GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טל הרמתי: אני מסכים איתך לחלוטין שיכול להיות יישוב קטן יותר, שיש בו ריכוז גדול של אוכלוסייה חלשה, אחד מהקריטריונים שאנחנו לקחנו לנו כמדד, זה יישובים שבהם יש ריכוז גדול של אוכלוסייה אתיופית, כי זיהינו שיש פער דיגיטלי הולך וגדל באוכלוסייה הזאת והגדרנו אותה כאוכלוסיה שהיא בעדיפות לטיפול ובסיכון מהבחינה הזאת.
טל הרמתי: אלה המדדים שבהם בחרנו, קביעתם של המדדים האלה נעשתה באותה ועדת היגוי שהזכרתי אותה קודם, בשיתוף רצוף של הלשכה המשפטית של משרד האוצר, שנציגיה נמצאים פה.
טל הרמתי: בסופו של יום, כדי לא לחזור על הטעויות שנעשו בשלב הראשון של להב"ה, הקביעה של רשימת היישובים נעשתה באמצעות אותם מדדים.
מאיר שטרית: מר הרמתי, אני בהחלט מבין את הצורך שלכם להגיד או להציג קריטריונים שוויוניים לכולם, שיעמדו מבחינה משפטית.
מאיר שטרית: אין לי עם זה ויכוח, אני רק טוען שהשיקול שלכם מוטעה בשני מישורים, לדעתי, אחד, שאתם לא לוקחים בחשבון את קיומם של מרכזים אחרים ביישובים הללו, אז יש מקומות שאין בהם כלום ויש מקומות שיהיו בהם עשרה מרכזים, לעומת מקום שאין בו שום דבר.
מאיר שטרית: גודל אוכלוסייה בעיניי הוא לא קריטריון בכלל.
מאיר שטרית: אני חושב שזה קריטריון מוטעה, אם אתם שואלים אותי, לחלוטין.
מאיר שטרית: רוב היישובים בארץ הם פחות מ-20,000, רוב היישובים בארץ.
רון נחמן: 165 יישובים פחות.
מאיר שטרית: זאת אומרת רוב היישובים לא מקבלים שום טיפול של להב"ה ויכול להיות שאלה יישובים במצוקה גדולה מאוד, שאתם בכלל לא שם.
מאיר שטרית: לא רק אתם לא שם, גם אף אחד אחר לא שם.
מאיר שטרית: כי אני מניח שגופים פרטיים הולכים דווקא למקומות היותר מתוקשרים והיותר מרכזיים, שיותר יש להם כיסוי, ופחות למקומות היותר חלשים.
מאיר שטרית: אולי יש כאלה שעושים אחרת, תיכף נשמע מנציגי הגופים הללו.
מאיר שטרית: אני חושב שכדאי לכם לשקול מחדש את העניין הזה, למה לפרוס בירושלים עוד מרכז, ואין לי שום דבר נגד ירושלים, כאשר יש בו שמונה מרכזים של 'מחשבה טובה'.
מאיר שטרית: נט"ע, יש לכם בירושלים?
איה לאור: יש לנו מרכז פעילות, לא מרכז פיזי.
מאיר שטרית: ותפוח יש בירושלים?
דניאל: בהקשר הזה תפוח ו'מחשבה טובה' עובדים בשיתוף.
מאיר שטרית: מי פה הנציג של תפוח?
איה לאור: אני.
איה לאור: נט"ע היא פרויקט בתוך עמותת תפוח, רק כדי לעשות סדר.
מאיר שטרית: בירושלים כמה מרכזים?
איה לאור: בירושלים אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם 'מחשבה טובה' בכדי לא לעשות את אותה הכפילות עליה אתה מדבר.
מאיר שטרית: אני חושב שצריך לקחת את הדברים האלה בחשבון, כשאתם פורסים.
מאיר שטרית: אין לי שום דבר נגד זה.
מאיר שטרית: המשפטנים במשרד האוצר יתנגדו שצריך להפנות מרכז להב"ה במקום שאין בו אף אחד?
מאיר שטרית: זה בעיניי יותר הגיוני וקשה יותר לתקוף את זה, כאשר במקומות שבהם יש זה לא הגיוני לעשות עוד אחד.
מאיר שטרית: זה מה שאמרתי, מי שיש לו מקבל עוד ומי שאין לו, מקבל שום דבר.
מאיר שטרית: אני חושב שכדאי לכם לשקול, אני מציע לכם באמת לבחון מחדש את העניין הזה ורצוי לשנות את הקריטריון.
מאיר שטרית: זה לא תורה מסיני, בסך הכל מה שאני אומר זה הגיוני, זה לא בלתי הגיוני לחלוטין.
מאיר שטרית: כשאתם אומרים דברים הגיוניים, אני תומך בכם באופן מלא, בדברים לא הגיוניים, אז אני אומר על השולחן, זה בעיניי ממש לא הגיוני.
איה לאור: יש לי עוד הערה, אם אפשר.
איה לאור: אני חושב שחלק מההתייחסות למרכזים, מבחינת מי שפחות מצוי בדברים, נראה כי כל המרכזים הם אותו הדבר, אני חושבת שההתייחסות צריכה להיות יותר כמוצרים משלימים ולא כמוצרים חופפים.
איה לאור: יכול להיות מרכז להב"ה ומרכז תפוח באותו היישוב והשירותים יהיו שירותים שונים, כמו שהציגו פה נציגי להב"ה.
מיכאל איתן: איזה שירותים מרכז תפוח נותן היום?
איה לאור: מרכז תפוח מתעסק הרבה יותר בהכשרות שהן יותר מקצועיות, לכיוון תעסוקתי, יחד עם ארגונים כמו הג'וינט.
איה לאור: בכדי להביא לתעסוקה, מפעילים את נט"ע, שהיא תנועת נוער טכנולוגית.
מיכאל איתן: עם כל הכבוד, נט"ע זה פרויקט של סיסקו.
איה לאור: סיסקו היא אחת מארבעה שותפים בנט"ע, סיסקו, קרן היסוד, הסוכנות היהודית ועמותת תפוח.
מיכאל איתן: סיסקו הקימו את נט"ע.
איה לאור: מי שהגתה את התכנית היתה מסיסקו ומי שממשיכה להפעיל את התכנית זו עמותת תפוח, יחד עם כל השותפים.
יוסי טובול: דרך אגב, חלק מהפעילות של תפוח אנחנו אירחנו בלהב"ה.
איה לאור: גרעין של מרכז פעילות יכול להיות גם תיקון מחשבים לקהילה, שנעשה במרכזים שלנו, גם הכשרות מקצועיות לתעסוקה, גם אותה תנועת נוער טכנולוגית.
איה לאור: זאת אומרת יש עוד נדבכים מלבד הנדבכים הבסיסיים שאותם נותנת להב"ה והם נדרשים שניהם.
מיכאל איתן: אבל את כל הפעילות של נט"ע אפשר לקיים במועדון להב"ה, אין שום בעיה.
מיכאל איתן: אפשר בבתי הספר.
מיכאל איתן: זה לא מוכרח להיות סותר, אבל גם יש היגיון שאם ביישוב מסוים אין כלום, אז יש עדיפות, כמו שאמר היושב ראש, שנתקע שם איזה שהוא יתד בסיסי.
מאיר שטרית: מר רון נחמן.
רון נחמן: אדוני היושב ראש, קודם כל אני מופיע בתקן לא של ראש העיר אריאל, אלא ראש ועדת המדע והטכנולוגיה של השלטון המקומי.
רון נחמן: אני החלטתי שבשלטון המקומי צריכה לקום ועדת מדע וטכנולוגיה.
רון נחמן: הרי זה לא יכול להיות שלשלטון המרכזי יש את הדבר הזה ולשלטון המקומי אין ממשק.
רון נחמן: לצערי הרב אני ועדה שמקבלת החלטות פה אחד, משום שבפנייה שלי ל-265 ראשי רשויות, הקול שלי היה קול בודד באפלה, ומר טל הרמתי היה איתי בישיבה שישבנו, ביקשנו לזמן את האקדמיה וכולם, גם כדי לקבוע מדיניות של השלטון המקומי, ואנחנו יושבים פה, כל היוזמות הן של השלטון המרכזי, השר מיכאל איתן היה הראשון, זה כבר עשור, אנחנו כבר חוגגים עשור לעניין הזה.
רון נחמן: אני לא יודע להגיד מה קרה מאז 2001 ועד 2011, דבר אחד אני כן יכול להגיד לכם, שהיום כל ילד שנולד הוא כבר נולד עם מחשב, עם אייפון וכל הדברים האלה, והמחשבות, גם של השר איתן וגם אני וכולנו, שדיברנו אז על כל הדברים האלה, בינתיים העולם התפתח.
רון נחמן: כשדיברנו על אינטרנט 2 ועל הרשת של האוניברסיטאות, היום בדבר הקטן הזה יש את כל החדר הגדול הזה.
רון נחמן: משהו קרה בעולם אבל אנחנו נשארנו מקובעים בכל הקטע הזה.
רון נחמן: אם מותר לי להביע את עמדתי,
מיכאל איתן: אני לא אשכח את הנסיעה לארצות הברית, עם החברה---
רון נחמן: כן, גם אני נפגשתי עם סיסקו בסן פרנסיסקו, ועם הגברת שהיתה אחראית על כל התכניות האלה, ונפגשתי גם עם הבעלים של אורקל.
רון נחמן: כל הדברים האלה נעשו, אבל אני יכול לומר לכם שכרגע מנקודת מבטם של ראשי הרשויות, האנשים שם יוסלס למעשה, כי בלי ראשי הרשויות כל התכניות האלה הולכות, ואמר חבר הכנסת שטרית בצדק...
רון נחמן: אני אומר את זה לכולכם, יהיה מאטצ'ינג, לא יהיה כלום.
רון נחמן: הרשויות בקריסה.
רון נחמן: זה דבר אחד.
רון נחמן: דבר שני, חסרה מדיניות שמאגמת את הכל.
רון נחמן: במקום משאבים במרכזים, קחו את בתי הספר.
רון נחמן: אני לא רוצה לספר על מה שאני עשיתי, אבל במיליון דולר של תרומה כל העיר למדה.
רון נחמן: אני מדבר על מתוך 5,000 משפחות, כולל גני ילדים.
רון נחמן: במיליון דולר, קניתי את הציוד, מחשבנו את בתי הספר, הפכנו אותם אחרי הצהריים למרכזי למידה, היו לנו תפוחים שניים, היו לנו את כל הדברים הללו ובסוף כבר לא היה צריך אותם, מדוע?
רון נחמן: כשאתה לוקח ומכשיר את האוכלוסייה כולה, מוועדי ההורים, דרך ההורים עצמם, דרך התלמידים, דרך חלוקה לקריטריונים מגן הילדים, עד י"ב, שאתה הולך ומפלח את זה, עם משרד התעסוקה, אתה אומר מה הפוטנציאל שיכול להיות, עשו ניסוי בספרד על הדברים האלה, המגזר העסקי.
רון נחמן: יש כל כך הרבה גורמים שלוקחים חלק בעניין הזה ופה אני פונה אליך, חבר הכנסת שטרית, כיושב ראש הוועדה, ואני כיושב ראש הוועדה של השלטון המקומי, אני אציע לך בקטע הזה לעשות שיתוף פעולה כדי לנסות לקבוע מדיניות הוליסטית של מדינת ישראל, כולל הוועדה הלאומית לחברת המידע שהיינו חברים בה והיא שבקה חיים לכל חי ולקחת את כל המשרדים האלה...
רון נחמן: אני לא חושב שמר טל הרמתי ומשרד האוצר צריכים להוביל את כל הדבר הזה.
רון נחמן: אני חושב שמשרד ראש הממשלה הוא שצריך להוביל את זה.
רון נחמן: אני חושב שזה צריך לבוא מלמעלה, בהגדרה כזאת, וצריכים לתת לזה תמיכה.
רון נחמן: כי אז עלה איזה שהיא קוניונקטורה שעשו בדיוק...
רון נחמן: למה?
רון נחמן: כי היו פריקים שם במשרד האוצר לדברים האלה, הרי זה לא בגלל שמישהו תכנן.
רון נחמן: לכן אני אומר, חשובה שתהיה מחשבה.
מאיר שטרית: אם זה היה תלוי בי, זה הוא היה צריך להיות אחראי על זה.
רון נחמן: השר איתן?
רון נחמן: מחר.
רון נחמן: אני ממליץ שיעשו אותו שר לענייני---
מאיר שטרית: הוא השר לעניינים האלה, לדעתי.
מאיר שטרית: הוא יכול לעשות את זה הכי טוב.
מאיר שטרית: להיות ממונה על הנושא לפחות, מטעם הממשלה.
רון נחמן: זה חייב להיות משהו מיניסטריאלי.
רון נחמן: עם כל הכבוד לכל פקידים ולראשי הערים, זה חייב לבוא מלמעלה.
רון נחמן: זו אמירה.
רוברט טיבייב: השר איתן, יש לך תמיכה של האופוזיציה.
רון נחמן: אני רוצה להוסיף עוד משפט אחד בקטע הזה.
רון נחמן: אדוני היושב ראש, אתה נגעת בנקודה מאוד חשובה וזה הנושא של הפיזור.
רון נחמן: כמו שיש היום 35-40 מנהלי מרכזי מערכות, איפה המנמ"רים האלה נמצאים?
רון נחמן: ביישובים החזקים והגדולים.
רון נחמן: מנמ"רים הם אלה שעוסקים במחשוב.
רון נחמן: הצעתי למשל למשרד הפנים, תעשו תקן, כמו מהנדס עיר, כמו גזבר, כמו שיש לך תפקיד סטטוטורי של מנהל אגף חינוך, אותו דבר תחליט שמנהל מערכות מידע, או מישהו כזה, חייב להיות תפקיד סטטוטורי.
מאיר שטרית: אבל זה תלוי ברשות.
רון נחמן: לא.
רון נחמן: לא, אני רוצה על פי ההחלטות של משרד הפנים שזה יהיה גם מתוקצב, לא 35 מתוך 265.
רון נחמן: אין לך תקן כשהיישוב קטן?
רון נחמן: תעשה אותו אזורי.
רון נחמן: אתה חייב ליצור תשתית שהיא תשתית של מערכות המידע והכל קשור ביחד.
מאיר שטרית: מר נחמן, תרשה לי לעדכן אותך, כראש מועצה ביבנה, לפני 30 שנה, וגם כראש עיר ביבנה, היה לי איש שזה היה תפקידו, אחראי על המחשוב בעיר.
רון נחמן: גם אצלי ככה.
מאיר שטרית: כל נושא המחשוב באינטרנט ו...
מאיר שטרית: זה עניין של הקצאת תקן, רשות יכולה להקצות תקן שלה לנושא הזה.
רון נחמן: אדוני היושב ראש, כשאתה היית ראש עיריית יבנה ואני ראש עיריית אריאל, אנחנו ראינו את הדברים עין בעין, אבל אם ראש העיר אומר שלוש שנים לפני בחירות האם הוא ישים לו מנהל מחשוב, או ישים אקרשטיין במדרכות, אתה יודע שהוא ישים אקרשטיין במדרכות.
רון נחמן: זה הכל.
רון נחמן: אנחנו מכירים את הדברים האלה.
רון נחמן: לכן פה צריכה להיות מדיניות ואני פונה אליך בקטע הזה.
רון נחמן: אני שמח שדרך להב"ה זה הטריגר, בוא נחשוב קדימה כמה צעדים.
מאיר שטרית: מאה אחוז, תודה רבה.
מאיר שטרית: השר מיכאל איתן.
מיכאל איתן: אני רוצה לפתוח בברכה ולברך את האנשים שעוסקים במלאכה, גם את יוסי ודרכו את כל החברים שנמצאים במרכזי להב"ה השונים.
מיכאל איתן: אני רוצה לומר שאחת הבעיות של להב"ה זה שהיא נכפתה מלמטה על הממסד הממשלתי, אני תיארתי את התהליך, הממשלה התנגדה, מר סילבן שלום, כשהיה שר האוצר נלחם בשצף קצף להפיל את התכנית ולהפיל את הרעיון הזה.
מיכאל איתן: הם נאבקו על מנת להפיל אותה בוועדות הכנסת, בכנסת היה רוב נגד הפלת התכנית ובסוף הם קיבלו פשרה, ושר האוצר סילבן שלום, לזכותו ייאמר, ברגע שהוא ביצע את התפנית הוא חיפש איך הוא יכול לקדם את העניין והאוצר לקח את זה תחת חסותו.
מיכאל איתן: ההמלצה שלי בתחילת הדרך, והתכניות שלי קיימות ואפשר לשלוף ולראות מה כתוב שם, היתה שזה ייעשה בתיאום מוחלט עם משרד החינוך.
מיכאל איתן: הבעיה היתה שהשר סילבן שלום והשרה לימור לבנת אז היו בריב פוליטי ואם הייתי אומר עוד פעם את המלה משרד החינוך לא היה נשאר מהפרויקט הזה שום דבר.
מיכאל איתן: התוצאה שזה באוצר וזה התחיל באוצר וזה נשאר כרגע באוצר.
מיכאל איתן: אני רוצה לומר לכם, לפני שלוש שנים ירדתי לשדרות, התחננתי שיקימו מרכז בשדרות בזמן הכי קשה של שדרות, הבטחתי להם שאני אביא גם כסף, ואז אמר לי האדם שהיה אחראי, זה לא מר טל הרמתי, אנחנו לא רוצים את להב"ה, מצדנו שהלהב"ה תכבה, עוד כבאי, ואין לנו שום עניין בזה ולא מוכנים ולא רוצים להוסיף אפילו מרכז אחד לשדרות.
מיכאל איתן: אמרתי, 'תיקחו את זה כיוצא דופן'---
מאיר שטרית: גם בפריסה הבאה אין שדרות.
מיכאל איתן: אני הקמתי שם פרויקט בשם 'שדרות שלנו', את הכסף הראשוני, חלק אני הבאתי מחוץ לארץ, מתרומות ומר רוני בראון, למרות שאני הייתי באופוזיציה, הוא היה הוגן לגמרי, אמרתי לו 'תשמע, שדרות לא ברשימה, המשרד שלך לא רוצה, הוא לא יודע מה לעשות עם להב"ה', הם רצו להעביר למשרד החינוך, בינתיים הם הקפיאו את הכל, לא היתה שום יד מלמעלה שתעודד, שתעשה, וכולם יודעים שזה צריך לעבוד מתואם עם משרד החינוך, ומשום מה משרד החינוך לא בתמונה, אולי עכשיו אפשר יהיה לפתוח איזה שהוא פתח לתקווה של שיתוף פעולה.
מיכאל איתן: אני רוצה לומר בנקודה הראשונה, אין כאן אוריינטציה בריאה בקשר לחסות.
מיכאל איתן: ועכשיו מה קרה?
מיכאל איתן: הגיע מנהל כללי חדש לאוצר, שבהעדפותיו האישיות זה נראה לו דבר חשוב, אז הוא הפיח רוח חיים בגחלים האלה ונהייתה להב"ה חדשה ונתנו לאנשים יותר עידוד ואנשים שניהלו את זה פתאום רואים שיש להם עדנה עכשיו.
מיכאל איתן: אני מנסה כרגע זה להסתכל על הפרויקט הזה ובזה צדק מר רון נחמן במאה אחוז.
מיכאל איתן: ההדגשים השתנו.
מיכאל איתן: כשאני הייתי שר המדע, הכרתי את ליאון רקנטי במוזיאון המדע בחיפה, המשפחה שלהם תורמת לאחזקתו, ואז אמרתי לו 'ליאון, אתם מאוד מודעים לנושאים של רווחה, של אוכלוסיות חלשות, צריך לפעול לצמצום הפער הדיגיטלי, אנשים ללא מחשבים, אנשים לא יודעים להיכנס לאינטרנט', וזרעתי טוב והוא הקים את תפוח, ותפוח אז עשתה עבודה בעשרות יישובים בארץ, לאלפי אנשים,  בשיתוף משרד החינוך, אבל הוא גייס גם קבוצות נוספות.
מיכאל איתן: אז העבודה היתה פשוטה, מוגדרת וברורה לכולם; להפגיש בני נוער וילדים, משכונות שאין להם מחשבים, עם המחשבים, כי בלי מחשבים אי אפשר היה לעשות שום דבר.
מיכאל איתן: הפער הדיגיטלי מורכב משלוש צלעות, צלע אחת זה הנגישות לטכנולוגיה, הצלע השנייה זה המיומנות, כי זה לא רק שיהיה מחשב, אם אתה לא יודע להפעיל, והצלע השלישית זה התכנים.
מיכאל איתן: יש פער דיגיטלי גם מול אנשים שיש להם מחשבים ויודעים להשתמש בהם, אבל משתמשים בהם למטרות לא ראויות ולא נהנים מהקדמה ומהדברים הטובים שהתכנים באינטרנט יכולים לתת להם.
מיכאל איתן: לכן כשדיבר מר רון נחמן על הלהב"ה של היום והגל החדש, לא נראה לי שאנחנו צריכים היום להתמקד רק בהנגשה, אלא להתמקד בעיקר בעניין של התכנים.
מיכאל איתן: אני מצאתי באוריינטציה של התכנים שתי אלטרנטיבות, שיכול להיות שהן יכולות לעבוד ביחד; כפי שאמרתי, אני יכול להגיד לכם מה קרה בשדרות מהניסיון שלי.
מיכאל איתן: הפרויקט עובד שם שלוש שנים, זו שנה שלישית, אנחנו עשינו הערכה, הפרויקט הזה הלך על קונספט שהתחיל כמו להב"ה, אבל שינינו אותו בגלל הנסיבות של שדרות, הקמנו מועדונים קטנים, במקום להקים 40 מחשבים במקום אחד, עשינו מועדונים שכונתיים, עבדנו עם מלגאים ויצרנו איזה שהוא תהליך גם עם בתי הספר.
מיכאל איתן: כל המערכת הזו עובדת יחסית בתיאום טוב וקוצרת דוחות הערכה טובים.
מיכאל איתן: היא מתוקצבת ב-850,000 שקל על ידי האוצר שמעביר למשרד החינוך, וועדת ההיגוי של הפרויקט זה עם משרד החינוך ביחד, לכן אנחנו מצליחים, כי אנחנו מצליחים לקבל תמיכה...
מיכאל איתן: הנה, מר רוני דיין פה, הוא יגיד לך, הוא חבר בוועדת ההיגוי והוא מביא ללהב"ה של שדרות תמיכה אדירה של משרד החינוך, כשמשרד החינוך עושה היום פרויקטים שקשורים באותם ילדים.
מיכאל איתן: אחד ממועדוני להב"ה בשדרות פועל בתוך בית ספר בשעות אחר הצהריים, הילדים, במקום לנסוע הביתה, יושבים שם, ציידנו במחשבים, אנחנו מתואמים איתם וזה חלק מהפעילות של שדרות.
מיכאל איתן: אנחנו לא נפתור כאן את כל הבעיות, אבל אני חושב שצריכים לתת את הדעת ולעשות איזה שהיא רוויזיה.
מיכאל איתן: אתם אמרתם נכון, לאגם את המשאבים, אבל גם הממשלה שתתחיל לאגם את המשאבים שלה, לפני שהממשלה הולכת ואומרת 'בואו נחפש לאגם משאבים עם תפוח', שהיא תעשה משהו.
מיכאל איתן: מספר הערות קצרות ואני אסיים.
מיכאל איתן: אחת מבעיות תוכן נוסף זה הנושא שאנחנו מדברים עליו הרבה, ממשל זמין, שירות ייעוץ לאזרח.
מיכאל איתן: במקור, אחד התכנים שמרכזי להב"ה היו צריכים לבצע זה לתת שירותים לציבור.
מיכאל איתן: הערה שנייה, בגלל נסיבות היסטוריות מרכזי להב"ה מעסיקים את הצוותים דרך מכרזים של כח אדם טכנולוגי.
מיכאל איתן: מהניסיון האישי שלי, הלכתי לשדרות ואמרתי שאני אראה בעיניים שלי ואני אעבור אחד אחד.
מיכאל איתן: אני יושב שם במועדונים ואני רואה מה קורה.
מיכאל איתן: מה שהמועדונים האלה הופכים זה לא רק לעניין לימוד מחשבים, זה עניין חברתי ולפעמים גם טיפול.
מיכאל איתן: לכן לא תמיד ההגבלה הזאת שהם צריכים לקחת דרך חברות כח אדם שעוסקות במחשוב היא הנכונה.
מיכאל איתן: כי בלהב"ה הם צריכים להחזיק אנשים שיכולים גם לטפל בנפש של הילדים שם, במיוחד בשכונות המצוקה.
מיכאל איתן: באים לשם ילדים בלי נעליים, באים ילדים מבתים הרוסים, באים ילדים שאתה מסתכל עליהם ואתה אומר 'טוב שהם כאן, אני לא יודע מה הם יעשו בחוץ'.
מיכאל איתן: לא תמיד אנשי מחשבים הם התשובה.
מיכאל איתן: אני אסיים בדבר שניסיתי אותו ונכשלתי בו.
מיכאל איתן: היה לי משא ומתן עם גורמים כלכליים.
מיכאל איתן: חשבתי לעשות ניסוי.
מיכאל איתן: אמרתי שיכול להיות שיש כאן אפשרות להפעיל את מועדון להב"ה גם דרך סקטור פרטי שיהיה מוכן להשתלב בצורות שונות, גם אם אנחנו נסבסד תמיד, ולעשות כל מיני פעילויות שיכול להיות שהן תהיינה רווחיות והם לא שללו את זה.
מיכאל איתן: כל מיני פעילויות שיכולות להשתלב מול אוכלוסייה, להקים עסקית, שהם ייקנו מאיתנו את הפעילות.
מיכאל איתן: הרי לי לא מפריע שאם תהיה חנות דיגיטלית ואני אתן להם איזה שהוא מחסן ליד ומישהו יספק סחורה ויבואו אנשים ללהב"ה ועל ידי זה הם יוכלו לרכוש מוצרים יותר בזול, אז אני עושה טובה גם לאנשים שגרים בשכונה, וגם אם הם לא יודעים אינטרנט, מרכז להב"ה מגשר בינם לבין העניין, כשיש שם מישהו.
מיכאל איתן: זה מהפכני אולי, אבל אני הייתי מאוד רוצה שלמרכזי להב"ה תהיה רגל ויכולת קיום עצמאית, בחלקה לפחות, ושלא נהיה תלויים כל הזמן בכבאים כאלה, שיש כבאים או אין כבאים, אלא שהעסק הזה יוכל לפחות עם חצי רגל לעמוד לעצמו, אז אם תהיה תקופה קשה, הוא יעמוד על רגל אחת, אבל הוא לא ייפול לגמרי.
דניאל אילון: אני המנהל הכללי של עמותת 'מחשבה טובה', חבר בוועדה הלאומית בזמנה.
דניאל אילון: ההיסטוריה שלי מתחילה דווקא בלימודי קולנוע בשדרות, ששם היה מרכז מחשבים שהוקם והתחלתי שם, ביחד עם חבר, לעבוד עם בני נוער.
דניאל אילון: לאורך השנים הקמתי את הארגון של 'מחשבה טובה', שכפי שאמרתי קודם, מפעיל היום שמונה מרכזים קבועים ושלושה מרכזי מחשבים ניידים.
דניאל אילון: הפעלנו אותם לאורך כל השנים האלה, גם מה שנקרא השנים הקשות של להב"ה, ללא תקציב ממשלתי בכלל, מעט מאוד תקציב של הרשות המקומית, תרומות ופעילויות, שהשר מיקי איתן הזכיר במלים האחרונות, שמנסות גם לייצר איזה שהיא רגל כלכלית.
דניאל אילון: מאוד מאוד חשוב לי להיות פה עכשיו, אני מרגיש באמת שיש פה הזדמנות היסטורית.
דניאל אילון: הייתי בשתי פגישות עם מר יוסי טובול ואני רוצה גם לפנות אליך, מר טל הרמתי, אני חושב שיש פה, עם סכום הכסף הזה שנכנס עכשיו, אפשרות לייצר שינוי אמיתי במדינת ישראל בתחום של הפער הדיגיטלי, לצערי הרב הוא לא קורה בשיטה שכרגע אתם הולכים בה.
דניאל אילון: אתה אמרת קודם שאנחנו משחקים פה בטווח של משאבים מוגבלים.
דניאל אילון: אני חושב שזה ברור לכולם, המשאבים הם לא אינסופיים.
דניאל אילון: גם אנחנו וגם עמותות אחרות שפועלות בתחום, כמו תפוח, יודעים לעבוד עם המשאבים המוגבלים האלה ויודעים למקסם אותם.
דניאל אילון: אנחנו ארגון קטן שעדיין מפעיל משהו כמו 100 מתנדבים בצורה מאוד מקצועית.
דניאל אילון: אנחנו, כמו תפוח, מפעילים בני ובנות שירות לאומי וזה עובד טוב וזה עובד נכון, וכשאתה מתחשב עלות-תועלת, אי אפשר בכלל להשוות את זה.
דניאל אילון: זאת אומרת, אם עובד אחד שאתה לוקח במרכז להב"ה עולה לך סדר גודל של 100,000-120,000 שקל בשנה ובן שירות עולה לך 20,000-25,000 שקל בשנה, אתה עושה פה שינוי במדינה.
דניאל אילון: תן לנו להיות חלק מהתהליך הזה, אתם תרוויחו מזה, המדינה תרוויח מזה.
מאיר שטרית: מה זה תן לנו?
דניאל אילון: למשל אחת התשובות שקיבלתי היתה שיש חסם ביורוקרטי, שהשר איתן דיבר עליו קודם, שהעובדים לא יכולים להיות כאלה שלא עברו דרך מכרז.
מאיר שטרית: אצלך?
דניאל אילון: לא אצלי, עובדי להב"ה חייבים להיות אנשי איי.טי, או אנשים שמגויסים דרך חברות האיי.טי.
דניאל אילון: האנשים שעובדים אצלנו הם אנשים שהם אנשי חינוך, אנשי חברה, שהם אנשים שבאמת יודעים לזהות את הבעיות של בני הנוער ולעשות שם את הטיפול, לא יודע בדיוק מי מפריע ומה החסמים, אני לא יודע את כל החסמים, אני מבקש להיות חלק בתהליך הזה.
דניאל אילון: נושא נוסף שבעיניי הוא קרדינלי, הנושא של המרכזים.
דניאל אילון: מצד אחד אני רוצה להגיד שהפער הדיגיטלי כן קיים וכן נמצא באוכלוסיות הכי חלשות.
דניאל אילון: זאת אומרת אם בהתחלה היה מדובר על עשירונים 3, 4, לפני 15 שנים, היום מדובר על עשירונים 1 ו-2 ושם המצוקה היא קשה ושם גם היכולת של המחשב לעשות שינוי היא מדהימה.
דניאל אילון: אם אנחנו ניתן לזה את הצ'אנס, אנחנו נוכל לייצר את השינוי הזה במדינה.
דניאל אילון: המרכזים הקבועים לעומת מרכזים ניידים; עוד אחד מהשינויים שקרו בעשר השנים האחרונות במדינה, עלויות התחבורה השתנו דרמטית.
דניאל אילון: היום להביא קבוצת ילדים מבית ספר למרכז להב"ה זה הון תועפות.
דניאל אילון: לעומת זאת, להביא 20 לפטופים ממרכז להב"ה לבית ספר זה שקל וחצי.
דניאל אילון: אנחנו מפעילים היום שלושה מרכזים כאלה ויכולים להפעיל יותר.
דניאל אילון: למדנו איך לעשות את זה, למדנו גם את הטכנולוגיה, גם את הרשות הסלולרית---
מאיר שטרית: מי יתקצב אתכם?
דניאל אילון: אנחנו מגיעים ל-65% הכרזות מתרומות---
דניאל אילון: 3.5 מיליון שקלים.
דניאל אילון: 60% תרומות, 40% מכירת שירותים שמתחלקת גם לסקטור העסקי וגם לסקטור של רשויות מקומיות וממשלה.
מאיר שטרית: איזה שירותים אתם מוכרים?
דניאל אילון: אנחנו גם יכולים להשכיר את הפעילויות של הכיתות הניידות, אנחנו גם מוכרים שירותי הדרכה, החל מהדרכת מחשבים הכי בסיסית ועד להדרכות של קורסי סיסקו, עיצוב אתרים וכולי.
דניאל אילון: כל הזמן מחפשים, עכשיו אנחנו מפתחים תחום של סדנאות.
מאיר שטרית: אתה לא אומר מה אתה רוצה, תגיד מה אתה רוצה.
דניאל אילון: אני אגיד חד משמעית, תן לי ותן לתפוח, יש לנו מרכזים קיימים, תפתח את זה למאטצ'.
דניאל אילון: דיברתם על תקציב של מרכז אחד, כמה זה?
דניאל אילון: 900,000?
מאיר שטרית: 900,000 שקל לשנה.
דניאל אילון: תביא לי יעדים מספריים, תן לי 450,000 שקל ואני אעשה לפחות את זה.
דניאל אילון: תן לי את האופציה.
מאיר שטרית: אתה אומר ללהב"ה, 'תנו לי להקים מרכזים'.
דניאל אילון: תכירו במרכזים קיימים שלי כמרכזים שלכם ואז---
מאיר שטרית: ואתה רוצה שיתקצבו אותם.
דניאל אילון: עשר שנים אנחנו עובדים בלי שום תקציב, הגיע היום תקציב, יש אופציה, גם למנף את הפעילות הקיימת, להרחיב אותה, לתת לה עוצמה הרבה יותר מרכזית, בואו תהיו שותפים, אל תתבודדו, אל תעשו את הכל לבד.
מאיר שטרית: אבל אתה מוכן לפעול לפי התכנית של להב"ה.
דניאל אילון: כן, אבל אני חושב שלהב"ה ייצאו נשכרים אם הם יפעלו בדיאלוג ואם הם ילמדו מה התכניות שלי.
מאיר שטרית: מה שאתה אומר בעצם זה 'בוא נשתף פעולה, תתקצבו אותי בחצי ממה שאתם מתקצבים מרכז, אני אקים אותו, אני אעשה פי שתיים יותר מרכזים---
דניאל אילון: אני אומר, בלי לדבר עם גב' איה לאור מקודם, אני בטוח שגם איה חותמת על מה שאני אומר.
דניאל אילון: אם אנחנו עושים את זה, אז עם התקציב שנכנס היום ללהב"ה אתה מגיע לפי שתיים, לפחות.
מיכאל איתן: זה קל להגיד, זה לא כל כך קל לבצע, אבל אולי תהליך הדרגתי של איזה שהוא שיתוף פעולה שאתם תוכלו לבצע או לנסות---
מאיר שטרית: מר טל הרמתי שומע ומקשיב.
מאיר שטרית: אני אומר לך שאולי שווה לעשות ניסוי, שנה אחת לקחת מרכז אחד, להגיד 'אדוני, תפעיל מרכז אחד' ונראה איך זה עובד, יכול להיות שתופתעו לטובה, או תופתעו לרעה.
מאיר שטרית: שווה לדעתי לעשות ניסוי, ההשקעה היא קטנה, 450,000 שקל להפעיל מרכז אחד, שווה לנסות ולראות איך הם עובדים ויכול להיות שתתרשמו לטובה ובשנה הבאה תוכלו לפרוס ותר.
טל הרמתי: היתה פגישה מאוד מעניינת במשרד ראש הממשלה.
טל הרמתי: הגיעו הרבה מאוד גופים שעוסקים באותו דבר, ספרנו 40 גופים כאלה.
מאיר שטרית: טוב מאוד, אז תבחנו אותם.
טל הרמתי: כל אחד מהם אמר, אני לא רוצה הרבה, אני רק רוצה את הסכום הזה והזה ואני כבר אעשה.
מאיר שטרית: אפשר לבחון כל אחד.
טל הרמתי: אנחנו נבחן את הנקודה הזו.
מאיר שטרית: זה לא מישהו שבא מהאוויר.
מאיר שטרית: איך הייתי בוחן?
מאיר שטרית: גוף שמפעיל הלכה למעשה מרכזים קיימים והוא לא עושה את זה לא שנה ולא חצי שנה ולא שנתיים, אלא באופן רציני לאורך שנים, הייתי בוחן אותו.
מאיר שטרית: גוף שהוא תסלח לי חפיפניק, מחפש לחפש כסף, הייתי שולח אותו לכל הרוחות.
מאיר שטרית: לכן אני אומר לך, אולי יש הזדמנות דווקא לבחון אפשרויות אחרות של פעולה, לאו דווקא שישיגו את אותן תוצאות של להב"ה, לעשות ניסוי ולראות ואולי בשנה הבאה ניווכח שבאמת הניסוי הצליח ויהיה לכם פתרון אלטרנטיבי נוסף.
רוברט טיבייב: אתה גוף עסקי?
דניאל אילון: לא, אנחנו עמותה שגם מוכרת לסעיף 46, ניהול תקין, ללא מטרות רווח.
מאיר שטרית: תודה רבה, דניאל.
מאיר שטרית: מר יוסי פרחי, המנהל הכללי של שירות התעסוקה.
יוסי פרחי: קודם כל אני רוצה להגיד לכם שביקרתי בלהב"ה ואנחנו עובדים בשיתוף פעולה.
יוסי פרחי: ביום שהייתי שם, אני חזן בבית כנסת, אז חיפשתי למי אני צריך לתת מי שבירך, אז השר איתן, אם אתה בין הזורעים את העניין הזה, מגיע לך מי שבירך ובגדול.
יוסי פרחי: אני חושב שזה אחד הפרויקטים מנקודת מבטנו היותר מוצלחים, אבל אני רוצה להזהיר מראש שאני מציע כרגע דעה סובייקטיבית לחלוטין שמייצגת את האוכלוסייה המבוגרת של עם ישראל ולא את הילדים.
יוסי פרחי: יותר מזה אני רוצה לומר, לפני שאני נוגע בעניין של האוכלוסייה המבוגרת, אני חושב שבעובדה שאנחנו רוצים לחבר את להב"ה עם ילדים, יש חוסר חזון מפחיד.
יוסי פרחי: הנושא של מחשוב ילדים צריך להיות בבתי הספר, היום זה כלי עבודה, היום זה כלי לימוד, להפוך את נושא המחשוב ולמידת המחשב והשימוש במחשב ככלי חינוך משלים זאת טעות איומה.
יוסי פרחי: המחשב צריך להיות בבית ספר, ככלי עבודה.
יוסי פרחי: היום ילדים צריכים ללמוד עם מחשב, משרד החינוך צריך לקחת אחריות מלאה, שלמה וכוללת, שכל תלמיד במדינת ישראל, בין במגזר הערבי, החרדי, אתיופים ולא משנה באיזה פריפריה הוא נמצא ולא צריך להיות פה בכלל דיון על פריפה, צריך לדעת מחשב.
יוסי פרחי: מה שאנחנו היינו אומרים בעבר, ביעור הבערות, כשאמא שלי למדה ב-1949 בקורס ביעור הבערות של בן גוריון, אז היום ביעור הבערות זה הנושא של המחשבים.
יוסי פרחי: כלומר כל המחשבה הזאת ליצור חינוך משלים בנושא מחשב וכהשלמה למשרד החינוך, אני חושב שהיא מחשבה נטולת חזון.
יוסי פרחי: החזון האמיתי הוא שמשרד החינוך מוציא תלמיד בבית ספר יסודי כשהוא כבר יודע להשתמש במחשב ולא צריך לחכות לתיכון.
יוסי פרחי: זה דבר אחד.
מיכאל איתן: המטרה היא לא לימוד מחשב.
מיכאל איתן: האמא שלך היתה בקורס ללמוד קריאה וכתיבה, השאלה מה היא עשתה אחר כך עם הקריאה והכתיבה.
מאיר שטרית: גידלה אותו.
מיכאל איתן: לימוד מחשב הוא לא הנושא שלנו.
מיכאל איתן: הנושא שלנו זה מה אנחנו יודעים לעשות עם המחשב.
יוסי פרחי: אני יודע.
יוסי פרחי: אגב, אפרופו אמא שלי, אחרי קורס הבערות, שעד היום אני לא יודע מה היא למדה ומה הצליחה, אבל היא היתה בודקת לנו שיעורים, מסתכלת, 'לא טוב, תכתבו מחדש', והצמיחה חמישה אקדמאים.
יוסי פרחי: מה שאני רוצה לייצג בעניין הזה, איפה באמת נמצא היום הפער הדיגיטלי של מדינת ישראל, שלא מאפשר לאנשים להתפרנס, זה בקרב האוכלוסייה המבוגרת.
יוסי פרחי: לשירות התעסוקה באים בשנה כ-500,000 איש, 500,00 תעודות זהות שונות, למעלה מ-100,000 מתוכם הדבר הזה הוא זר עבורם, ואני לא רוצה לספר לכם ולומר שהכלי הטוב ביותר היום למצוא עבודה הוא דווקא השמה מרחוק.
יוסי פרחי: מי שלא יודע, אני אגלה לכם סוד, לשכת התעסוקה השלישית בגודלה של ארצות הברית ממוקמת בבית דירות בכפר סבא, שם 30 מיליון אמריקאים מקבלים פרנסה דרך כפר סבא, ורק דרך שימוש במחשב והם לא יודעים מי בכלל נותן להם עבודה.
מאיר שטרית: הום סנטר.
יוסי פרחי: גם.
יוסי פרחי: הכלי הזה הוא כלי עתידי, הוא כלי חשוב מאוד.