GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עופר רימון: גם בחינוך הטכנולוגי השקעות מאד גדולות, וגם קצת, תסלח לי שאני אומר את זה – חוסר דיוק בדבריך, כי אין לנו מגמה בחינוך הטכנולוגי שלא לומדים שם מקצועות מדעיים, והבאת ככה שלא לעניין דווקא את הדוגמא הכי פחות טובה, כי כל תלמידי הביוטכנולוגיה לומדים לפחות ביולוגיה 5 נקודות, ורבים מהם, 40% - לומדים שני מקצועות מדעים מוגברים, 5 ביולוגיה, 5 כימיה, ובנוסף את המקצוע שנקרא מערכות ביוטכנולוגיות.
עופר רימון: זאת אומרת זה לא במקום, זה בנוסף כנדבך על לימודי המדעים, ורק מעודד עוד תלמידים לגשת לתחומים המדעיים, תלמידים שרוצים לדעת גם אפליקציות של הדברים האלה בתוך מערכות טכנולוגיות, תעשייה, מזון וכו'.
עופר רימון: אבל גם את החינוך הטכנולוגי בתקציב תוספתי מאד משמעותי, מאד משמעותי,
מאיר שטרית: מתי התלמיד בוחר  את  המגמה  שלו, אלקטרוניקה, באיזו כיתה?
מאיר שטרית: למיטב ידיעתי זה כיתה י'.
עופר רימון: התלמיד בוחר בכיתה ט', ומ-י' הוא לומד או בחינוך העיוני או בחינוך הטכנולוגי.
עופר רימון: אבל אני חושב שזה יהיה חטא לחינוך הטכנולוגי, את כל העניין הזה להציג על רגל אחת.
עופר רימון: אם תרשה לנו, נשמח לעשות על זה דיון מסודר.
מאיר שטרית: אני אשמח לעשות על זה דיון, בהחלט.
עופר רימון: אבל, רק תדע שהחינוך הטכנולוגי זוכה לעדנה אחרי הרבה שנים, בשיתוף של התאחדות התעשיינים, שרגא ברוש שדוחף מאד חזק, ראש הממשלה שדוחף את הנושא הזה מאד חזק, ואנחנו ביחד מובילים את החינוך הטכנולוגי קדימה, ואנחנו נשמח כמו שאמרתי, להציג את הנושא הזה בצורה מסודרת.
עופר רימון: אבל כמו שאמרת, הדיון הוא על נושא התאמת מערכת החינוך למאה ה-21.
עופר רימון: גם כאן אני חושב שהתחלנו, איך אני אגיד?
עופר רימון: לא בצורה הנכונה.
עופר רימון: התחלנו בלספור מחשבים.
עופר רימון: אתה יודע, אני הייתי בפורטוגל, נסעתי לפורטוגל.
עופר רימון: יש שם תוכנית מחשב נייד לכל תלמיד.
עופר רימון: לא רק זה, אלא הקימו שם מפעל של אינטל שמייצר את המחשבים, אפליקציה מיוחדת לפורטוגל, כל מחשב מגיע עם מחשב נייד קל.
עופר רימון: נכנסתי לכיתות ומה שקורה שם – קטסטרופה.
עופר רימון: אם תראה איזה ערך מוסף יש לתקשוב, דל, בגלל שזה לא מספיק.
עופר רימון: גם אנחנו קיבלנו תקציב תוספתי של 420 מיליון שקל, אם היינו קונים ברזלים אז היינו בכל הארץ יכולים לעבור מ-1 ל-13, ל-1 ל-6.
עופר רימון: ואז מה?
עופר רימון: ואנחנו בחרנו להתמקד בצפון לדרום.
עופר רימון: יכולנו בצפון לדרום, אם היינו קונים מחשבים – לרדת ל-1 ל-2, ואז מה?
עופר רימון: יש כאן הרבה דברים שצריך לקחת בחשבון כשמכניסים את הטכנולוגיות האלה לתוך בתי הספר.
עופר רימון: הצטיידות זה רק מרכיב אחד, ואני אגש ישר, אני אדלג ואני אתחיל מהלב, זה התפיסה שלנו.
עופר רימון: אנחנו ניגשים לנושא הזה בתפיסה הוליסטית.
עופר רימון: כי אתם הזכרתם את התשתיות, אבל תשתיות בלי תחזוקה הם חסרות ערך.
עופר רימון: פיתוח מקצועי של עובדי הוראה, התכנים הדיגיטאליים, התאמת תוכניות הלימודים.
עופר רימון: אם כל זה לא ייעשה ביחד בתוך בית ספר – אז לא יהיה ערך למחשבים.
עופר רימון: עכשיו, אחת הבעיות בתוכניות, גם בתוכניות כמו מחשב כתו"ם ותוכניות אחרות, שהן כולן יפות וטובות, וגם תוכניות שנעשו בעבר.
עופר רימון: תראה, אנחנו מתחילים עם תקציב של הצטיידות שהוא תקציב חד פעמי.
עופר רימון: אבל אנחנו פעם ראשונה גם מכניסים תקציב הפעלה.
עופר רימון: אנחנו מממנים רכז תקשוב בבית ספר, דבר שלא נעשה בעבר.
עופר רימון: אנחנו מממנים אנשים טכניים שיהיו בבתי ספר.
עופר רימון: אנחנו מממנים את החיבור לאינטרנט ואנחנו מממנים קישור לספקי תוכן.
עופר רימון: ותקציב ההפעלה שאנחנו נותנים לבית ספר הוא לא חד פעמי, לתמיד.
עופר רימון: מהרגע שהוא נכנס לבית ספר תמיד יהיה תקציב הפעלה.
עופר רימון: כי זו התשתית שעליה אתה בונה את האפשרויות לטכנולוגיה לחזור לתוך בית ספר.
עופר רימון: ואם אתה לא בונה את התשתית הזאת לאורך זמן, אתה תבוא עוד שנתיים, עוד שלוש, כאילו לא היה.
עופר רימון: אבל כשיש פונקציה בבית ספר שזה התפקיד שלה והיא מתוגמלת, והרי אלה הכספים הגדולים.
עופר רימון: המחשבים הם לא הכספים הגדולים, כולם יודעים את זה.
עופר רימון: הדבר הבא שאנחנו מאד מדגישים זה מה שכתוב כאן פיתוח מקצועי של עובדי הוראה.
עופר רימון: חוץ מהשתלמויות בית ספריות אנחנו נותנים הדרכות.
עופר רימון: בעבר נתנו הדרכה מדריך תקשוב לבית ספר.
עופר רימון: הפעם אנחנו מוסיפים עוד 4 מדריכים, מדריכים דיסציפלינאריים.
עופר רימון: נכנס למורה למתמטיקה, שעובד עם מורה המתמטיקה על מטרת התקשוב בתחום המתמטיקה.
עופר רימון: מדריך לשפה שעובד על הטמעת התקשוב בתחום השפה.
עופר רימון: כי בפדגוגיה הכל מתחיל.
עופר רימון: אם אתה לא מראה למורים איזה תכנים יש, ואני רואה כאן את גילה, אז איזה תכנים יש למט"ח בתחום המתמטיקה, ואיך זה קשור לתוכנית הלימודים, ואיפה הם יכולים לשלב את זה – אז לא יהיה לך תקשוב אמיתי בתוך הכיתות.
עופר רימון: ואותו הדבר לגבי עת הדעת או כל חברה אחרת.
עופר רימון: זאת אומרת, שהתקציב שלנו, אם אתה תראה את התקציב שלנו לבית ספר, 50% הולך להצטיידות, 50% הולך בכלל לדברים אחרים.
עופר רימון: ולא רק שהוא הולך לדברים אחרים, אלא אם תיקח את זה על פני 4 שנים, אתה תמצא שאני חושב אולי 30% מהתקציב הוא הצטיידות, ו-70%, אם תספור את זה על פני 4 שנים או 3 שנים – הוא התקציב לדברים האחרים.
עופר רימון: עכשיו, אני אדלג גם על הדברים האחרים כדי להגיע ישירות.
עופר רימון: אתה יודע, להגיד תפיסה הוליסטית זה נשמע ככה טוב, זה כמו הרבה סיסמאות כאן שאנחנו שומעים.
עופר רימון: אבל אני רוצה להראות איך אנחנו לוקחים את התפיסה ההוליסטית ומכניסים אותה לתוך בתי הספר.
עופר רימון: כי שוב אמרתי, אנחנו רוצים לראות את כל הדברים האלה קורים בתוך בית ספר, ולכן אנחנו נעים בשלושה צירים.
עופר רימון: ב-15 לאוגוסט או ב-20 לאוגוסט, אני לא זוכר,  קיבלנו את האישור מהאוצר, שב-1 לינואר נקבל את התקציב של 420 מיליון שקל, ואנחנו התחלנו פעולות כבר מתחילת ספטמבר.
עופר רימון: אנחנו עובדים בשלושה צירים.
עופר רימון: ציר אחד הוא פעולות ההיערכות שנעשות בתוך בית ספר; הציר השני הוא פעולות ההיערכות שנעשות  ברשות; והציר השלישי הוא כל הציר של התכנים הדיגיטליים ותוכניות הלימוד, וביחד הצירים האלה לוקחים את כל התפיסה שלנו, ומכניסה אותה לתוך בתי הספר.
עופר רימון: פעולות ההיערכות בתוך בתי הספר התחילו עם הודעת הצטרפות לבתי הספר בסוף אוגוסט, ויסתיימו בחודש פברואר כשבתי הספר יסיימו את ההכנה הפדגוגית לקראת התוכנית.
עופר רימון: הפעולות ברשויות התחילו עם פתיחת הרשאה לרשות בנובמבר, ויסתיימו כשהציוד יהיה בתוך בתי הספר, אנחנו  מקווים בסביבות פברואר; והפעולה השלישית – עובדת על כל הציר של תכנים דיגיטאליים ותוכניות לימודים, ואני אציג את הפעולות המרכזיות שנעשות בכל אחד מהתחומים האלה.
עופר רימון: הדבר הראשון שאני רוצה להציג, וגם אני  חושב דבר ייחודי לתוכנית הזאת, שהשר והמנכ"ל אמרו לנו – לפני שאתם מתחילים אנחנו רוצים לדעת מה הולכים להיות התפוקות והתוצאות של התוכנית הזאת.
עופר רימון: זה גם דבר ייחודי, ותבדוק תוכניות, הרבה תוכניות שהוזכרו כאן.
עופר רימון: האם לפני שהן יצאו לדרך הן הגדירו תפוקות ותוצאות.
עופר רימון: כי בתחום התקשוב זה מאד מאד קשה להגדיר תפוסות ותוצאות.
עופר רימון: מאד קשה, והרבה קופצים מעל המשוכה הזאת.
עופר רימון: אנחנו עבדנו לפי, באמצעות מדריך התכנון הממשלתי, שמגדיר בצורה מאד מדויקת מה הן תפוקות ומה הן תוצאות, ולפי זה הגדרנו את הדברים.
עופר רימון: אנחנו העברנו את המסמך הזה ל-70 מומחי חינוך, כדי לייצר קונסנסוס לאומי סביב הנושא של תפוקות ותוצאות, עוד לפני שאנחנו יוצאים לדרך.
עופר רימון: הגדרנו את התפוקות ברמת בית הספר, והגדרנו את התוצאות.
עופר רימון: את התוצאות הגדרנו ברמת המורה - שנה ראשונה, שנה שנייה, שנה שלישית.
עופר רימון: ברמת בית הספר  כארגון וברמת התלמיד.
עופר רימון: עכשיו, אני  חייב להגיד שאת התפוקות והתוצאות האלה השתמשנו במסמכים גם של הפיז"ה וגם מה-IEA, ארגוני הערכה בינלאומיים, כי אנחנו כבר רואים ב-2013 את המבחן שארגון ה-IEA בונה, כדי לבדוק מיומנויות  ICT של תלמידים.
עופר רימון: לכן את זה, למרות שזה תלמידים בכיתה ח', את זה גם אנחנו לקחנו בחשבון.
מאיר שטרית: מה התוצאות המצופות מהתלמידים?
עופר רימון: מצופות מיומנויות תקשוב, לדעת מהרמה של לפתוח תיקיות במחשב ולסדר אותן באיזה שהוא סדר לוגי הגיוני.
עופר רימון: לדעת להשתמש באקסל.
מאיר שטרית: אבל אלה תשומות לא תפוקות.
עופר רימון: לא. תשומות זה המשאבים שאתה מכניס, תפוקות זה מה שאתה מצפה שאיתו תלמיד ייצא ויידע.
מאיר שטרית: יש איזה שהוא מדד שקובע את רמת ההישגים שתהיה במבחנים בינלאומיים?
עופר רימון: בוא רגע נעשה סדר.
מאיר שטרית: זה התפוקה שאתה מצפה לראות.
מאיר שטרית: לראות אותם מצליחים בלימודים.
מאיר שטרית: לראות תוצאות של כל החינוך הזה.
עופר רימון: רגע, רגע.
עופר רימון: תראה, יש לנו תוכנית שעניינה שיפור הידע וההישגים בבתי הספר.
עופר רימון: זו לא התוכנית הזאת.
עופר רימון: אני אחראי על תחום המדע והטכנולוגיה, המקצוע, המבחן הבינלאומי שהתלמידים ייגשו אליו בסוף השנה הזאת.
עופר רימון: אני יכו להגיד לך איזה פעולות אנחנו עושים כדי לשפר את ההישגים הלימודיים של הילדים במדעים, והצעתי לעשות את זה בישיבה נפרדת, כי אם אתחיל – אנחנו לזה צריכים שעה שלמה.
עופר רימון: אבל, לא תוכנית התקשוב היא זאת שאנחנו מצפים שהיא תביא כרגע באופן ישיר לשיפור בידע ובהישגים של התלמידים במבחן.
מאיר שטרית: רמ"ה אומר את זה.
מאיר שטרית: רמ"ה אומר שיש קורלציה מאד גבוהה ב-
עופר רימון: אבל מה לעשות אם, טוב,
מאיר שטרית: לא אני אומר.
מאיר שטרית: משרד החינוך אומר, לא אני.
עופר רימון: הדבר הבא, חוץ מלהגדיר את התפוקות והתוצאות שמצופות מהתוכנית, כמו שאמרתי מסמך שעבר ל-70 מומחי חינוך כדי לייצר קונסנסוס, הדבר הבא זה האופן שבו אנחנו עובדים על ההצטיידות.
עופר רימון: פתחנו הרשאה לרשויות, כאן אני מראה דוגמא להרשאה שפתחנו למשל לגליל תחתון לפי מספר בתי הספר, כמה מחשבים הם יקבלו, כמה מקרנים וכו'.
עופר רימון: תשימו לב שבהרשאה, וזה גם ייחודי לתוכנית, כתוב כאן – "ההרשאה התקציבית הזו שניתנת בזה לכם תקפה עד תאריך מסוים, אנחנו מבקשים לחזור ולהדגיש שהכנסת הציוד על ידי הרשות לבית הספר טעונה תוכנית עבודה מאושרת".
עופר רימון: זאת אומרת, הפעם אנחנו לא מכניסים את הציוד פנימה אם בית ספר לא עשה הכנה פדגוגית, והיא אושרה, שמראה לנו שבית ספר מוכן וערוך כדי להשתמש במחשבים.
עופר רימון: אנחנו הוצאנו הנחיות למימוש ההקצבות, ספר סטנדרטים שיוצר סטנדרטיזציה איזה מחשבים לקנות ואיזה לא.
עופר רימון: מפרטים ואנחנו עוקבים אחרי הסטאטוס של ההתנהלות ברשויות.
עופר רימון: סם קפלן שיושב כאן לצדי מופקד על כל העניין הזה, ומקדם את הדברים האלה במעקב ממש שבועי אחרי ההתקדמות של הרשויות.
עופר רימון: הציר הבא שאנחנו עובדים בו זה הנושא הזה של ההיערכות הפדגוגית של בתי הספר לקראת התוכנית.
עופר רימון: רוני דיין שיושב כאן אחראי בעצם על כל ההיערכות הפדגוגית של בתי הספר.
עופר רימון: ההיערכות הזאת כוללת, ואני אראה לך באיזו רמה אנחנו עובדים.
עופר רימון: אנחנו מינינו רכז תקשוב בכל בית ספר, העברנו 7 שעות הוראה לכל בית ספר, כדי שבית הספר יוכל למנות מדריך אשכול.
עופר רימון: עשינו בדיקה עם מפקח בית הספר, עם רכז התקשוב במחוז, עם מנהל בית הספר, שהרכז הנבחר הוא מתאים, שהוא יודע בדיוק מה המשימות המצופות ממנו וכו'.
עופר רימון: הדבר הבא זה שאנחנו קבענו תנאי סף לאישור תוכנית עבודה.
עופר רימון: הגדרנו איזה תהליכים צריכים לקרות בבית ספר.
עופר רימון: הגדרנו את ההתפתחות המקצועית.
עופר רימון: הגדרנו איך צריך להיראות אתר בית הספר, הגדרנו את הנושא של ניהול פדגוגי.
עופר רימון: לא יכול להיות בבית ספר מתוקשב, וזה קורה דרך אגב בהרבה בתי ספר בתוכניות שאתה הזכרת, שמכניסים מחשבים לבית ספר, ועדיין המורה רושם את הנוכחות עם נייר ועיפרון.
עופר רימון: עכשיו, אתה אומר אם אתה לא תטפל בזה ותדאג שתהיה תוכנת ניהול, ותגדיר סטנדרט לניהול, אז לא יהיה לך בית ספר מתוקשב.
עופר רימון: כי אני תמיד אומר, אם מורה נכנס לכיתה עם מחשב נייד ועשה את הנוכחות עם נייר ועיפרון, כבר כאן אתה הפסדת אותו.
עופר רימון: הגדרנו סטנדרטים לאיך משלבים את התקשוב במקצועות הלימוד.
עופר רימון: אנחנו מתרכזים בארבעת מקצועות הלימוד, ארבעת מקצועות המיצ"ב.
עופר רימון: הגדרנו את הנושא של תקשורת.
עופר רימון: אנחנו  חושבים שכמובן לתקשוב יש הרבה סיכוי לשפר את התקשורת.
עופר רימון: כשאנחנו מדברים על תקשורת – תקשורת בין תלמידים לבין עצמם למידת עמיתים.
עופר רימון: גם תלמידים מהארץ ותלמידים במדינות אחרות, בין המורים לבין עצמם למידת עמיתים.
עופר רימון: בין הבית לבין בית הספר, בין המנהל לבין צוות המורים.
עופר רימון: כמו שאתה יכול לראות כאן בסטאטוס אנחנו עוקבים בית ספר בית ספר.
עופר רימון: כמה בתי ספר הכינו תוכנית עבודה, כמה ערוכים מבחינת תוכנת ניהול בית ספרית, כמה ערוכים מבחינת הפורטל הבית ספרי.
מאיר שטרית: היעד שלכם השנה ש-200 בתי ספר יהיו עד סוף השנה בתוכנית הזאת?
עופר רימון: היעד שלנו הוא מה-1 לספטמבר הכנסנו 220 בתי ספר ראשונים לתוכנית.
עופר רימון: אנחנו במרס מתחילים לעבוד על עוד כ-700 בתי ספר כדי להביא למצב שתוך שנתיים, תשע"א-תשע"ב כל בתי הספר היסודיים במחוז צפון ובמחוז דרום נכנסו לתהליך.
עופר רימון: במקביל, למה התחלנו מצפון ודרום, מתוך גישה של צדק חברתי – לתת עדיפות לפריפריה.
עופר רימון: כמובן שאם היה לנו תקציב היינו שמחים להכניס את כל הארץ לתוך התוכנית הזאת.
עופר רימון: למה התחלנו רק מבתי ספר יסודיים, בדיוק מה שאמרת על המחטים – לא להתפזר, ללכת על המקומות ששם יחסית יש הרבה תכנים דיגיטאליים ויש יותר סיכוי להצלחה.
עופר רימון: הציר הנוסף שאני רוצה לדבר עליו זה בתי ספר מדגימים.
עופר רימון: נכון, אנחנו מציבים איזה שהוא סטנדרט שאנחנו רוצים להעלות את כל בתי הספר, להעביר אותו.
עופר רימון: אבל יש בתי ספר פורצי דרך, נעמי שמר, בתי ספר גנים בגני תקווה, בית ספר מודיעים.
עופר רימון: אנחנו אספנו את בתי הספר האלה, 20 בתי ספר, והם אצלנו בתי ספר מדגימים.
עופר רימון: הם צריכים לצייר לנו את האופק.
עופר רימון: אני והצוות נפגשים כל חודש עם כל 20 בתי הספר המדגימים.
עופר רימון: אנחנו שם לומדים מהם, אנחנו באים מתוך גישה של צניעות, שיש הרבה מאד ידע והתפתחויות בשטח,  שיש לנו הרבה מה ללמוד מהם.
עופר רימון: אם תרשו לי אז אני אציג ממש דוגמא לשיעור שנחשפתי אליו באחד מבתי הספר המדגימים,
מאיר שטרית: כמה בתי ספר מדגימים יש.
עופר רימון: השנה יש 20 בתי ספר מדגימים.
עופר רימון: שנה הבאה אנחנו מדברים על עוד 20 בתי ספר מדגימים.
מאיר שטרית: אבל ראיתי בנייר שלכם שרק אחוז קטן דווקא מבתי הספר המדגימים עומד בסטנדרטים שאתם רוצים.
מאיר שטרית: רק 5 או משהו כזה.
עופר רימון: אתה רוצה סטאטוס בנקודה מסוימת, זה כל הזמן משתנה.
עופר רימון: בפברואר כל בתי הספר המדגימים כבר יהיו במקום, ופשוט הדרישות של ההיערכות הפדגוגיות מבתי הספר המדגימים הם כמובן הרבה יותר גבוהות מבית הספר הרגילים.
עופר רימון: אבל קחו למשל שיעור לדוגמא, זה לקוח מבית הספר גנים.
עופר רימון: מורה בשם מאיה שירי, ששיתפה אותנו בשיעור שלה.
עופר רימון: היא כאן רצתה ללמד על דמותו של דוד המלך, על הסיפור של המשל של כבשת הרש.
עופר רימון: היא מספרת להם, מדברת איתם על סוגי חטאים, זה היה קרוב השיעור הזה לימים הנוראים.
עופר רימון: ואחרי שהיא דנה איתם בעניין הזה היא נותנת להם לעשות איזו עבודה בבית שבה כל אחד מהם צריך לכתוב טיעון ש-      (מוצגת מצגת).
עופר רימון: אז היא נותנת לתלמידים לראות דוגמאות לכל מיני אנשים שמביעים חרטה והיא מבקשת מהם אחר כך כל אחד לרשום טיעון, לתת לו הרגשה אם הוא היה דוד המלך, איך הוא היה רושם טיעון ומסביר את החטא שהוא עשה.
עופר רימון: לצורך זה היא מכניסה אותם לסביבה של, כאן במקרה הזה לסביבה של מט"ח, שבסביבה הזאת יש כאן מחולל כתיבה של מט"ח, דרך אגב זה כלי מדהים בעיני, שבעצם מאפשר לתלמידים לעבור על השלבים של כתיבת טיעון שלב אחרי שלב.
עופר רימון: הוא נותן להם גם דוגמאות ומאפשר להם להתקדם שלב אחרי שלב, ובעצם עוזר לתלמידים להטמיע את המתודולוגיה של כתיבת טיעון.
עופר רימון: אחרי שהתלמידים סיימו את השלב הזה, היא מכניסה אותם לאתר של מבקר המדינה, ושם היא מבקשת מכל תלמיד לבחור נושא סביב איזו שהיא עוולה חברתית שהוא רוצה לטפל בה, ולכתוב טיעון למבקר המדינה, על משהו שהוא היה רוצה שמבקר המדינה יטפל בו, ובעצם הציון בסופו של דבר שהמורה נתנה, זה היה על טיב כתיבת הטיעון שהם שלחו למבקר המדינה בעניין הזה.
עופר רימון: אז זו דוגמא קטנה לשיעור אחד שהוא לא יוצא דופן בבית ספר מדגים אצלנו, ואני רוצה להגיד לכם שמה שאנחנו מגלים בבתי ספר מדגימים, אני חושב שממש לא תמצאו בהרבה מדינות כזאת התקדמות.
עופר רימון: הדבר האחרון שאני רוצה להתייחס אליו זה כל הציר שעליו אנחנו עובדים, זה הנושא של פיתוח תכנים דיגיטאליים ותוכניות לימודים.
עופר רימון: הייתי אומר שעד היום כל הנושא הזה של התכנים הדיגיטאליים היה עולם די פרוץ.
עופר רימון: הדבר הראשון הגדרנו נוהל אישור סביבות למידה דיגיטאליות, ואנחנו עובדים בשיתוף עם האגף לאישור ספרי לימוד במשרד החינוך, ואנחנו הולכים בתהליך מדורג להעביר את המסלול הזה לכל החברות תוכן שעובדות בישראל.
עופר רימון: בנוסף, עשינו מיפוי של כל תכני הספקים הקיימים בהתאם לתוכנית הלימודים.
עופר רימון: כאן זו דוגמא למיפוי שעשינו של בריינפופ, על כל התכנים שלהם והקישור שלהם לתוכנית הלימודים שלנו, כי אחת הבעיות זה שמורה יכול להיחשף לחומר דיגיטאלי, אבל אם הוא לא יודע לאיפה זה מתאים בדיוק בתוכנית הלימודים, מאד קשה לו העבודה.
עופר רימון: כאן אתם יכולים לראות דוגמא לכנס ספקים.
עופר רימון: אנחנו בעצם הזמנו את כל מפתחי התכנים הדיגיטאליים בארץ להציג את התכנים הדיגיטאליים לכל המורים בתוכנית.
עופר רימון: ובמסגרת הזאת, כאן אתם יכולים לראות את המורים שלנו יושבים בכנסים האלה, ומקבלים, ולומדים, ונחשפים לכל הידע שיש.
עופר רימון: מה שעשינו כאן זה קצת מיוחד, שלא אפשרנו למפתחי התוכן להציג באופן ספוראדי, אלא לקחנו נושא מסוים מתוכנית הלימודים, וביקשנו מכולם להתייחס אליו ולהציג תכנים שקשורים אליו, כדי שלמורים יהיה יסוד להשוואה.
עופר רימון: כי הרי בתוכנית שלנו אנחנו מתקצבים את כל הנושא של תכני הלימוד.
עופר רימון: במקביל אנחנו בעצם מייצרים היום שער למורים לכל התכנים הדיגיטאליים שיש היום בארץ, שבו אנחנו בעצם – מורה ירצה לדעת בכיתה ב' איזה תכנים דיגיטאליים יש במולדת, חברה ואזרחות, הוא ילחץ על כיתה ב' – מולדת, חברה ואזרחות, כל נושאי הלימוד ייפתחו, ולכל נושא יהיה לו כתוב איזה תכנים יש, ומשם הוא יוכל להגיע למט"ח או אלנט או לבריינפופ, תלוי כמובן אם הוא שילם את המנוי שהחברה דורשת ממנו.
עופר רימון: דבר נוסף שכדאי לציין, שהיום אנחנו פותחים את המטריצה הלאומית גם למורי ישראל, ואנחנו מציעים למורים לפתח חומרי למידה מתוקשבים.
עופר רימון: אנחנו גם אותם מעבירים נוהל אישור ובעצם קונים מהם את היחידה שהם פיתחו.
עופר רימון: זה גם תגמול למורה, זה גם מעודד מורים לפתח.
עופר רימון: אם בעבר מורים הרגישו "פרייארים" שהם צריכים לפתח את החומרים האלה, היום אנחנו מעודדים אותם, מתגמלים אותם, ובעצם מאפשרים לכל היחידות האלה להפוך להיות פבליק דומה.
עופר רימון: לאפשר למורים להתדיין עליהם ולפתח את היחידות, בסטייל של ויקיפדיה.
עופר רימון: הדבר האחרון, מה שאתה אמרת, הנושא של דיגיטציה של ספרי לימוד.
עופר רימון: כמובן שכמוך גם שר החינוך, מנכ"ל משרד החינוך מזהים את הנושא של דיגיטציה של ספרי לימוד כהזדמנות בעצם לייעל את תחום ספרי הלימוד בישראל.
עופר רימון: למה לייעל?
עופר רימון: קודם כל הנגשת ספרים יותר איכותיים.
עופר רימון: זה ספרי לימוד שמקושרים לחומרים נוספים.
עופר רימון: אפשר לעדכן את ספרי הלימוד בתדירות יותר גבוהה, הפחתת עלויות, הקטנת משקל, שמירה על איכות הסביבה.
עופר רימון: מכל הטעמים האלה אנחנו הקמנו כבר וועדה במשרד שבעצם מטפלת בעניין.
עופר רימון: אנחנו מתכוונים להוציא חוזר מנכ"ל בעוד זמן לא רב, שבעצם יודיע לכל מפתחי התכנים הלא דיגיטאליים, שמנקודה מסוימת, אישור ספר לימוד בישראל יצריך גם פורמט דיגיטאלי.
עופר רימון: לצורך זה אנחנו צריכים להגדיר, לעשות סטנדרט של מה זה ספר לימוד דיגיטאלי, שזה גם דבר לא פשוט וגם בתחום הזה אנחנו נעים קדימה.
עופר רימון: אז עד כאן התוכנית שאנחנו מובילים.
מאיר שטרית: אני אעביר את רשות הדיבור לד"ר גילה בן הר, המנכ"לית של מט"ח, להציג את מה שהם עושים בתחום הזה.
גילה בן הר: בוקר טוב, תודה על האפשרות להציג.
גילה בן הר: אני מתחברת למעשה לכל הדוברים פה – גם לפרופ' חיים הררי וגם אליך היושב ראש, וגם לעופר.
גילה בן הר: אז א' נהדר וטוב שיש כרגע תוכנית לאומית.
גילה בן הר: המדינה מובילה תוכנית לאומית, אבל אני  חושבת שאנחנו באמת צריכים לחשוב איך מאגדים כוחות כדי שלא נראה את התוכנית מיושמת בעוד 10 שנים, אלא נראה אותה מיושמת בצורה המרבית בשנים הקרובות ביותר.
גילה בן הר: מט"ח למעשה עסק מאז הקמתו בכל אותה סוגיה של הבנת הערך המוסף של שילוב טכנולוגיה בתהליכי הוראה, למידה, הערכה.
גילה בן הר: כבר בשנות ה-80 הוביל את מערכת ...
גילה בן הר: שהייתה עובדת באמצעות מחשב, שהייתה מערכת הרבה יותר סגורה.
גילה בן הר: ואני מאד מתחברת אליך פרופ' חיים הררי לגבי הנושא של הדיון בין מערכת פתוחה לבין מערכת סגורה.
גילה בן הר: מה שאנחנו מנסים בשנים האחרונות להוביל זה את המודל שאנחנו קוראים לו ...
גילה בן הר: הדיגיטאלי, שלמעשה מדבר על מחשב לכל תלמיד ומחשב לכל מורה, ובמקום שהתלמיד יסחב את ילקוט הספרים הכבד, יהיה לו למעשה את המחשב האישי שלו שאיתו הוא יכול להתחבר מהכיתה, מבית הספר, מחופשת הסקי שלו, בכל מקום ומקום למקום.
גילה בן הר: ולמעשה יש לו שם את האפשרות להתחבר למאגר ספרי עיון, כותר עיון שקרוב ל-1000.
גילה בן הר: ספרי עיון שכבר נמצאים ברשת של כמעט כל המורים במדינת ישראל בנושא של ספרי עיון.
גילה בן הר: מאגר גדול של ספרי לימוד של ספרים של מט"ח, וככל שיותר מו"לים נוספים במדינת ישראל כרגע חוברים ומעלים את הספרים שלהם, ומתחבר לכל המאגרים והפעילויות בסימולציות במעבדות.
גילה בן הר: זה יכול להיות של מכון ויצמן או של כל גוף אחר שפיתח מאגרים.
גילה בן הר: יש איזה שהוא יסוד מארגן, שדבר אחד זה תוכנית הלימודים, וזה יכול להיות ספר לימוד או מאגר אחר דיגיטאלי, שמאפשר למורה להיות בורר נבון של תכנים, שמתאימים לתוכנית הלימודים.
גילה בן הר: כן מאפשר לו גם כן להוסיף תכנים שלו אם הוא חושב שהוא יכול ורוצה להוסיף תכנים נוספים.
גילה בן הר: אין כוונה ליצור מערכת סגורה שזה דבר הכי הכי מסוכן.
גילה בן הר: אין כוונה ליצור מערכי שיעורים סגורים.
גילה בן הר: להיפך, הכוונה היא כן לעודד פתיחות בפני המורה, ולתת לו אפשרות לנהל את השיעור שלו על פי אותם תכנים שהוא פיתח, או שהוא בחר מאותו מאגר.
גילה בן הר: חשבנו להראות דוגמא אחת של מה הכוונה לספר לימוד ברשת, שגם אם הוא נכתב לפני 4 או 5 או 6 שנים, יכול להתעדכן כל הזמן באמצעות שכבות או שיעלו אני הדיסציפלינה, או שהמורה עצמו יוכל להעלות לקראת הכנה לשיעור שלו.
גילה בן הר: יש שיח מאד מעניין עם פרויקט מחשב כתו"ם, מתוך כוונה לראות איך אפשר לעשות שיתוף פעולה, ודווקא באשדוד במסגרת חטיבות הביניים, לראות עיר שלמה שמדברת כעיר דיגיטאלית במסגרת חטיבות הביניים.
גילה בן הר: הכוונה היא לנסות ליצור פלטפורמה שתאפשר לכל גופי התוכן, לכל המו"לים היום שיש להם ספרים – להתאגד באיזו שהיא מערכת גדולה לטובת המדינה.
גילה בן הר: המודל שאנחנו רואים אותו, ואני לא רואה כרגע את המדינה קונה מחשב לכל תמיד, אלא אם יאמצו את ההצעה שלך, פרופ' הררי שנשמעת מאד מעניינת ומאד ישימה לגבי הנושא של מה המשמעות של תוספת תלמיד או שניים או תלמיד וחצי לרכישת מחשבים.
גילה בן הר: המודל שלנו בא ואמר – במדינת ישראל המדינה לא רוכשת ספרי לימוד.
גילה בן הר: אי לכך במימוש היום ההורים משלמים – כ-500, 600, או 700 ₪ לשנה, ההורים ישלמו כ-50% עלות הספר ברשת וב-50% הנוספים כפול שלוש שנים למשל ירכשו את המחשב לכל ילד וילד, בהתניה שהמדינה תיצור משא ומתן עם גופי הקצה להוזלת מחירי המחשבים.
גילה בן הר: משא ומתן עם הוזלה של כל אותן מערכות אופיס ודומיהן.
גילה בן הר: משא ומתן להוזלה בנושא של מערכת האינטרנט, ופה אני רואה תפקיד של המדינה כתפקיד מאד משמעותי.
גילה בן הר: ואז באותה עלות, תלמיד יכול להיות שיהיה לו מחשב נייד, שיחליף אותו אחת ל-3 או ל-4 או ל-5 שנים, ואת כל מאגר התכנים שהוא זקוק היום כדי ללמוד בבית הספר.
גילה בן הר: ואז, לקבוע מה למעשה המדינה תיתן – תשתיות בתוך בתי הספר, חיבור אינטרנט בכל כיתה וכיתה, שהיום אנחנו עדיין רחוקים מזה בבתי הספר השונים.
גילה בן הר: ביקשתי מגיא פה שיראה דוגמא אחת, וינסה להראות אותה דרך ספר לימוד ודרך ספרים ברשת, ספרי העיון.
גילה בן הר: וגם את הנושא של ספרי עיון אני הייתי מאד רוצה לאפשר לכל תלמידי מדינת ישראל, שתהיה להם היום אפשרות, סיסמא להיכנס למאגר כותר עיון, וגם ילמדו בחזרה לעבוד עם ספרי עיון, ולא רק יחפשו ערך בויקיפדיה אלא ההיפך.
גילה בן הר: הם יוכלו לעשות השוואה בין ספרים שונים, ציטטות שונות, דעות שונות וכן הלאה וכן הלאה.
גילה בן הר: יידעו לחפש מידע, לאתר מידע, לארגן מידע, להבנות מידע מתוך ידע שלהם.
גילה בן הר: זהו.
גיא לוי: אנחנו נמצאים עכשיו בתוך הספר המודפס שנמצא לנו גם פה כספר מודפס – 'מסע במרחבי כדור הארץ'.
גיא לוי: ספר בן מספר שנים.
גיא לוי: אנחנו רואים את תוכן העניינים, אבל הדבר היותר מעניין, שוב המערכת היא אינטרנטית, היא דינאמית.
גיא לוי: אנחנו רואים עכשיו את שכבות המידע שצוותי התוכן מעלים כל הזמן על גבי הספר.
גיא לוי: ואם נלך כאן, ואנחנו מסתכלים על התפרצות הר הגעש והסיפור של איסלנד בשנה שעברה, אנחנו יכולים לראות פה, ברגע שלחצנו ואולי נפתח עכשיו את הדף כולו, את שכבות המידע, ולמעשה השכבה הזאת מקשרת אותנו למאמר ב'הארץ' באינטרנט, שאם עכשיו נרחיב אותו על כל המסך, אז אנחנו רואים המאמר הוא מ-'הארץ' של זהר בלומנקרנץ, והוא מספר את ההשפעות של התפרצות הר הגעש על אירופה, גם על ישראל, ואנחנו עכשיו בשיעור רואים את האפקט, את ההשפעה, וגם את מה שזה יצר מבחינה חברתית באירופה, ומבחינת האוכלוסייה האירופאית.
גיא לוי: ושוב, זה מידע שמתחבר אלינו מיד עם האירוע, ואנחנו יכולים להראות פה הרבה מאד דוגמאות של רעידת האדמה בהאיטי או השריפות בכרמל, השריפה הנוראה שהייתה בכרמל לפני כחודש.
גיא לוי: זה מיד מתעדכן על גבי הספר.
גיא לוי: דוגמא נוספת, ובזה נקצר בעניין של הספר הזה, זה שוב גם היכולות שלנו, ויש פה דרך אגב הרבה מאד קישורים לאנימציות ולנתונים מהאינטרנט.
גיא לוי: אבל דווקא אני רוצה להראות את הדוגמא הזו.
גיא לוי: יש לנו פה למעשה תיאור, ציור בספר, הוא סטטי, הוא חד מימדי, אבל אליו אנחנו יכולים לחבר עכשיו אנימציה של הר געש בפעולה – גם בעברית וגם בערבית.
גיא לוי: אנחנו נצפה ברשותכם בערבית.
גיא לוי: מוצגת מצגת     אפשר לראות עכשיו את האנימציה עצמה, וסך הכל אנחנו מספקים פה למורים כלים, סביבות שיאפשרו להם לשנות את ההוראה בכיתה, ואני אוסיף ואומר, גילה דיברה גם ופרופ' הררי על תוכנית כתו"ם ועל אשדוד כעיר שלמה.
גיא לוי: במקיף ט' החדש באשדוד, שהוא אולי המוביל היום בעיר, יש כבר מספר לא קטן של כיתות שהילדים מגיעים עם מחשבים ניידים.
גיא לוי: הם משתמשים בספרים הדיגיטאליים, בספרים האלה, אבל הם משתמשים בזה כבר גם לפעילות של התלמידים בתוך השיעור.
גיא לוי: ומה שאנחנו רואים בשנים האחרונות, שבתי הספר שיש בהם מקרנים בכיתות ומחשבים למורים, השימוש שלהם בחומרים ובסביבות הוא הרבה יותר גדול, ובבתי הספר שיש מחשבים ניידים לתלמידים 1 כפול 1, השימוש הוא למעשה בערך פי 15 יותר מהממוצע שאנחנו רואים במערכות, ואנחנו עוקבים אחרי השימוש במערכות שלנו ברמה יום יומית.
גיא לוי: הסביבה הנוספת שרצינו להציג אותה, היא הספרייה המקוונת של ישראל.
גיא לוי: למעשה שיתוף פעולה עם כל המו"לים.
גיא לוי: אולי את רוצה להגיד על זה כמה מילים?
גילה בן הר: פה שיתוף הפעולה למעשה כמעט עם כל המו"לים במדינת ישראל, שעודדנו את המו"לים להעלות את ספרי העיון.
גילה בן הר: התחלנו עם ספרי עיון בנושא של ישראל, יהדות, ציונות.
גילה בן הר: היום אנחנו מעלים ספרים בתחום המדעים, בתחום החינוך, ויותר ויותר מדפי ספרים, שלמעשה היום, שאני יכולה לומר היום שרוב הפקולטאות של רוח וחברה באוניברסיטאות כבר התחברו ולסטודנטים יש קוד כניסה.
גילה בן הר: רוב בתי הספר התיכוניים כבר מתחברים, אנחנו רוצים לעודד יותר ויותר בתי ספר.