GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מאיר שטרית: הם צריכים לשלם 70,000, 80,000 שקל לשנה רק עבור חיבור אינטרנט, בתי-הספר האלה, אז לא יעמדו בזה.
קובי שמש: אני אתייחס במשפט אחד לגבי מה שאמר גיא.
קובי שמש: אין ספק שאתה צודק במאה אחוז.
קובי שמש: בניסוי שביצענו בקריית שמונה, חיברנו את בית-הספר דנציגר ב- 200 מגה, סימטרי לבית-הספר, והתברר שגם אלה לא הספיקו לשימושים של התלמידים.
קובי שמש: אני רוצה להגיד לך שאנחנו נפגשנו עם השר שם יחד עם מנהל בית-הספר, הוא הודה לנו ואחת הטענות המרכזיות שלו שגם ה- 200 ...
קובי שמש: לא מספיקות לכל השימושים של המחשבים.
קובי שמש: יש שם, הוא רוצה, אחד השימושים הגדולים, הוא רוצה שתלמידים יוכלו לראות שיחות Video conference עם האוניברסיטה הפתוחה, עם מחב"א והתברר שהתשתית לבתי-הספר הנוכחית היא תשתית ברמה נמוכה והמיזם של חברת החשמל, Fiber to the home, אחת הכוונות שלו זה לחבר את כל בתי-הספר ב- Fiber to the home, ולתת תשתית רחבת סרט לבתי-הספר, אלא אם כן יואילו בטובם הוט ובזק להציע מחירים אטרקטיביים.
מיכל פליישר: אנחנו חברה פרטית, אנחנו יכולים לעשות את זה במחירים סבירים.
מיכל פליישר: חברת החשמל, באה עם מימון ממשלתי.
קובי שמש: אבל לא 90,000 שקל על בית-ספר.
מיכל פליישר: אבל רוב הגלישה שלהם היא בארץ.
מיכל פליישר: הטענה שלכם היא על רוחב הפס שהולך לאינטרנט.
מיכל פליישר: רוב הגלישה של התלמידים זה בארץ, התכנים שהם צורכים, בעברית.
מיכל פליישר: אין קשר לכבל של Med 1, אין קשר.
מאיר שטרית: בעניין הזה, לי אין טענות לחברות התקשורת השונות, יש לי טענות לממשלה.
מאיר שטרית: הממשלה, יש לה את הכלים ביד לנסות להשיג את זה, אם היא רוצה, כמו שעושים במדינות אחרות בעולם, שיעשו.
מאיר שטרית: אני פשוט אומר בצער, זה לא החברות אשמות.
מאיר שטרית: אתה לא יכול לצפות מחברה שעובדת על בסיס רווחי, היא רוצה לעשות, לראות רווחים יותר גדולים, היא לא תיתן שום דבר מצידה, אם היא לא חייבת.
מאיר שטרית: ממשלה יכולה לחייב אותה, תלוי בכם.
מאיר שטרית: אתם מוכנים לעשות את זה?
מאיר שטרית: אני אומר לכם, תלוי בכם.
מאיר שטרית: תפעילו את הכלים שיש בידי הממשלה, כדי לעשות טוב יותר לציבור.
מאיר שטרית: אי-אפשר לבוא בטענות בעניין הזה לחברות.
מאיר שטרית: על חברות אני יכול לבוא בטעונת רק על דברים שהם עושים או לא עושים בהתאם להתחייבות שלהם.
מאיר שטרית: אין לי מעבר לזה טענות לאחרים.
מאיר שטרית: חברת ISP, יש לנו פה נציגה אחת של חברת ISP, של נטוויז'ן.
מאיר שטרית: אני זוכר שנטוויז'ן בסיבוב הקודם שהיו פה, אמרו לי שהם משלמים מיליונים, שביל הכבל הזה, המד נאוטילוס.
קרן צוקרמן: מיליונים, ותכף אני אסביר.
קרן צוקרמן: אני היועצת המשפטית והאחראית הרגולציה של 013 נטוויז'ן.
קרן צוקרמן: אני חושבת שאפשר להגיד בוודאות שבשוק האינטרנט יש שני שווקים, השוק של ה- ISP, שהוא שוק תחרותי שבו מתחרות לפחות חמש חברות גדולות ועוד 25 קטנות.
קרן צוקרמן: יש בו תחרות מלאה, אין בעיה של מהירות, אין בעיה של מחירים, רואים את זה גם מדו"ח גרונאו וגם בהשוואה לעולם.
קרן צוקרמן: השוק השני הוא שוק התשתיות, פנים ארציות – בזק והוט ומד נאוטילוס שזה המקטע יציאה מחוץ למדינת ישראל.
קרן צוקרמן: זה מוביל למצב שאנחנו, כשחקנים בתחום תחרותי, לא יכולים לקנות את התשומות שאנחנו צריכים, במחירים סבירים.
קרן צוקרמן: מוסיפים על זה עוד נדבך ובמקום לעשות שוק סיטונאי במדינת ישראל, הוא תקוע כבר הרבה זמן, וחוסר התחרות במקטע התשתית מתחיל לחלחל לתחרות במגזר ה- ISP.
קרן צוקרמן: הפיתרון הזה נורא פשוט, הוא כתוב כבר הרבה מאוד זמן בדו"ח ועדת גרונאו, אפשר לעשות שוק סיטונאי במדינת ישראל, אפשר לקבוע כבר היום מחירים סיטונאיים עד שהוועדה תסיים את העבודה שלה, ולפתוח את התחרות לכל החברות.
מאיר שטרית: אתם קיבלתם רישיון להיות ספק כזה וירטואלי?
קרן צוקרמן: אנחנו, משרד התקשורת אסר עלינו להיות מפעיל וירטואלי, לא רק שלא קיבלנו רישיון, אלא הוא אסר עלינו.
חיים רמון: בהחלטה של השר, הוחלט שחברות שהן חברות בעלות זיקה למפעילי הסלולאר הקיימים, לא יכולות להיות מפעיל וירטואלי, כי הרי חברת הסלולאר הקיימת, לא הולכת להקים מישהו שיתחרה בה וכל הרעיון הוא להתחרות בשלושת החברות הקיימות.
חיים רמון: 013 נטוויז'ן היא חלק מקבוצת IDB, דיסקונט השקעות, נוחי דנקנר וכו'.
חיים רמון: יש לה בקבוצה חברה קטנה בשם סלקום, ואשר על כן, חברה שהיא בעלת זיקה לסלקום או חברה שהיא בעלת זיקה לפרטנר או חברה שהיא בעלת זיקה.
מאיר שטרית: יש להם גם תשתית, גם ISP.
חיים רמון: ובזק, אין לה מפעיל וירטואלי.
חיים רמון: יש 12 מפעילים וירטואליים שהגישו בקשה, בקשות, שבעה או שמונה כבר קיבלו רישיונות, האחרים בדרך.
חיים רמון: אין מחסור במפעילים וירטואליים.
חיים רמון: אבל יש בהחלט מדיניות שאומרת שכל הרעיון של המפעילים הווירטואליים הוא לייצר תחרות בחברות הסלולאר הקיימות ולכן, מי שהוא בעל זיקה אליהם, לא יכול לקבל רישיון וירטואלי.
חיים רמון: זה כתוב בתקנות, דרך אגב.
מאיר שטרית: אתם חושבים שאם נטוויז'ן, יהיה לה אפשרות לקנות מקטע של תשתיות כדי לספק את שירות האינטרנט שלה יותר בזול, הם לא יתחרו בסלקום, במחירים, כי אז הם קשורים כאילו?
חיים רמון: לא, אדוני היושב-ראש, אני סבור שהתערבבו פה מין שבאינו מינו.
חיים רמון: אני דיברתי על הנושא של NVNO כי זה הנושא שעלה, למה הם לא, אדוני היושב-ראש שאל למה נטוויז'ן לא יכולים לקבל רישיון NVNO, מפעיל וירטואלי.
חיים רמון: אז הסברתי, בגלל שהם חברה בעלת זיקה לסלקום ובאותה מידה גם חברה שהיא בעלת זיקה לפרטנר או חברה שהיא בעלת זיקה לפלאפון, לא יכולה לקבל רישיון מפעיל וירטואלי.
קרן צוקרמן: חברה שהיא בעלת זיקה להוט יכולה לספק שירותי ISP, זה הגיוני?
מאיר שטרית: אני בעד שכולם יוכלו לספק הכל, לפתוח את השוק טוטאלית.
קרן צוקרמן: גם אני בעד.
קרן צוקרמן: צריך לפתוח את חוק התשתיות.
מאיר שטרית: תתחרו, תשתוללו, תעשו מה שאתם רוצים.
מאיר שטרית: אם זה תלוי בי, הייתי משחרר הכל.
חיים רמון: הפיתרון הנכון, הפיתרון גם הכלכלי וגם הרגולאטורי הנכון, לסוגיה של ההפרדה בין תשתיות לבין שירות, דהיינו בין מקטע התשתית לבין מקטע השירותים, זה קיומו של שוק סיטונאי.
חיים רמון: כשיהיה שוק סיטונאי, כולם יוכלו לקנות את התשתיות מספקי התשתיות שהם תמיד יהיו מעטים, שניים או שלושה, גם אם תיכנס חברת חשמל, זה עדיין רק שלוש תשתיות קוויות ואז מצד אחד, לא יהיה בהכרח הפיצול בין תשתית לבין השירות, ומצד שני, לא נהיה במצב של דואופול.
חיים רמון: כי אילו מלכתחילה היו נותנים לבעלי התשתיות גם להיות ספקי האינטרנט, היינו היום בישראל עם מצב של שתי חברות אינטרנט – החברה של בזק והחברה של הוט, וזהו.
חיים רמון: לא. היום יש לך את נטוויז'ן ויש לך את סמייל ויש לך את אקספון.
חיים רמון: יש בישראל 50 חברות אינטרנט.
מאיר שטרית: אבל לבזק יש גם תשתיות וגם אינטרנט.
חיים רמון: כחברה בת זה בסדר גמור.
מאיר שטרית: להוט יש גם תשתיות ואני מניח שהיא גם תקבל ISP בקרוב.
מאיר שטרית: למה נטוויז'ן לא יכולה לעשות חברה בת?
חיים רמון: נטוויז'ן היא עצמה חברה בת, נטוויז'ן עצמה מספקת אינטרנט, אין לה שום בעיה.
חיים רמון: בקבוצה יש להם הכל, כמעט הכל.
מאיר שטרית: אין להם תשתיות?
חיים רמון: אם יש שוק סיטונאי, נטוויז'ן תוכל לקנות תשתיות מבזק או מהוט.
מאיר שטרית: זה בדיוק מה שהם רוצים, אבל לא נותנים להם, הם אומרים.
מאיר שטרית: הם אומרים שלא נותנים.
חיים רמון: זה עניין של זמן.
חיים רמון: זה רק עניין של זמן.
חיים רמון: אולי לוועדה הבאה.
מאיר שטרית: מה לגבי הכסף, כמה אתם משלמים?
קרן צוקרמן: אנחנו משלמים היום מיליונים, גם להתחברות לחברות התשתית, גם להוט וגם לבזק.
קרן צוקרמן: וגם בגין הקיבולת הבינלאומית שאנחנו צריכים לקנות היום.
קרן צוקרמן: כל שלושת המקטעים האלה הם מקטעים שבהם אנחנו עומדים מול ספק אחד, זה כמו שאמר קודם יושב-הראש וגם השר, במקום שאין בו תחרות המחירים גבוהים, אנחנו משלמים מחירים גבוהים בהרבה מהמחירים התחרותיים.
קרן צוקרמן: אנחנו מאוד נשמח אם המגבלות האלה ייפתחו על-ידי הממונה, על-ידי משרד התקשורת ויתאפשר לנו להתחבר במחירים נורמאליים.
מאיר שטרית: שוקי פלג, מאיגוד האינטרנט.
שוקי פלג: תודה רבה אדוני היושב ראש.
שוקי פלג: החוויה של פס רחב לאזרח היא שילוב של מהירות, רמת שירות ומחיר וצריכים להקפיד שהדבר הזה ישנו.
שוקי פלג: התחושה של האזרחים זו תחושה בלבד, בשנים האחרונות, שכבר יש פס רחב במדינת ישראל, זה מה שחברות הספקים שמים על כל האזרחים במשך הרבה שנים, הם יכולים לעשות את זה ומגיע הזמן להפסיק את הדבר הזה.
שוקי פלג: אנחנו מתייחסים פה לנושא של אינטרנט.
שוקי פלג: משווים את חברת החשמל  כספק, אנחנו בבית רואים חשמל כדבר מובטח, כדבר ודאי.
שוקי פלג: אנחנו לא מודדים אם מקבלים 220 וולט ו- 50 הרץ כל הזמן.
שוקי פלג: הגיע הזמן שנפסיק לבדוק מה המהירות של Download ומהירות של Upload.
שוקי פלג: לדעת שמה שאנחנו קנינו זה מה שמקבלים.
שוקי פלג: לא צריכים למדוד את זה כל רגע.
שוקי פלג: אמנם חשמל משלמים לפי צריכה, אבל היציבות שלו היא מובטחת.
שוקי פלג: כשהוא לא יציב, כולם מרגישים את זה.
שוקי פלג: לא צריך למדוד את זה בכל רגע.
מאיר שטרית: מה שאתה אומר לא פותר לי את הבעיה בתור משתמש.
מאיר שטרית: מה שאתה אומר, לא פותר לי את הבעיה בתור משתמש.
מאיר שטרית: כשאני גולש במהירות של נגיד שמונה מגה ביט שאני גולש בהם, אני רואה בגלישה שלי שאני לא מגיע רחוק מאוד בשמונה מגה ביט.
מאיר שטרית: שמונה מגה ביט אני צריך לגלוש, סליחה, אני צריך לגלוש בסדר גודל, בשמונה מגה ביט, אני אמור לגלוש במהירות של בסביבות 500 קילו ביט לשנייה.
מאיר שטרית: זה בערך, זה פי שמונה, זה בערך נותן לי שמונה מגה ביט.
מאיר שטרית: 500, 600, קילו ביט לשנייה.
מאיר שטרית: זה רחוק מאוד מהמציאות.
מאיר שטרית: אני גולש במהירות, רוב הזמן, הגלישה היא במהירות 100 קילו ביט, 150 קילו ביט זה נשמע הרבה.
מאיר שטרית: זה פשוט בדיחה, זה לא חד-פעמי, זה לאורך כל הזמן.
מאיר שטרית: לכן אני אומר לך, זה פשוט, הציבור נשדד, שלא בצדק.
מאיר שטרית: משלם כסף על מה שהוא לא מקבל.
מאיר שטרית: לא חד פעמי, לא מקרה.
מאיר שטרית: באופן טוטאלי, כמעט כל הזמן.
מאיר שטרית: נדיר ביותר, נדיר ביותר.
מיכל פליישר: מבחינת רכיב התשתית זה לא אמור לקרות.
מיכל פליישר: זה נכון שהמהירות תלויה גם בגורמים אחרים.
מאיר שטרית: מתחילים עם האשמות, התשתית אשם, הספק אשם.
מאיר שטרית: זה בדיוק, על זה בוכה הנביא.
מאיר שטרית: הציבור משלם על דבר שהוא לא מקבל ואני פונה למשרד התקשורת אני אומר לכם, חברים.
מאיר שטרית: אני פונה למשרד התקשורת, אני אומר לכם, אני חוזר על בקשתי, להקים יחידה שאתם תבדקו את המהירויות של הגלישה של אנשים באופן שוטף, ותענישו את מי שלא עומד בזמן.
מאיר שטרית: אז אולי יהיה פיקוח.
מאיר שטרית: כשיהיה פיקוח, הדבר הזה יסתדר.
מאיר שטרית: אתם, אני מציע, זה דבר שצריך להקים אותו מזמן, אני לא מבין למה אתם סוחבים רגליים עם העניין הזה.
מאיר שטרית: צריך לעשות את זה, לדעתי לאלתר.
מאיר שטרית: ולהקים יחידה שאכן תיתן, תוודא שהציבור מקבל את השירות שבשבילו הוא משלם.
מאיר שטרית: זה דבר אלמנטארי.
מאיר שטרית: לא יעלה על הדעת, אם אני קונה משהו באיזה שהוא חנות ומרמים אותי, נותנים לי סחורה קלוקלת, הייתי זכאי להחזיר את זה ולקבל את הכסף בחזרה.
מאיר שטרית: פה אין אפס, פה גובים ממך אם אתה רוצה או לא רוצה.
מאיר שטרית: ואני חושב שהעניין הזה מחייב טיפול יסודי.
מאיר שטרית: ואני אומר לכם, אנשי משרד התקשורת, אני שמח על חוקי ההסדרים שעשיתם, אני מקווה שהם יעברו ושהם פותרים חלק מהבעיות שבתחום תחום הסלולאר, שחלק מהבעיות נפתרות, חלק לא נפתרות גם בחוקים האלה, אני מציע להיות יותר, יותר נמרצים, בביצוע.
קובי שמש: דרך אגב, בנושא של ה- Best afford אנחנו לפני כחודשיים יצאנו במכתבים לחברות שיתחילו להסביר לנו מה זה בדיוק Best afford.
קובי שמש: יש טיפול מולם.
קובי שמש: ודבר שני, המשרד בוחן לבדוק איכות של גלישה על-ידי גופים חיצוניים.
מאיר שטרית: חברים, אנחנו, זה לא דיון אחרון בוועדה הזאת.
שוקי פלג: כב' היושב-ראש, אפשר משפט אחד לסיום?
מאיר שטרית: בבקשה, בטח.
שוקי פלג: אני רוצה לסיים באיזה שהוא ציטוט של חוק שאמר – אינטרנט אינו רק אמצעי בידור, הוא חלק חשוב מחיי היום-יום של האזרח.
שוקי פלג: החוק החדש מהווה חלק מהשאיפה לחברת מידע מתקדמת.
שוקי פלג: הציטוט הזה הוא משר התקשורת של פינלנד, שהעבירו חוק שאינטרנט זה זכות יסוד של כל אזרח.
מאיר שטרית: חברים, אנחנו נקיים עוד ישיבות בוועדה הזו על נושא האינטרנט, אני לא ארד מהעניין הזה ואנחנו נמשיך לעקוב אחרי זה מקרוב.
מאיר שטרית: אני מצטער שלא יכולתי לתת לכולם רשות דיבור ולעשות שווה, יש דוברים נוספים שלא קיבלו, אבל נעשה את זה, בפעמים הבאות ניתן עדיפות לאלה שלא דיברו הפעם.
מאיר שטרית: וחברים, אני אומר לכל חברות התקשורת והאינטרנט שנמצאים פה – זה לא יכול להימשך ככה.
מאיר שטרית: לא יכול להימשך ככה.
מאיר שטרית: ולפחות אני מתכוון לפעול כמיטב יכולתי בכנסת או מחוצה לה, כדי לוודא שהמצב הזה ישתנה.
מאיר שטרית: זה בלתי נסבל ואין שום סיבה שהמצב יהיה ככה, זה מדרדר את היכולת של אזרחי ישראל לקבל, להיות מקושרים, להשתמש במה שהאינטרנט מציע ברמה הטובה ביותר.
מאיר שטרית: לטובתה החברה שיהיה אינטרנט פס רחב.
מאיר שטרית: מט"ח פה הסביר את בתי-הספר, אני מכיר את מט"ח מקרוב היטב היטב, אני יודע איזה תרומה ענקית הם עושים במערכת החינוך.
מאיר שטרית: זה לא מגיע לכל הפריפריה ולא יכול להגיע לעולם בלי פס רחב שבתי-ספר יוכלו לעמוד בו.
מאיר שטרית: זה פשוט לא יגיע וחבל.
מאיר שטרית: אנחנו מאבדים הרבה מאוד ילדים בדרך, בגלל העובדה שאין להם ויש לנו את הנתונים, יש טכנולוגיה, יש את הידע, יש הכל, הוא לא מגיע.
מאיר שטרית: הוא לא עובר, הצינורות סתומים.
מאיר שטרית: אני מבקש – תפתחו את הצינורות, תורידו את המחירים, כדי שיהיה יותר הגיוני.
מאיר שטרית: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.
מאיר שטרית: לצערי, עמיתתי, יושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה, נתקעה בדרך עם הרכב והודיעה לי על כך, אבל אנחנו נתחיל את הישיבה וכשהיא תגיע, היא תצטרף אלינו.
מאיר שטרית: התכוונתי לתת לה את זכות הבכורה ושהיא תציג את הנושא כי היא יושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה ואני בעד לתת זכויות למעמד האישה, אבל מאחר שהיא איננה, אני אתחיל.
מאיר שטרית: אני מברך את כל הנוכחים וגם את אלה שלא הגיעו.
מאיר שטרית: יש הרבה מאוד אנשים שהוזמנו לאנשים מכל משרדי הממשלה כמו משרד ראש הממשלה, משרד הביטחון, משרד המדע והטכנולוגיה ונמצא כאן מנכ"ל המשרד ועוזריו ואני מברך אותם על בואם,  משרד החינוך,  משרד התעשייה והמסחר, משרד המשפטים, המועצה להשכלה גבוהה, המכללות האקדמיות, שדולת הנשים בישראל, כי"ח ישראל.
מאיר שטרית: נמצאת אתנו גם נשיאת האוניברסיטה הפתוחה, פרופסור חגית ירון מסר וחבר הכנסת אברהם מיכאלי, ששמור לו כאן מקום לידינו כי היינו בטוחים שהוא יבוא כי הוא חרוץ ונאמן לעבודת הוועדה.
מאיר שטרית: אני מברך את כל הנוכחים בישיבה.
מאיר שטרית: הנושא שהחלטנו לדון בו במשותף הוא עידוד נשים במקצועות ההנדסה.
מאיר שטרית: הנתונים שהוצגו בפני על ידי מחלקת המחקר של האוניברסיטה וגם במסמך של אינטל שהונח לפני הוועדה  מראים שבעצם באופן די קטיגורי בכל מקצועות ההנדסה, להוציא תת מקצועות בתוך ההנדסה, יש רוב גדול למין הגברי ומיעוט למין הנשי.
מאיר שטרית: המיעוט הוא לא מיעוט מזערי אבל בכל זאת המספרים הרבה יותר קטנים, להוציא תתי מקצועות בהנדסה שנשים כן נמשכות אליהם.
מאיר שטרית: כמובן עולה השאלה מדוע והאם יש דרך לשנות את זה.
מאיר שטרית: אני חושב שצריך להעלות גם את השאלה האם צריך לשנות את זה.
מאיר שטרית: למרות שאולי זה לא ימצא חן בעיניכם הנשים, אני בכל זאת מעלה את השאלה האם צריך להתערב ולשנות את זה או אולי צריך לתת לזמן לעשות את שלו כמו שנעשה עד עכשיו.
מאיר שטרית: הרי אם הולכים אחורה מספיק שנים, היו הרבה פחות נשים בהנדסה, במשפטים, ברפואה וכולי אבל עם הזמן המצב הזה השתנה והיום ברפואה יש אחוז מאוד נכבד של נשים, כמעט שווה ערך לגברים, במשפטים בוודאי שיש מספרים דומים, ובמקצועות אחרים.
מאיר שטרית: העולם משתנה והוא משתנה גם לנוכח הנסיבות.
מאיר שטרית: המסמכים שהונחו בפני מראים שהסיבות המרכזיות בגינן נשים לא נמשכות להנדסה  הן כמה.
מאיר שטרית: ראשית, הסטריאוטיפ.
מאיר שטרית: בעיקרון, תפיסת העולם הסטריאוטיפית של כל החברה בכל העולם וגם בישראל היא שנשים לא הולכות להנדסה כי הן יותר מתאימות לטפל במקצועות אחרים שונים שקשורים לאימהות ולסיעוד.
מאיר שטרית: זה סטריאוטיפ.
מאיר שטרית: הטענה היא שאולי גם הורים לוקחים חלק בדבר הזה מכיוון שהם גם מעודדים את הילדים, את הבנים, ללכת למקצועות קשים, שנחשבים קשים ותחרותיים יותר ופחות מעודדים את הבנות ללכת לכיוון הזה.
מאיר שטרית: אותו הדבר גם בתחום המשחקים, כאשר נותנים לילדים משחקים כמו מכוניות, אקדחים וכולי ולילדות נותנים בובות, בתים, כלי איפור וכן הלאה ולכן זה מראש כאילו יוצר הסללה, שזה אומר כאילו להכניס אותם לקורלס, כפי שאמר פעם אריק שרון.
מאיר שטרית: קורלס, אלה הברזלים  דרכם מכניסים את הפרות לשחיטה.
מאיר שטרית: אומרים שכאשר מכניסים את הפרה לקולרס, היא כבר תגיע לשחיטה.
מאיר שטרית: חלילה, לא להשוות אחד לשני אבל אומרים הסללה.
מאיר שטרית: הסללה זאת מילה יותר יפה בעיניי וזה כאילו יוצא להן לכתחילה הכוונה לכיוון מסוים ולכן מלכתחילה באופן טבעי הן גם מגיעות לשם כאשר הן מסיימות את בית הספר התיכון והן נוטות יותר לכיוונים שהם פחות הנדסה ויותר מקצועות אחרים.
מאיר שטרית: לכן השאלה האם הדבר הזה הוא מן הטבע או שניתן להתערב ולשנות אותו.
מאיר שטרית: יש דוגמאות שהוצגו  בעבודת המחקר, גם של אינטל וגם של מרכז המחקר של הכנסת שמראים שיש מקומות בהם כן פועלים ורואים שינוי בגישה וכי יש עלייה במספר הנשים שהולכות ללמוד הנדסה.
מאיר שטרית: אחת הדוגמאות למשל היא הטכניון.
מאיר שטרית: הטכניון עושה פעולות בתוכו כדי לעודד נשים ללמוד הנדסה.
מאיר שטרית: למשל, על ידי מתן מלגות לנשים שלומדות הנדסה, למשל על ידי תמיכה או עידוד על ידי חונכות של מישהו שתומך במישהי שמתחילה ללמוד הנדסה ומעודד אותה ללימודים אלה.
מאיר שטרית: אותו הדבר באינטל, שגם שם עושים דבר דומה ואכן רואים שהדבר הזה עובד.
מאיר שטרית: אם סטודנטיות יודעות שהן הולכות ללמוד הנדסה ובגין זה הן מקבלות הטבה נוספת או מיוחדת, יתכן שבעקבות זה, זה יכול לדחוף נשים ללכת יותר לכיוון הנדסה.
מאיר שטרית: יש עוד עניין אחד.
מאיר שטרית: אומרים שלכתחילה נשים פוחדות ללכת ללמוד הנדסה כי הן חוששות מה יהיה מחר, איך הן יעבדו ואיך יעמדו בלחץ של העבודה, מקצוע שדורש אולי יותר שעות מאשר בעבודה אחרת, בהתחשב בזה שהאימא מועסקת בשתי משרות, לא רק במשרה הרגילה של העבודה שלה אלא היא חוזרת הביתה ואז מתחילה משרה שנייה שהיא טיפול בבית ובילדים.
מאיר שטרית: במגזר החרדי עובדים ממש בשתי משרות, כי הנשים שם גם עובדות לפרנסת המשפחה וגם מטפלות בילדים.
מאיר שטרית: בעיקרון, נשים עובדות בשתי משרות ואותן נשים שואלות את עצמן האם אחר כך הן תוכלנה לעמוד בזה ולכן מלכתחילה הן אומרות שהן רוצות עבודה כזאת שתאפשר להן יותר זמן להיות בבית עם הילדים.
מאיר שטרית: גם זה גורם משפיע.
מאיר שטרית: השאלה האם לא ניתן לשנות את זה.
מאיר שטרית: באינטל למשל מציגים שהם עושים כל מיני דברים בתוך אינטל כדי לעזור לנשים להיות מהנדסות.
מאיר שטרית: למשל, מקימים פעוטונים לילדים שלהם באינטל.
מאיר שטרית: הם נותנים זמן לאישה בהריון ויש לה ילד קטן, זמן הנקה וחופשות יותר גדולות מאשר ניתן לעובדת רגילה.
מאיר שטרית: מתחשבים שם בשעות העבודה ומוכנים להגמיש את שעות העבודה כדי לאפשר לנשים לבוא בשעות פחות שגרתיות, אולי לא בשעות הבוקר כאשר הן צריכות לקחת את הילדים לבית הספר אלא להתחיל לעבוד בשעה יותר מאוחרת ולסיים יותר מאוחר.
מאיר שטרית: זאת אומרת, ניתן להשפיע ולשנות.
מאיר שטרית: המגמה של הדיון הזה היא לדון בסוגיה הזאת.
מאיר שטרית: אני העליתי על השולחן בקצירת העומר את מהות הדברים ואת עיקריהם כפי שהוצגו לפניי בדפי המחקר, גם של המרכז למחקר וגם של אינטל.
מאיר שטרית: הרעיון הוא לדון בסוגייה הזאת ולשמוע האם אמנם יש מקום להתערב, עד כמה צריך להתערב, האם ההתערבות יכולה לעזור, ואיך אפשר להתערב.
מאיר שטרית: כלומר, מה הסיבות או מה הדרכים להתערב כדי לפעול.
מאיר שטרית: בכוונה אמרתי שאני לא אתעלם מהשאלה האם צריך להתערב כי לעתים יכול להיות שהתערבות גורמת נזק הפוך ואת זה צריך לקחת בחשבון.
מאיר שטרית: עובדה היא שמספר הנשים עלה גם במקצועות האלה והוא עלה בצורה די מרשימה במשך השנים וזה קרה גם בלי התערבות ממשית של מישהו כי החיים עושים את שלהם.
מאיר שטרית: הלוואי שזה כך.
מאיר שטרית: אני חושב שבסך הכל בחברה הישראלית לא הייתה התערבות מהותית בתחום הזה.
מאיר שטרית: לא שמעתי איזושהי דחיפה ענקית של הנשים למקצוע ההנדסה.
מאיר שטרית: אפרופו הנדסה, הרי יש תחרות בעולם כולו, בעולם הכלכלי המודרני, על הון אנושי וזה קובע מאוד את יכולת הצמיחה של מדינה.
מאיר שטרית: אני לא יכול לומר היום שמקצועות המדע למשל באמת סובלים מעודף סטודנטים.
מאיר שטרית: יש חוסר במהנדסים במדינת ישראל בתחומים השונים והרבים.
מאיר שטרית: יש חוסר בסטודנטים שילכו ללמוד מדעים כי יותר קל ללמוד כל מיני מקצועות אחרים.
מאיר שטרית: לא שאני לא מחשיב חלילה את המקצועות האחרים, אבל ללמוד מדע או ללמוד הנדסה זה הרבה יותר קשה מאשר ללמוד תנ"ך או ספרות.
מאיר שטרית: הרבה יותר קשה.
מאיר שטרית: אין מה לעשות, זאת עובדה כי במקצועות האלה אתה חייב ללמוד את הכל, את הבסיס ולעלות מדרגה אחר מדרגה.
מאיר שטרית: אתה לא יכול ללמוד משהו מנותק אלא הכל בנוי נדבך על גבי נדבך.
מאיר שטרית: אני חושב לכן שאולי יש מקום שהמדינה תכוון במסגרת ההשכלה הגבוהה ותיתן העדפות לתלמידים שלומדים מקצועות אותם המדינה צריכה ואני מדבר על העדפות משמעותיות הן בשכר לימוד, הן בכלים, הן בתמיכה, הן בסיוע.
מאיר שטרית: הדוגמה הבולטת ביותר והיא מרגיזה אותי מאוד, שהיא אמנם לא הנדסה, היא רפואה.
מאיר שטרית: יש חוסר עצום ברופאים בישראל, בצה"ל פשוט מתחננים לרופאים, ואני מכיר את זה כי אני איש חיל הרפואה, הייתי מפקד ענף קצינים בחיל הרפואה בצה"ל ואני מכיר היטב את הצד הזה של הרפואה.
מאיר שטרית: יש חוסר אדיר ברופאים בארץ.
מאיר שטרית: הפקולטות לרפואה מתפוצצות ממועמדים, אבל מסננים אותם ומתוך 3,000 מועמדים לבית הספר לרפואה מתקבלים במחזור באוניברסיטה ממוצעת חמישים סטודנטים ואולי מאה בהדסה.
מאיר שטרית: נדמה לי שמאה סטודנטים הוא המחזור הגדול ביותר.
מאיר שטרית: כל הסטודנטים הישראלים, מי שבאמת רוצה ללמוד רפואה ולא מוותר, נוסע ללמוד בחוץ לארץ.
מאיר שטרית: לומדים בהונגריה, ברומניה, באיטליה, בארצות הברית, בכל העולם.
מאיר שטרית: אנחנו עושים היום מלחמה ענקית להחזיר מוחות ארצה ואני אומר שצריך למנוע בריחת מוחות וניתן לכולם ללמוד.
מאיר שטרית: זה יותר פשוט, יותר קל, יותר מהיר, מה עוד שבאוניברסיטאות של היום – ואני אומר את זה בצער – יש היום כמעט מחצית ממספר לומדי הרפואה שהם סטודנטים מחוץ לארץ כאשר באותו זמן אנחנו שולחים את הסטודנטים שלנו ללמוד בחוץ לארץ.
מאיר שטרית: עם כל הכבוד, הרי כל היתרון היחידי של הסטודנטים מחוץ לארץ הוא שכר הלימוד כי הם משלמים שכר לימוד מלא שלא מסובסד על ידי המדינה, שלושים או ארבעים אלף שקלים.
מאיר שטרית: אני אומר שצריך לתת את הצ'אנס הזה להורים בישראל שמוכנים לשלם את הכסף הזה כדי שילדיהם ילמדו רפואה, גם אם הם לא מחוץ לארץ.
מאיר שטרית: אחרי שקיבלתם כבר את המכסה נגיד, קחו את המכסה הבאה, תאמרו ששכר הלימוד הוא שלושים-ארבעים אלף שקלים.
מאיר שטרית: לדעתי זה לא יחזיק מים עם הזמן כי אין שום סיבה שלא ילמדו רק סטודנטים מישראל, ועם כל הכבוד לסטודנטים מחוץ לארץ, יש מספיק מקומות בהם ניתן ללמוד רפואה בחוץ לארץ ולא צריך לבוא לכאן ללמוד כאשר אצלנו יש חוסר אדיר.
מאיר שטרית: זאת דוגמה.
מאיר שטרית: אני אומר שמדינה צריכה להעדיף ולשים אצבע במקומות להם המדינה זקוקה והיא צריכה לעודד מקצועות.
מאיר שטרית: יש מקצועות שלאט לאט עם השנים קשה מאוד למצוא אנשים ואני אתן דוגמה אחת.
מאיר שטרית: אוניברסיטת תל אביב בונה את הבניין שנקרא נטורל מוזיאון של ישראל.
קריאה: פרוייקט של תמר.
מאיר שטרית: תמר דיין עומדת בראש הפרוייקט הזה.
מאיר שטרית: ביקרתי באוניברסיטת תל אביב במחלקה כדי לראות את האוספים שיש להם שם והם שומרים אותם בארונות, בחדרים, במצב זוועתי.
מאיר שטרית: מדובר באוספים ענקיים של בעלי חיים וצמחים, דברים שאין להם תחליף.
מאיר שטרית: שם פגשתי את אחד הדוקטורים או הפרופסורים שעובד במחלקה הזאת והוא מומחה בעניין של טוקסינים, של צמחים או של חרקים או של בעלי חיים.
מאיר שטרית: הוא מומחה גם לזיהוי טוקסינים, גם טיפול בטוקסינים.
מאיר שטרית: מי לומד היום טוקסינים בארץ?
מאיר שטרית: אם אותו אדם איננו, אין להם תחליף.
מאיר שטרית: המזל שלהם הוא שהוא בא מברית המועצות, עלה לארץ והוא מצאו אדם מומחה כזה.
מאיר שטרית: אם צריך אנשים כאלה, צריכה להיות הכוונה.
מאיר שטרית: האוניברסיטאות צריכות לומר מה המקצועות הדרושים והן צריכות לבחור אנשים בפינצטה, לממן להם את כל הלימודים מהתחלה ועד הסוף כדי שיהיו.
מאיר שטרית: רק כדי שיהיו ואחר כך הם יעבדו איפה שהם רוצים.
מאיר שטרית: אותו דבר אפשר לומר שאם אנחנו רוצים להתערב, עד כמה מידת ההתערבות צריכה להיות, בעניין של חלוקה מגדרית בשילוב המקצועות.
מאיר שטרית: לשם כך אנחנו מקיימים את הדיון וברשותכם אני מוסר את רשות הדיבור לפרופסור חגית ירון מסר שהיא נשיאת האוניברסיטה הפתוחה בישראל וגם חברה שלי.
חגית מסר ירון: תודה רבה.
חגית מסר ירון: אני מודה לשתי הוועדות על הדיון החשוב הזה.
חגית מסר ירון: אני כאן, כפי שציין חבר הכנסת מאיר שטרית, כנשיאת האוניברסיטה הפתוחה אבל אני גם פרופסור להנדסת חשמל ואלקטרוניקה.
חגית מסר ירון: לכן הקשר שלי לנשים בהנדסה הוא רב שנים והוא עוד מהיותי סטודנטית להנדסה אחרי מלחמת יום כיפור.
חגית מסר ירון: אז היו נשים בהנדסה ויש נשים בהנדסה היום, אבל למרות הדברים האופטימיים בהם פתח חבר הכנסת שטרית על גידול בשיעור הנשים, אני רוצה דווקא לצייר תמונה אחרת.
חגית מסר ירון: במקצועות ההנדסה הבסיסיים הקשים, הנדסת חשמל, הנדסת מכונות וכולי, הגידול הוא לא משמעותי.
חגית מסר ירון: הסטטיסטיקה של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מדברת על הנדסה ואדריכלות ואז שמים יחד מגוון רחב של תחומים ולכן השיפור שאנחנו רואים במספרים קיים אבל הוא נובע בעיקר מתחומים חדשים שהם פחות מאיימים על נשים.
חגית מסר ירון: הנדסה ביו-רפואית באוניברסיטת תל אביב, יש לי נתונים משנת תש"ע, חברים וחברות, הנדסה, 59 אחוזים נשים ו-41 אחוזים גברים.
חגית מסר ירון: אלה נתונים מעכשיו.
חגית מסר ירון: הנדסת תעשייה וניהול, בערך מאוזן.
חגית מסר ירון: באדריכלות כבר שנים זה מאוזן, אבל במקצועות הבסיסיים של הנדסה, במקצועות הליבה, בהנדסת מכונות, בהנדסת חשמל, אנחנו עדיין פחות מ-20 אחוזים וגם אם זה עלה מ-10 אחוזים ל-17 אחוזים, שזאת עולי עלייה גדולה באחוזים, אנחנו צריכים להכיר בבעיה שהמספרים מציגים מיעוט משמעותי של נשים בתחומים האלה.
חגית מסר ירון: קיימות שלוש שאלות כפי שהעלה חבר הכנסת שטרית בדבריו, כאשר השאלה הראשונה היא למה זה קורה, השאלה השנייה היא האם זאת בעיה, והשאלה השלישית היא האם צריך לעשות משהו.
חגית מסר ירון: למה זה קורה, זה לא תחום המחקר שלי.
חגית מסר ירון: אני יכולה להסביר לכם איך פועל טלפון סלולארי או דברים אחרים אבל לא הייתי לוקחת על עצמי את האפשרות להסביר למה זה קורה למרות שאני עוסקת בנושא הרבה מאוד שנים.
חגית מסר ירון: אני מוכרחה לומר דבר אחד והוא שזה לא שיש צוואר בקבוק שאם נפתור אותו, אז בעיה תיפתר.
חגית מסר ירון: ברור לחלוטין שזה סיפור הרבה יותר מורכב בין בעיות תדמיתיות, בין בחירה של הנשים עצמן שאלה בעיות תרבותיות, בין תנאים אובייקטיביים כמו מעונות או תנאי עבודה, אבל המכלול כולו הוא מורכב.
חגית מסר ירון: זה לא זבנג וגמרנו.
חגית מסר ירון: באירופה ובמקומות אחרים עשו המון מאמץ ולא הצליחו לשנות את הדברים בצורה מאוד משמעותית כי זה באמת סיפור מורכב.
חגית מסר ירון: לדעתי מה שאתם עושים כאן היום, זה לדבר על זה, להעלות את הנושא למודעות, זה כמעט תשעים אחוזים מהפתרון כי עצם העובדה שחושפים את הנתונים, שמדברים על כך, גורם לאנשים – גם לנשים עצמן, גם לאימהות, גם לאבות, גם לסטודנטיות וגם לקהל הרחב – לחשוב אולי זה לא חייב להיות כך וזה עושה הרבה מאוד שינויים.
חגית מסר ירון: אני חוזרת לאמירה הראשונה למה זה קורה.
חגית מסר ירון: לא יודעת.
חגית מסר ירון: האם זאת בעיה.
חגית מסר ירון: שאלת באומץ רב, חבר הכנסת שטרית, האם זאת בעיה והתשובה שלי היא כן.
חגית מסר ירון: זאת בעיה.
חגית מסר ירון: ברגע שאומרים שזאת בעיה, גם צריך לדבר על פתרון, למה זאת בעיה.