GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסי טובול: בהמשך לדברים של מר רוני דיין, אנחנו לא מחליפים אף אחד, אנחנו מזמינים גופים אלינו, אנחנו פתוחים לשיתופי פעולה וכמו שאתם רואים פה, זה קמצוץ של שיתופי פעולה שלהב"ה משתפת עם גורמים שונים בתחומים שונים.
יוסי טובול: לגבי בתי ספר ממוחשבים, בתי ספר ממוחשבים בציוד חדיש אנחנו מעדיפים שלא יבואו אלינו, אנחנו רוצים את השירות הזה באותם בתי ספר ואותם מוסדות חינוך ששם זה לא נמצא.
יוסי טובול: זה מה שקורה בפועל, למרות שגם מבתי ספר עם ציוד יותר חדיש מגיעים אלינו, אבל לא ניכנס לזה.
יוסי טובול: העבודה עם הרשות והחלק שלה הוא מאוד קריטי בעבודה היום יומית השוטפת עם להב"ה.
יוסי טובול: נזכיר רק שהרשות היא זו שמקצה את המבנה, דואגת לעשות את ההתאמות הנדרשות וחשוב מאוד מאוד שכל הגורמים הרלוונטיים בתוך העיר יירתמו וישתפו פעולה.
יוסי טובול: אנחנו מקימים בכל יישוב ועדות היגוי בנושא רווחה ובנושא חינוך שמנהל מרכז להב"ה שותף ופעיל, והחלק של השיתוף הוא מאוד מאוד קריטי ומשמעותי להצלחה של להב"ה.
יוסי טובול: נגיע להיום.
יוסי טובול: בינואר השנה התקבלה החלטה במשרד, שר האוצר והמנהל הכללי החליטו על הרחבה של להב"ה.
יוסי טובול: במסגרת ההחלטה הזו יוקמו 17 מרכזי להב"ה נוספים, בנוסף ל-14 הקיימים, ובאמת משרד האוצר קיבל החלטה שלדעתי היא מאוד מאוד משמעותית וקריטית לטיפול באוכלוסייה שהיא זקוקה לשירות הזה.
מאיר שטרית: אם אני רואה שב-2010 התקציב שהוצא בפועל, לא התקציב המקורי, 7.7 מיליון, בפועל יצא 12.4 מיליון, איך ב-2011 אתם מתכננים 25.9 מיליון, שזה פי שתיים?
רוברט טיבייב: וזה קורה במשרד האוצר.
טל הרמתי: הפרויקט יותר מהוכפל, מ-14 מרכזים אנחנו רוצים ל---
מאיר שטרית: התקציב לא יכסה.
טל הרמתי: ---לעבור ל-31 מרכזים.
מאיר שטרית: מ-14 להוסיף עוד 17, התקציב הזה לא---
טל הרמתי: עשו את ההבחנה בין מה שנקרא תקציב ההקמה הראשוני לבין התקציב השוטף.
טל הרמתי: מר יוסי טובול יפרט בהמשך כמה פחות או יותר העלות השנתית של מרכז, ונבין את זה.
רוברט טיבייב: יש פשוט תופעה כל הזמן, התכנית המקורית הרבה יותר קטנה מהתכנית הביצועית.
רוברט טיבייב: זו ממש תופעה.
מאיר שטרית: יש תקציב קטן ואין להם בררה, צריך לשלם את המשכורות.
מאיר שטרית: למה לא תחליט על תקציב פעם אחת וזהו?
טל הרמתי: התקציב הנדרש הוא התקציב האופטימלי לתפעול של מרכז להב"ה.
טל הרמתי: אנחנו מבינים ואנחנו יודעים שישנם אילוצים ואנחנו מתאימים את עצמנו ל...
מאיר שטרית: והתקציב המתכונן ל-2011 יספיק לך לעשות 31 מרכזים?
טל הרמתי: זה יספיק לנו להקים את המרכזים בצפי הנוכחי ואם יידרש אז תהיה תוספת.
יוסי טובול: קיבלנו גם הבטחה כזו מאגף התקציבים.
יוסי טובול: מרכזי להב"ה החדשים, או יותר נכון היישובים שנבחרו נבחרו על פי קריטריונים ואמות מידה מאוד מאוד ברורים.
יוסי טובול: בגדול כל היישובים שנבחרו הם על פי נותני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, הם משויכים לאשכול 5 ומטה עם אוכלוסייה שמונה לפחות 20,000 תושבים, יש קריטריונים נוספים שלא מפורטים פה.
יוסי טובול: הדגש הושם בשלב הזה על אוכלוסיית המיעוטים, החרדים וביישובים שבהם יש ריכוז גבוה יחסית של יוצאי אתיופיה.
יוסי טובול: אלה היישובים שכבר נמצאים בתהליך של הקמה, חלקם בתהליך מתקדם מאוד של כבר כמעט מוכנות להפעלה, ואחרים קצת מדשדשים מסיבות אובייקטיביות כאלה ואחרות.
מאיר שטרית: ירושלים נמצאת לפי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה פחות מאשכול 5?
יוסי טובול: ירושלים נמצאת באשכול 3.
מאיר שטרית: בגלל חרדים והערבים.
יוסי טובול: ראש עיריית ירושלים בעצם הפנה אותנו ואמר לנו, 'אתם תטפלו בהקמת מרכז להב"ה מול מינהל החינוך החרדי בירושלים', כך שהוא יוקם ברחוב הטורים שזה מעוז השכונה החרדית בירושלים.
מאיר שטרית: אני מניח שעושים את זה בכל להב"ה, יש מערכת ביטחונית שמונעת גלישה לאתרים של הסתה ואלימות ומין וכל הדברים האלה.
יוסי טובול: התפיסה שלנו היא שאנחנו מתאימים את התכנים שלנו לצרכים של האוכלוסייה.
מאיר שטרית: זה נכון לכל הארץ.
יוסי טובול: ודאי, לכל הארץ, אבל בדגש על אוכלוסייה שהרגישות לתכנים היא גבוהה במיוחד, וזה הקו שאנחנו מובילים.
יוסי טובול: אנחנו נשב עם האנשים הרלוונטיים בכל יישוב ויחד איתם אנחנו נבנה את תכניות העבודה.
יוסי טובול: סל התכנים שלנו הוא עשיר ורחב---
הרשל קליין: יוסי, אולי כדאי לומר שבבית שמש זה כבר עובד?
הרשל קליין: אני מנהל ארצי של מפתח מרכזי פיתוח תעסוקת חרדים, עם שמונה סניפים בארץ.
מאיר שטרית: כמה אנשים נמצאים במרכזים האלה?
הרשל קליין: אנחנו יוצאים עכשיו, לקראת סוף דצמבר, מאינוונטר של למעלה מ-10,000 איש שהיו שם, עם כ-7,000 השמות לאורך התקופה הזאת.
מאיר שטרית: אז אולי צריכים להעביר לכם את תכנית ויסקונסין.
הרשל קליין: אנחנו משתפים פעולה עם להב"ה בצפת, יוסי יודע.
הרשל קליין: נשאיר את ויסקונסין במקום שלו ולא נצטרך לעבור את הביקורת שלהם.
הרשל קליין: אנחנו עושים את העבודה טוב לציבור, ובבית שמש זה עובד יוצא מן הכלל.
יוסי טובול: זו הפרישה החדשה ואנחנו בתהליך מאוד מאוד מתקדם של הקמה עם מרבית היישובים.
יוסי טובול: חשוב לציין שאנחנו נחתנו על היישובים האלה באמצע שנת תקציב, כשהם לא היו ערוכים, ובכל זאת כל רשות נדרשת להשקיע, על פי ההערכה שלנו בין 300,000 לחצי מיליון ₪ בהתאמה של מבנה לדרישות שלנו, על פי איזה שהוא מפרט שניתן להם ועם כל הקשיים---
מאיר שטרית: אם לרשות אין כסף, אז לא עושים.
יוסי טובול: בכל זאת הם הצליחו לגייס את הכספים, לגרד מפה, לגרד משם, והצליחו---
טל הרמתי: אנחנו מתעקשים על זה שהרשות תהיה שותפה מלאה לתהליך, כולל אחריות וכולל הקצאת משאבים.
טל הרמתי: זה חלק מתפיסת העולם שלנו.
מאיר שטרית: אבל הבעיה בזה היא שברשויות מקומיות שאין כסף, הם בסוף נשארים בלי כלום.
מאיר שטרית: כל השיטה של המאטצ'ינג בהרבה מאוד משרדים פועלת ממש הפוך לכוונה.
מאיר שטרית: אני בעד זה שאנשים לא יקבלו כלום בחינם, אבל מאידך, בתחום שאנחנו פועלים בו, בכל תחום שבו יש מאטצ'ינג אתה רואה שהחלשים נדפקים.
מאיר שטרית: יש מחקר של דר' בן בסט שהראה שביישובים בעשירון התחתון בנושא חינוך ורווחה, משרד החינוך ומשרד הרווחה מעבירים פי עשר לנפש, לתלמיד, יותר כסף לרשויות בעשירון העליון לעומת הרשויות בעשירון התחתון.
מאיר שטרית: כיוון שחלק מהתקציבים שעוברים מותנים במאטצ'ינג, ליישובים  החלשים אין כסף לקבל מאטצ'ינג ולכן הם לא מקבלים כלום.
מאיר שטרית: מי שיש לו כסף למאטצ'ינג מקבל תוספות, זה פשוט עקום.
מאיר שטרית: לכן אני אומר שאם עושים משהו, צריך לעשות את השירות עד הסוף, בלי התניה.
מאיר שטרית: זה טוב שרשות תהיה שותפה וזה טוב שהרשות תשקיע כסף, אבל לא צריך להתנות את זה, כי ההתניה יוצרת בסוף---
יוסי טובול: ההשקעה פה היא השקעה חד פעמית.
מאיר שטרית: ראיתי את היישובים בפריסה שלכם.
מאיר שטרית: נגיד למשל מראר, ג'ת, סכנין, טייבה, שנמצאת בכלל תחת כונס, מקומות שבהם---
יוסי טובול: דווקא היישובים האלה שציינת עכשיו הם היישובים הראשונים שנרתמו והצליחו להשיג את התקציב.
יוסי טובול: עם כל הקשיים.
יוסי טובול: אמרו לי בהתחלה, 'תשמע, טייבה היא העיר הראשונה בישראל שהיא בפשיטת רגל, אל תתקרב לשם', אז עובדה שטייבה היא הראשונה שהקימה את המבנה כמו שציפינו וכמו שרצינו שיהיה.
מאיר שטרית: כשהמדינה משלמת לכונס שם כל חודש סדר גודל של כמה מאות אלפי שקלים בשביל לממן את העניין הזה והם לא מצליחים להיפטר ממנו, מה הפלא שיש כסף לעשות...
מאיר שטרית: זו פשוט שערורייה בעיניי אבל זה  דבר אחר.
מאיר שטרית: אני חושב שצריך ליצור מצב שבו כשאתם נותנים משהו, שיילך עד הסוף.
מאיר שטרית: אז אתם יודעים, מקימים אותו, אחר כך תבקשו שימוש...
מאיר שטרית: לדעתי זה דבר שלא יתנה את האפשרות למי שאין אמצעים לקבל כלום.
מאיר שטרית: כמוטו, אני לא אומר את זה רק לגביכם, כל הנושא של מאטצ'ינג הוא עקום בעיניי.
יוסי טובול: תכנים בלהב"ה.
יוסי טובול: ללהב"ה נקבעה מדיניות תוכן מאוד ברורה.
יוסי טובול: יושב פה לידי מר רוני בן אבו, שהוא מנהל התוכן בלהב"ה.
יוסי טובול: בתכנים בלהב"ה מוקדשים המון חשיבה וזמן וניתוחים והתאמה לאוכלוסיות השונות ברמות השונות, מגיל גן ועד בכלל, לכל קבוצה באוכלוסייה יש לנו את האפשרות להתאים את התכנים הרלוונטיים.
מאיר שטרית: כמה זמן משתתף מישהו בתכנית כזו, בשביל לקבל את המסלול הבסיסי?
רוני בן אבו: המסלול הבסיסי נע בין 12 ל-16 מפגשים, שלכל מפגש 90 דקות שבו הוא לומד את כל הנושא של הכרת המחשב והאינטרנט ונכנס לעולם המחשבים.
רוני בן אבו: במקביל הוא גם מגיע לכיתה שמצמידים לה מדריך והוא מקבל הדרכה שוטפת במהלך הזמן החופשי שלו לליווי ולפתרון בעיות.
רוני בן אבו: כך הוא מגיע גם לשיעור הבא יותר מוכן.
מאיר שטרית: ואנשים מתמידים?
רוני בן אבו: כן, מאוד.
יוסי טובול: לגבי השאלה הקודמת, אנחנו רואים תופעה מאוד מעניינת בלהב"ה.
יוסי טובול: מדי פעם נזרקות הערות, 'למה אתם לא גובים איזה שהוא סכום סמלי, תשלום סמלי, דמי רצינות על הפעילות של להב"ה?'
יוסי טובול: , אנחנו רואים שאפשר, גם כשאתה נותן משהו בחינם, אתה יוצר מחויבות כלפי הלקוחות שלך.
יוסי טובול: זו תופעה שהיא יפה ואנחנו כמובן נמשיך אותה.
יוסי טובול: כסף.
יוסי טובול: עלות התפעול השוטף של מרכז להב"ה היא בערך 900,000 ₪. בשנה הראשונה, כלומר בשנת ההקמה, נדרשים מאיתנו עוד כ-300,000 ₪---
מאיר שטרית: בנוסף לכסף של הרשות או בלי?
יוסי טובול: זה שלנו.
יוסי טובול: הרשות היא זו שמקצה את המבנה ועושה למבנה את ההתאמות.
יוסי טובול: התקציב לשנת 2011 ו-2012 נע סביב ה-25-26 מיליון ₪. לפי הנתונים הוא לא אמור להספיק ל-31 מרכזים, אבל כמובן שאם זה יידרש אז אנחנו נמצא את המקורות ל---
מאיר שטרית: זה יידרש.
מאיר שטרית: לפי מה שאתה אומר, זה יידרש.
מאיר שטרית: אחת מהשתיים, או שתקימו פחות מרכזים, אני אומר בצער, או שתתקצבו בהתאם.
מאיר שטרית: אם אתה שזה יידרש ואתה אומר אם יתאפשר, תחליטו.
יוסי טובול: אמרתי אם יידרש.
מאיר שטרית: אתה אומר שיידרש.
מאיר שטרית: הנתונים שלך מראים שזה יידרש.
מאיר שטרית: 17 מרכזים, לפי 1.2 מיליון רק מכספיכם, זה לבד 19.4 מיליון, בלי ה-13 הקיימים.
מאיר שטרית: זאת אומרת אתה צריך למעלה מ-30 מיליון לצורך העניין.
יוסי טובול: תקציב ההקמה תוקצב בשנת 2010, חלק גדול ממנו, כך שהנתון שאתה רואה פה הוא בעיקר לתפעול השוטף.
מאיר שטרית: התקציב המוצע היום פותר לך את הבעיה, מכסה את ההוצאות שלכם?
יוסי טובול: כרגע כן.
איה לאור: אני מעמותת תפוח, שמפעילה תכניות טכנולוגיות ברחבי הארץ.
מאיר שטרית: לפני כן, עוד שאלה אחת, מאחר והזכרת תפוח.
מאיר שטרית: בהיותי במשרד האוצר אני הפעלתי ועדת היגוי שניסתה לחבר את כל הגורמים שעבדו בתחום של סגירת הפער הדיגיטלי, מתוך רצון ליצור אחידות בין אנשים ולפעול לא כפול באותם יישובים, אלא לראות ראייה מרכזית, היה תפוח, נט"ע ועוד גורמים נוספים, כינסנו ועדה לאומית, ישבו בה אז אילוז וחברים אחרים מהאוצר והמטרה היתה לסגור את הפער הדיגיטלי ולהשתמש בכל הכלים שהיו, לחבר את כולם ביחד.
מאיר שטרית: מעניין אותי, הדבר הזה עוד מתקיים, או שזה מת וכל אחד חזר לעשות שבת לעצמו?
רון נחמן: מת.
מאיר שטרית: סליחה, תמשיכי להעיר את ההערה שלך.
איה לאור: אז פעם אחת לברך על הפעילות של להב"ה.
איה לאור: אני חושבת שגם אנחנו וגם הם, ושאר הגופים שנמצאים פה, עושים רבות ברחבי הארץ במקומות שצריכים---
מאיר שטרית: כמה מרכזים לכם יש?
איה לאור: יש לנו עשרה מרכזים שאנחנו משדרגים עכשיו ביחד עם חברת בזק ועוד 300 מרכזי פעילות שבהם אנחנו פועלים, כי הם לא מרכזים פיזיים שלנו, יש לנו פעילות יחד עם הרשויות.
איה לאור: אנחנו מכשירים מעל 70,000 אנשים בשנה.
איה לאור: אחת ההערות לגבי התקציב.
איה לאור: אחת השיטות שאנחנו מצאנו, שמאפשרות לפעול בתקציב נמוך יותר וגם מקדמות אוכלוסייה, היא להפעיל בני שירות לאומי ואזרחי כמדריכים טכנולוגיים גם במרכזים שלנו.
איה לאור: אנחנו עושים את זה בשיתוף משרד החינוך ומשרד המדע והטכנולוגיה.
איה לאור: זו דרך מצוינת, אנחנו מכשירים אותם, הם נמצאים ככח עזר בתוך המרכזים.
איה לאור: כהמלצה.
מאיר שטרית: ועדיין סיסקו אחראי על---
איה לאור: כן, גם סיסקו וגם אינטל וגם מייקרוסופט.
מאיר שטרית: מר טובול, אליך.
יוסי טובול: קודם כל במרכזי להב"ה יש המון מתנדבים, מתנדבי פר"ח ומתנדבים מעמותות שונות.
יוסי טובול: שוב, לתפיסתנו לאוכלוסייה שאין לה, צריכה לקבל את הטוב ביותר,  אם זה מבחינת ציוד טכנולוגי ואם זה מבחינת היכולות של המדריכים לתת את הדברים ברמה הגבוהה ביותר.
יוסי טובול: שוב, זו אוכלוסייה שלא קל להסיר אצלה את המחסומים ואם אנחנו ניתן לה את הטוב ביותר, יהיה הרבה יותר פשוט להסיר מחסומים.
יוסי טובול: זו התפיסה שלנו.
יוסי טובול: לכן אנחנו כמובן שלא מקבלים את הגישה של להחליף מדריכים במתנדבים, אנחנו מצרפים לכח ההדרכה שלנו את המתנדבים.
יוסי טובול: עם ההחלטה על הפיתוח אנחנו הולכים לתהליך של מחקר לבדיקת התוצאות.
יוסי טובול: אנחנו עושים את זה ברמה הלוקלית בכל יישוב ויישוב, היום, עם ההחלטה שהתקבלה כבר התחלנו את התהליך במרכזים הישנים ועם המרכזים החדשים שהם בהקמה.
יוסי טובול: קצת נתונים.
יוסי טובול: בפעילות שלנו אנחנו רואים שיש ב-2009---
מאיר שטרית: 1,108 הדרכות.
מאיר שטרית: מה זה הדרכות, זה שעה וחצי?
מאיר שטרית: מפגש?
רוני בן אבו: כן, מפגש.
מאיר שטרית: זו לא תכנית כוללת.
מאיר שטרית: זאת אומרת, אם אתה מחלק את זה ל-16 מפגשים, אז אתה מדבר על 100 אנשים.
רוני בן אבו: לא, יש פה פירוט יותר מפורט.
רוני בן אבו: בגדול בכל מרכז אנחנו בונים את המערכת השבועית שלנו על כך שכל מרכז מעביר 8 הדרכות שהן הדרכות קבועות, או קורס, או הדרכה ארוכת טווח לרבעון.
יוסי טובול: אתה כאילו הבנת שבהדרכה יש בן אדם אחד, הדרכה זה לכיתה של 25 איש.
רוני בן אבו: בין 25 ל-40.
רוני בן אבו: לפעמים יש כיתה גדולה, אז אנחנו מפצלים אותה.
רוני בן אבו: מעבר למספר הזה של ההדרכות, יש עוד קרוב ל-300,000 אנשים שמגיעים בשנה שמקבלים הדרכות אחרות, זה אומר משימות מתוקשבות, עד ארבעה מפגשים, פעילויות אחרות כמו שבוע אינטרנט על בטוח.
רוני בן אבו: כל מיני פעילויות אחרות, עד 300,000 תלמידים בשנה שלומדים אצלנו.
רוני בן אבו: מעבר להדרכות האלו, שקבועות במערכת מוגדרת מראש.
יוסי טובול: הנתון שרוני דיבר עליו הוא נתון שלא נספר.
מאיר שטרית: אני מצטער להציק לך, אבל אני בכל זאת רוצה להציק לך.
מאיר שטרית: 1,168 הדרכות שנעשו, זאת אומרת 1,168 כיתות שישבו שעה וחצי, זו המשמעות, נכון?
רוני דיין: זה קורס, הוא יכול להיות לאורך תקופה.
מאיר שטרית: זה מה ששאלתי, האם זה מפגש?
רוני בן אבו: לא, מדובר על מפגש של שלושה חודשים.
מאיר שטרית: אני שאלתי אותך קודם, האם זה מפגש אחד?
רוני בן אבו: לא, לא, כל יחידה אחת כאן זה קורס שלם.
מאיר שטרית: אוקי, זה נשמע יותר טוב.
מאיר שטרית: לפני כן אתה מחלק את זה ל-17 מרכזים וכל מרכז אתה מחלק ל-16 מפגשים, נשאר לך כלום מפגשים בכל מרכז.
מאיר שטרית: על פי הנתונים שנתנו לי במרכז למחקר, הוא אומר שבשנת 2009 מספר הקורסים הכללי, לפי נתוניו, עמדו על
רועי גולדשמיט: אלה נתונים שקיבלתי מהם.
רוני בן אבו: אלה אותם נתונים.
מאיר שטרית: זה לא אותם נתונים.
מאיר שטרית: פה ב-2009 כתוב 1,168, אצלי כתוב 632, מספר סדנאות, משימות מתוקצבות, 536, סך הכל זה 1,168, מספר הילדים שעברו הדרכה 14,486, בשנת 2009, ומספר המבוגרים זה 7,000, בסך הכל עברו הדרכות 21,500.
רוני בן אבו: כן.
רוני בן אבו: זה מדובר על קורסים של שלושה חודשים, כל קורס כזה.
רוני בן אבו: מעבר לזה יש עוד נתון שלא מצוין כאן, שזה אותן פעילויות שלא נספרות, כמו פעילויות עד ארבעה מפגשים בסדנאות כלשהן, או פעילויות אחרות יומיות.
רוני כהן: אני רוצה רק להעיר, ילדים זה שנתי, זה לא שלושה חודשים.
רוני כהן: זה הרבה יותר מפגשים.
יוסי טובול: אלה הנתונים פחות או יותר.
יוסי טובול: כמו שציינת קודם, מספר הילדים והמבוגרים בקורסים שעברו בשלוש השנים האחרונות, חלוקה לפי שנים, חלוקה לפי הקורסים של הכרת המחשב, לפי האופיס השונים, סדנאות וכולי.
מאיר שטרית: מר יוסי טובול, תודה רבה.
מאיר שטרית: נמצא איתנו השר מיכאל איתן, שאחראי גם על נושא של שירות לציבור וגם על הנושא של שיפור שירותי האינטרנט, הוא פריק אינטרנט בעצמו ועוקב אחרי זה הרבה מאוד שנים.
מאיר שטרית: ובבקשה, יש לך את רשות הדיבור.
מיכאל איתן: שכחת להגיד שאני הוגה הרעיון של להב"ה, הקופירייטר של השם ומי שנאבק בכנסת על העברת הפרויקט נגד הממשלה, וכמו שאתה הצלחת כמה פעמים לכופף את הממשלה ולקדם פרויקטים, כך עשיתי להם בעניין הזה.
מיכאל איתן: אפרופו חוק התקשורת שחבר הכנסת רובי ריבלין רצה להעביר, הכנסתי שם רק שורה אחת, ש-10% מהכנסות המדינה מחוק זה יועברו לפערים חברתיים ואז הם אישרו את התכנית הזאת.
מיכאל איתן: בתכנית שהיתה במקור, נתנו לי התחייבות חתומה על ידי שר האוצר ואגף התקציבים והמנהל הכללי של האוצר, שיהיו 100 יחידות.
מיכאל איתן: זה נעצר באיזה שהוא שלב, אבל אני אדבר אחר כך לגבי העניינים המקצועיים עצמם.
מאיר שטרית: בבקשה, דר' אילוז.
חיים אילוז איילון: אני מדבר על הכובע הקודם שלי, הייתי יושב ראש תת הוועדה לצמצום הפער הדיגיטלי בישראל, במשך כחמש שנים, הייתי יושב ראש רשת עמל, זה היה בקשר עם להב"ה, עם חברים ותיקים שהיו פה כשהוקמה להבה וכיום אני המנהל הכללי של הרשות לשיקום האסיר, שגם אנחנו משתפים פעולה.
חיים אילוז איילון: הייתי רוצה רק לציין כמה דברים שהם מאוד מאוד משמעותיים מבחינתנו, כי אני חושב שנעשתה שם עבודה שהיתה כמובן כולה התנדבותית, אבל היתה עבודה שהיא היתה מאוד בסיסית שתיתן חשיבות גם להמשך של הנושא של להב"ה.
חיים אילוז איילון: התפקיד המרכזי שלנו היה בעצם לאגום את המשאבים, לבדוק באיזה שהוא מקום מה קיים ואני חושב שבסקר הראשון התבססנו על נתונים דווקא שלך, יושב ראש הוועדה.
חיים אילוז איילון: בדקנו בכל אזור ואזור כמה גופים פועלים, הן מהמגזר הציבורי, הן מהמגזר העסקי והן מהחברה האזרחית, ובדקנו וראינו שמעבר לכביש היו פעילויות כמו מרכזים של תפוח והיו מרכזים של מייקרוסופט וכמובן של להב"ה, ואחד הדברים הבסיסיים שבאנו לדבר עליהם זה היה הנושא של איגום משאבים, שבהם ראינו את התפקיד המרכזי של הגוף הזה שבאיזה שהוא מקום היה מאוד חשוב שיבוא ויקבץ את כל אותם גורמים שקיימים ופועלים במסגרת של צמצום הפערים, לגוף שיאגם בתוכו את כל המשאבים וייתן חלוקה צודקת של הדברים, ולא יעשו ביישובים מסוימים, לפי הסקר, שאתה גם מכיר אותו, היו כמעט כל הגופים פועלים ובמקומות אחרים שהם בעיקר מקומות חלשים, כמעט אף אחד לא פעל.
חיים אילוז איילון: אלה היו נתונים די קשים בכדי להתחיל ולבנות מהם את אותו תהליך.
חיים אילוז איילון: אני חושב שגם מר רון נחמן, שהיה חבר בוועדה והתחיל את כל הפרויקט של עיר חכמה ואירח אותנו כמה פעמים, הנושא של איגום המשאבים היה בבסיסו ולכן אנחנו רואים בתפקיד הזה של להב"ה את אחד התפקידים שקצת לא נתנו לו את זה במסגרת המטלות החדשות ואני לפחות, בשיחות שלי עם יוסי, מאוד דוחף לכיוון הזה.
חיים אילוז איילון: ואני רוצה רק בסוגריים להגיד שכל הכבוד ששמרת על הלהבה כל הזמן שלא תדעך, כי אחרת זה היה מזמן נסגר ובאמת בנקודה הזאת מגיע לך כל הכבוד.
חיים אילוז איילון: הנקודה שחייבים להדגיש אותה עוד ועוד; אחד הדברים הכי בסיסיים שבדקנו גם, ואני חושב שהם נכונים גם להיום, ואמר את זה יוסי גם בתחילת דבריו, אין ספק שמדינת ישראל, שהיא אחת המדינות המובילות בעולם בנושא הטכנולוגי, בנושא ההכנסה של האינטרנט, האינטרנט המהיר, כל התחומים הטכנולוגיים החזקים, משאירה מאחורנית הרבה הרבה מאוד אנשים.
חיים אילוז איילון: וזו עובדה, אלה דברים שנבדקו ובדקנו אותם יחסית לערים שונות, ובתוך ערים בדקנו שכונות מסוימות וכדומה והדברים האלה לא שלא הצטמצמו, אלא הולכים וגדלים.
חיים אילוז איילון: לכן החשיבות הגדולה של להב"ה, לכן החשיבות הגדולה של ראייה הרבה יותר אינטגרטיבית, הרבה יותר אסטרטגית של לבחון את כל הגופים שקיימים ופועלים היום, כמו שאמרתי מהמגזר העסקי, מהמגזר הציבורי וכמובן מהחברה האזרחית, בכדי ביחד לתת את אותו מענה.
חיים אילוז איילון: כל גוף בנפרד לא ייתן את המענה הזה, חד וחלק, אבל ביחד, על ידי שיתוף פעולה מלא ביניהם, על ידי חלוקת עבודה ביניהם, חלק מומחים בנושא של תכנים, חלק מומחים בנושא של הדרכות, חלק מומחים בנושאים של העברת השיעורים, יש מקומות שמצאנו, כמו בכל המתנ"סים, שהיו מוכנים לתת את אותן כיתות בעלויות הרבה יותר נמוכות, אני חושב שהשר איתן היה שותף גם למהלכים הללו.
חיים אילוז איילון: אני חושב שכיום, כשמסתכלים על להב"ה בעין אחרת ורואים את הגידול שאנחנו רוצים ואני שמח עליו, להגדיל את המרכזים וכדומה, צריך לחזור גם לאותו תפקיד שדיברנו עליו, של איגום המשאבים, של ראיית מטריה הרבה יותר רחבה וכל עוד זה באחריות האוצר, שזה מה שהיה חשוב אז, ומשרד ראש הממשלה, כי זה נתן את הלגיטימציה לפעול בכל המישורים, אני חושב שזה תפקיד מאוד חשוב להמשיך איתו ונאנחנו שמחים על כך.
מאיר שטרית: יש לי שאלה למר יוסי טובול, אתם בדקתם לגבי פריסה נוספת של להב"ה במקומות הללו, כלומר מה מידת הפריסה של מרכזים אחרים, חוץ מלהב"ה.
מאיר שטרית: כי אחת הבעיות, כמו שאמר מר אילוז, עלינו על מצב שבו יישובים מסוימים שהיו יותר סקס אפיליים תקשורתיים היו כל המרכזים, ובמקומות אחרים, שלא היו כאלה מקושרים, היה אפס.
מאיר שטרית: השאלה האם באמת בדקתם לגבי פריסת להב"ה איפה באמת שווה לפרוס והאם אתם לא עושים כפילויות כמו פעילויות של גופים אחרים.
מאיר שטרית: ושנית, מדוע באמת לא ליצור מחדש את הפעולה, מר טל הרמתי, של הקמה של ועדת היגוי שתרכז או תחבר ביחד את כל הגופים שפועלים באותו תחום.
מאיר שטרית: הרי זה לא סותר את להב"ה, להיפך, זה רק מחזק את נט"ע, את תפוח, את מייקרוסופט, את כל אלה שפועלים בתחום הזה ולאגם את המשאבים הללו ולעשות יותר.
מאיר שטרית: יש כסף שבא מהאוצר, יש כסף שבא מגופים פרטיים, שווה פשוט לאחד.
מאיר שטרית: בזמנו רצינו להקים איזה שהוא סט של תוכנות שיינתן לכל מחשב, לא משנה באיזה מקום זה נמצא, כדי שיעבדו על אותו בסיס כולם, ולא משנה איפה הילד מקבל הדרכה, הוא יגיע לאותו מקום פחות או יותר.
טל הרמתי: קודם כל הוקמה ועדת היגוי השנה.
טל הרמתי: להב"ה היום עובדת ומונחה על ידי ועדת היגוי בראשות המנהל הכללי של האוצר.
טל הרמתי: זאת נקודה ראשונה.
טל הרמתי: נקודה שנייה, אני לא פוסל באמת את הנושא הזה.
טל הרמתי: עסקנו בדברים אחרים, אנחנו נבחן את הנושא הזה בחיוב.
טל הרמתי: המנהל הכללי של האוצר הוא יושב ראש ועדת ההיגוי והוא יזמן את מי שנדרש.
מאיר שטרית: לגבי הבדיקה במקומות האלה על כפילויות.
יוסי טובול: כמו שאמרתי, את מרכזי להב"ה ביישובים בחרנו על פי קריטריונים מאוד ברורים.
יוסי טובול: בנוסף לקריטריונים הבסיסיים של שיוך לאשכול וגודל אוכלוסייה, אנחנו בדקנו גם את מה שנקרא מדד טיפוח.
יוסי טובול: מדד טיפוח בודק בעצם את מצב המחשוב בעיר, אם זה בבתי ספר, מתנ"סים וכולי.
יוסי טובול: זה חלק מהשיקולים שהנחו אותנו.
מאיר שטרית: אבל לא בדקתם אם יש כפילויות באותם מקומות.
יוסי טובול: לא, לא בדקנו כפילויות, בדקנו באופן כללי את המצב של היישוב.
טל הרמתי: ביישובים שיש בהם מרכזים אחרים, אנחנו או שמקיימים איתם שיתוף פעולה או שאם הנושא הזה מכוסה, עוברים הלאה.
מאיר שטרית: אני אעשה סתם מדגם אמפירי.
מאיר שטרית: יושבת פה נציגה של נט"ע.
מאיר שטרית: ביישובים שבהם מתוכננת הפריסה החדשה, באיזה מקומות יש לכם מרכזים?
איה לאור: בנצרת, בדימונה, בירושלים יש לי 'מחשבה טובה'.
מיכאל איתן: איפה 'מחשבה טובה'?
מאיר שטרית: מי זה 'מחשבה טובה'?
מאיר שטרית: אני רוצה שתדבר אחר כך.
מאיר שטרית: כמה מרכזים יש לכם?
דניאל אילון: יש לנו שמונה מרכזים קבועים בירושלים, במזרח ירושלים, בלוד, ומעבר לזה יש לנו שלושה מרכזים ניידים שזה רכבים עם מחשבים שמגיעים ממקום למקום.
דניאל אילון: הקבועים, בירושלים יש שלושה במזרח העיר וחמישה במערב העיר.
מאיר שטרית: ועכשיו אתם מוסיפים עוד אחד בירושלים.
יוסי טובול: במגזר החרדי.
דניאל אילון: יש לנו מרכז גם במגזר החרדי.
מאיר שטרית: מר הרמתי, אתה מבין שפה אי התאמה יוצרת סתם בזבוז משאבים.
מאיר שטרית: כשאפשר באותו זמן לתת לירוחם במקום ירושלים, שבירוחם אין שום דבר.
מאיר שטרית: אז למה לא לתת לירוחם במקום ירושלים?
מאיר שטרית: בירושלים יש שמונה מרכזים, מה היא צריכה עוד אחד?
רוני בן אבו: אני חושב שיש פה בלבול.
רוני בן אבו: כשמדברים על מרכזים---
מאיר שטרית: יש להם עירייה שיכולה לתקצב, אם רוצים, חמישים מרכזים.
מאיר שטרית: חסר לעיריית ירושלים כסף?
יוסי טובול: לגבי ירוחם באופן ספציפי, היא עיר שלא עומדת בקריטריונים בשלב הזה.
יוסי טובול: גודל אוכלוסייה, היא עיר קטנה.
מאיר שטרית: קטנה?
מאיר שטרית: אז מה, אתם מחכים עד שהיא תגדל?
יוסי טובול: תגיע ל-20,000, או שנשנה קריטריונים.
מאיר שטרית: למה צריך להיות 20,000?
מאיר שטרית: למה אי אפשר לעשות במועצה מקומית?
מאיר שטרית: אתם קבעתם רק ערים?
יוסי טובול: יישובים שהם מינימום 20,000 תושבים.
יוסי טובול: אחרת היינו מגיעים לרשימה של 500 יישובים.
יוסי טובול: קודם כל אתה צריך לקבוע רשימה ראשונית.
מאיר שטרית: חברים, הרי אתם לא מכסים את כל תושבי היישוב, בכל מקרה, לא משנה מה גודל היישוב.
מאיר שטרית: אם יש 20,000 אתם מכסים את כל התושבים?
מאיר שטרית: בחיים לא.
מאיר שטרית: מרכז אחד לא מכסה בשום פנים ואופן 20,000 תושבים, לכן זה בכלל לא משנה הגודל.
מאיר שטרית: גם יישוב לפעמים של 5,000 תושבים, תקימו מרכז אחד, הוא עדיין לא שירת את כל התושבים.
מאיר שטרית: לכן לקבוע עיר, זה פשוט מצחיק, תסלח לי שאני אומר לך.
מאיר שטרית: זה בכלל לא קריטריון הגיוני, כי מה זה משנה?
מאיר שטרית: ביישוב של 5,000 שאין לו כלום, התועלת שאתה יכול להביא שם, לעומת ירושלים, שיש בה שמונה מרכזים, היא הרבה יותר גדולה לעומת המקום שאין בו שום דבר.
מאיר שטרית: מה זה משנה מספר התושבים?
מאיר שטרית: זה בכלל לא חשוב בכלל, זה לא קריטריון, הקריטריון באמת, כמו שאתה אומר, רמת האיי טי, רמת הפריפריה, רמת העוני באותו מקום, רמת השימוש במחשבים.
מאיר שטרית: אלה קריטריונים הגיוניים.
מאיר שטרית: גם ביישוב של 5,000 תושבים, אם תקים מרכז אחד של להב"ה, או שניים, זה לא יכסה את כל היישוב אף פעם לעולם.
מאיר שטרית: לכן העניין הזה של להקים רק בערים הוא, בעיניי, אני אומר לך בצער, לא נכון.
מאיר שטרית: הקריטריונים שלכם לצורך הפריסה הם לא נכונים.
מאיר שטרית: הקריטריונים צריכים להיות אחרים לגמרי, מידת המצוקה באותו מקום, כמה מרכזים קיימים באותו מקום.
מאיר שטרית: הנה, אתם שומעים, במקרה יושבים איתנו פה היום, נמצאים אנשים שיש להם מרכזים אחרים באותו מקום, אז אתה רואה כמה זה חשוב רק לבדוק מה יש מסביב לפני שפותחים עוד מרכזים חדשים.
טל הרמתי: קודם כל מידת המצוקה נלקחת בחשבון משום שמלכתחילה אותו מדד סוציו אקונומי שנקבע על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה---
מאיר שטרית: אתה יודע איך נקבע המדד הזה?
טל הרמתי: מה זה זה לא אומר כלום?
מאיר שטרית: שום דבר הוא לא אומר.
מאיר שטרית: לגבי מחשבים, אפס.
מאיר שטרית: אני יודע איך נקבע המדד הזה, כי הייתי שר פנים.
מאיר שטרית: למדד הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה אין שום משמעות, גם מבחינת תקציב אין לו משמעות, אם אתה כבר מגיע לשם.
מאיר שטרית: אין לו שום משמעות, בוודאי בעניין מחשוב או לא מחשוב.
מאיר שטרית: זה סתם.
טל הרמתי: אני אסביר מה הנחה את אותה ועדה.
טל הרמתי: בסופו של יום אנחנו כולנו במגבלת משאבים, אנחנו יודעים את זה.
מאיר שטרית: זה בדיוק העניין, על זה אני מדבר.
טל הרמתי: אם קבענו מספר מסוים של מרכזים, היה צריך למצוא איזה שהם קריטריונים שהם קריטריונים שוויוניים, אנחנו עדיין עוסקים בכספי ציבור, שהם קריטריונים שוויוניים והם קריטריונים שניתן לעמוד מאחוריהם, להסביר אותם ובסופו של יום לקבל את ההחלטה לגבי התעדוף.
טל הרמתי: אחד הקריטריונים האלה היה גודל אוכלוסיית היעד.
מאיר שטרית: למה זה קריטריון?
טל הרמתי: אתה צודק שאם לא היה לנו מגבלת משאבים והיינו לצורך העניין בשנה אחת מקימים 500 מרכזי להב"ה, אז יכולנו להרשות לעצמנו להגיע לכל יישוב שיש בו מאה תושבים.
טל הרמתי: אבל מכיוון שאנחנו לא יכולים לעשות את זה ואנחנו במגבלת משאבים, אז בחרנו בשלב הראשון לפחות להגדיר איזה שהם קריטריונים ששמים קו בין היישובים באמצעות מדדים שונים.
טל הרמתי: אחד המדדים היה באמת המצב הסוציו אקונומי שמפורסם על ידי איזה שהוא גוף שהוא עדיין הגוף שאחראי על הסטטיסטיקה הממשלתית, זה מדד אחד, ומדדים נוספים היו מדדים של גודל היישוב, הוגדר שם קודם תעדוף בין אוכלוסיות שהוגדרו כאוכלוסיות מועדפות מלכתחילה, שבהם אנחנו רוצים לפעול, שבהם אנחנו איתרנו את הפער הדיגיטלי כקיים.