון להצבעות בכנסת, כאשר את חברי הכנסת אני לא בטוחה שניתן יהיה ללמד לשתף פעולה, את הרובוטים  אנחנו יכולים.
יעל אידן: הם גם יכולים לענות למצבים משתנים.
יעל אידן: אנחנו מלמדים שיתוף פעולה בין האדם לבין הרובוט.
יעל אידן: הנחת היסוד שבסביבות מאד קשות, מאד מסובכות – הרובוט לא יוכל לעבוד בצורה עצמאית, צריך בן אדם בתוך הלופ.
יעל אידן: השאלה היא איך מכניסים את בן האדם בתוך הלופ.
יעל אידן: אנחנו מדברים על פיתוח של ממשקי הפעלה, מערכות הדמיה, הכוונה.
יעל אידן: מכשיר מגע למנתח, שייתן תצוגה תלת ממדית תוך כדי הניתוח.
יעל אידן: יש עבודה רבה שנעשית בכיוון של להקות רובוטים.
יעל אידן: פיתוח אלגוריתמים ללהקות הרובוטים, לסיור גבולות, סיורים בתוך בניינים, שיתוף פעולה בתעשייה גמישה.
יעל אידן: אנחנו מדברים על תעשיית העתיד שתהיה תעשייה גמישה.
יעל אידן: צריכה להיות מידה של אדפטיביות.