GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מאיר שטרית: בהכירי את תקציב משרד הביטחון, חבר הכנסת מיכאלי, זה אפילו לא העיפרון לשנייה בידיים של היועץ הכספי לרמטכ"ל, זה פשוט בדיחה להגיד שמשרד הביטחון לא יכול לתקצב את הפעילות של רח"ל.
מאיר שטרית: ואני מכיר את תקציב משרד הביטחון היטב היטב.
מאיר שטרית: את רצית לדבר.
עינת גנון: אני ממשרד השיכון.
עינת גנון: קודם כל השאלה שנשאלה פה, לגבי השאלה של מידע לתושבים, שהם בדרך-כלל, חלקם לפחות, לא בעלי ידיעות רחבות, יש מופעל כבר היום מוקד באגודה לתרבות הדיור שנותן מידע מאוד מסודר ומנחה איזה בניינים יכולים להיכלל ולבצע תמ"א 38 ואיזה לא.
עינת גנון: הם גם, האגודה נותנת גם סיוע בייעוץ משפטי ובקונסטרוקטור שבא להעריך האם הבניין באמת מתאים לעבור תהליך של תמ"א 38, בעלויות ממש סמליות, שכבר היום יש מוקד שנותן איזה שהן תשובות ראשונות וכמו שנאמר קודם, משרד השיכון מקדם עכשיו הצעה לתיקון תמ"א 38, לתוספת, היום תמ"א 38 מדברת על תוספת של קומה אחת, שכמו שכולנו יודעים, ברוב הארץ איננה מספיקה מבחינה כלכלית לחיזוק ואנחנו מקדמים הצעה שבאזורים מסוימים, התוספת תהיה עד שתיים וחצי קומות וזה יאפשר בעצם תוספת של עוד 400,000 יחידות דיור לעומת המצב שהיום התמ"א חלה עליהם.
מאיר שטרית: השוו את זה פעם פה מהנדסים מהטכניון שהעירו שהדבר הזה מסוכן ביותר דווקא בעת רעידות אדמה כי ספק אם הבניינים הישנים הקיימים יכולים לשאת עליהם עוד שתי קומות, ושלישית, כשבונים עוד שתי קומות על בניינים ישנם, שגם בהם ממילא אין תקני חנייה ואין שטחי ציבור והצפיפות, איך יעשו את זה?
מאיר שטרית: זה נראה לי כמו התפרעות, אני אומר את זה בצער.
עינת גנון: כל בקשה, גם היום, כל בקשה של מימוש של תמ"א 38, זה היתר בנייה שמגיע לוועדה המקומית, שהוועדה המקומית יש לה את הסמכות לבחון האם יש פתרונות בדיוק לכל הנושאים שהעלית, אל"ף – קונסטרוקציה, חנייה, כל מה שנובע.
מאיר שטרית: מה קורה, אגב, בבניין שהוא מעורב, יש בו דיירים בשכירות ששייכים לעמידר או עמיגור ודיירים בבעלות, יש הרבה בניינים כאלה, כשהוועד רוצה לעשות תמ"א 38.
מאיר שטרית: האם אוטומאטית, המדינה?
עינת גנון: המדינה תומכת בכל אפשרותה ועמידר כמנהלת.
מאיר שטרית: דיירי עמידר, בעלי הבית הם עמידר, הם לא הדיירים.
מאיר שטרית: אז עמידר משלם את חלקו באופן אוטומאטי?
עינת גנון: בעלי הרכוש הם המדינה.
עינת גנון: עמידר ברוב המקרים, עמידר היא מנהלת הרכוש עבור המדינה.
מאיר שטרית: לכן אני שואל האם הם באופן אוטומאטי מצטרפים לתמ"א 38 ואמורים לממן.
עינת גנון: כן, בהחלט כן.
מאיר שטרית: זה מה שאני אומר, בשם הדיירים, כי הדיירים לא משלמים פה, לא מקבלים, אלא בעצם המדינה מקבלת את התועלת.
עינת גנון: אבל הדיירים נשארים לגור בבניין.
מאיר שטרית: נכון, זה מה שאני שואל.
מאיר שטרית: האם המדינה, האם עמידר ועמיגור, כשבאים לבניין ונגיד יש בו חצי מהדיירים, דיירי עמידר או עמיגור, חצי הם בעצם היום אולי גם עמיגור של המדינה כבר, לא?
מאיר שטרית: עוד לא גמרו את העניין הזה?
מאיר שטרית: עמיגור עוד לא עבר לידי המדינה?
אברהם מיכאלי: אם החטיבה של עמידר מובטחת, זה לפחות מוסיף לדיירים.
מאיר שטרית: אם נדבר על עמידר, שזה בידי המדינה, ובעצם עמידר זה חברת ניהול שמנהלת את הרכוש עבור המדינה, בעצם עבור משרד השיכון.
מאיר שטרית: השאלה שלי היא, כשיש בבניין, 50% דיירי עמידר, 50% זה אנשים פרטיים, ובאים לעשות תמ"א 38.
מאיר שטרית: האם עמידר או המדינה אומרים לאותו ועד מי שעושה, אנחנו מסכימים, מצטרפים?
עינת גנון: בהחלט כן.
מאיר שטרית: אומרים?
עינת גנון: אומרים ועושים.
צחי דוד: גם עמיגור חויבה, במסגרת ההסכם שלה, לתמוך בפרויקטים של פינוי בינוי, תמ"א 38.
אבי שפירא: הם לא חייבים לעשות תמ"א 38.
אבי שפירא: זה בבעלות המדינה והמדינה יכולה לחזק את הבניין, גם בלי לבנות מעליו שתיים וחצי קומות.
מאיר שטרית: אבל שם חצי פרטיים.
אברהם מיכאלי: כשיש מעורב.
מאיר שטרית: כשמעורב, אני מדבר.
מאיר שטרית: האם בידי המדינה או משרד השיכון, שהוא גורם גם יכול להיות אחראי, האם יש תקציבים כלשהם, ליזום פעולות של חיזוק בניינים במקומות המסוכנים, לפי קביעת ועדת ההיגוי העליונה, שחושבים שזה המקומות בעדיפות עליונה לחזק בניינים, האם יש תקציבים כלשהם, שמיועדים לטפל באותם בניינים של חלשים, ששם כלכלית זה לא מסתדר.
מאיר שטרית: האם יש בכלל תקציבים או כיוון בתקציבים, כי אני שומע מכל מיני משרדים, ממשלה, מנסים עכשיו לייעד מבחינתם, תקציבים נגיד הנגב והגליל רוצה לתת מהתקציב שלו, לחזק בניינים בכל מיני פריפריות.
מאיר שטרית: השאלה שלי – האם משרד השיכון יכול להוביל מהלך כזה ולהגיד – אנחנו מקציבים לזה כסף, בואו נתחיל לטפל במקום הכי מסוכן נגיד הכי עדיפות הראשונה של המדינה, בואו נטפל בבניינים האלה שם, לטובת הדיירים שלא מסוגלים ולא יכולים לעשות את החיזוק לבד.
עינת גנון: המשרד בהחלט מתכוון לבצע פעולות כאלה בבתים שהם בבעלות מלאה של המדינה.
עינת גנון: אנחנו כרגע נמצאים באיזה שהם דין ודברים עם האוצר, לגבי תקציבים.
אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, רק אם אפשר, לפני, לגבי המידע שאתם אמרתם בכמה שפות יש לכם אותו.
עינת גנון: אני לא יודעת לענות.
מאיר שטרית: שידברו עברית כולם.
אברהם מיכאלי: לא לא, אדוני היושב-ראש, אני מגיע שוב לאותה אוכלוסייה שהיא לא יודעת לא קרוא ולא כתוב.
מאיר שטרית: עברית, הוא מתכוון.
אברהם מיכאלי: בלי הערות ציניות.
אברהם מיכאלי: אני מדבר עם אנשים שלא יודעים חוץ מעברית, שאתם כולכם דואגים בכל הכבוד, יש עולים חדשים.
אברהם מיכאלי: אני מדבר כרגע באגודה לתרבות הדיור יש שם מידע חשוב, אז לפחות לכמה שפות – רוסית, אמהרית, שפות זרות כאלו או אחרות, זה צריך להיות נגיש לציבור.
אברהם מיכאלי: רוב הדיירים האלה גרים בבתים האלה, לצערנו.
שמואל רבין: אני נציג ארגון המהנדסים לבנייה ותשתיות.
שמואל רבין: אני רוצה קודם כל להציג בפני הוועדה את הנכונות של האיגוד שלנו להקים Cover או רשימה של מהנדסים, שיכולים לעזור לאחר הרעידה, וכפי שיש במל"ח היתה רשימה כזאת, אני חושב, אנחנו חושבים שרשימה כזאת צריכה להיות מקומית לכל עירייה שיהיו מהנדסים שגרים באזור שלה, מפני שאם תהיה חס וחלילה רעידה בבית-שאן, אין טעם להביא את המהנדסים מחולון לשם וגם לארגן קורסים ממוקדים וטיפול בבניינים והכרזה על בניינים מסוכנים או לא מסוכנים, אחרי הרעידה.
זאב בנימין בגין: ועדת ההיגוי תתמוך, תומכת, בהכשרה הזאת של המהנדסים.
זאב בנימין בגין: חשוב מאוד.
אבי שפירא: אנחנו גם יודעים כמה זה עולה.
שמואל רבין: כן.
שמואל רבין: בעניין תמ"א 38, קודם כל אני רוצה להסיר דאגה מלבכם, אין בעיה להוסיף למבנה שתי קומות או ארבע קומות.
שמואל רבין: מתכננים את הבניין, מחזקים אותו, הוא יהיה מחוזק על-ידי מהנדסים, לכמה קומות שיותר עליו לבנות.
שמואל רבין: זאת אומרת, אין סכנה כפי שכב' יושב-ראש הוועדה אמר, לבנות קומה נוספת.
שמואל רבין: בונים קומה נוספת, מתכננים אותו כך שיחזיק עוד קומה נוספת.
שמואל רבין: הרי זה מטרת החיזוק.
חיליק סופר: הרעיון הוא שהקומות החדשות לא יישענו על היסודות של הבניין הישן.
שמואל רבין: בדרך-כלל זה לא קורה.
שמואל רבין: בדרך-כלל זה לא קורה, יש מבנה עצמאי שמוחזק אחרת.
שמואל רבין: לגבי הפריפריה ואני מצטער שחברת הכנסת אורלי לוי לא כאן, בעניין ההחלה של תמ"א 38 על הפריפריה, שזאת בעיה באמת כאובה, מפני שאף אחד לא רוצה להשקיע שם.
שמואל רבין: קיימת אפשרות, אולי, שהיא בוודאי לא פשוטה מבחינה חוקתית, בהעברת זכויות בנייה ואני אגיד את זה במילים פשוטות.
שמואל רבין: אם מותר ברמת-גן לבנות שתי קומות על מבנה, אפשר יהיה, מותר יהיה לבנות שלוש קומות בתנאי שמחזקים שני בתים בטבריה.
שמואל רבין: הבעיה היא לא פשוטה.
מאיר שטרית: אם תלוי בי, אני מתנגד לזה בכל תוקף, זה פתח לשחיתות הכי גדולה שאפשר לעשות בארץ.
מאיר שטרית: אני מכיר את הסיפורים האלה מערים אחרות, תאמין לי, כשר פנים, זה הפתח הכי גדול לשחיתות.
מאיר שטרית: תודה רבה – לא.
מאיר שטרית: אל תעשו טובות.
מאיר שטרית: אני צריך לחזק, אני מעדיף לשלם את הכסף ולבנות לחזק בעצמי את הקומות בטבריה ולא דרך קבלנים פרטיים שיקבלו דירות ברמת-גן.
קריאה: בהנחה שיש לך כסף לחזק בטבריה.
שמואל רבין: הכסף הזה לא יימצא.
מאיר שטרית: לא יימצא?
שמואל רבין: מחפשים אותו כבר חמש שנים, הוא איננו.
מאיר שטרית: כן, יימצא כשייבנו דירות בתל-אביב, ברמת-כן, וייקחו את הכסף לפריפריה, ייתנו להם כמה פירורים.
שמואל רבין: אלה דברים שרציתי מטעם איגוד המהנדסים, לשים אותם על השולחן.
צחי דוד: בדיוק בנקודה שבה סיים מר רבין, של ניוד זכויות, החלטת הממשלה האחרונה בנוגע לתיקונים של תמ"א 38, אחד התיקונים המבוקשים הוא לאפשר ניוד זכויות במסגרת אותה רשות.
צחי דוד: כלומר, במקרים בהם מסיבות הנדסיות או תכנוניות, לא מתאפשר להוסיף קומות על בניין מסוים שמיועד לחיזוק, רק במסגרת אותה רשות בגלל הבעיות שציינת, יתאפשר לנייד את הזכויות, רק לאחר שחוזק הבניין לשביעות רצון הוועדה המקומית.
צחי דוד: כלומר, הבעיות שהעלית ידועות ולכן זה מכומת יותר מצומצם.
מאיר שטרית: אני מציע לכם לגדר את זה מאוד מאוד מאוד.
צחי דוד: בדיוק בגלל הבעיות שאתה ציינת.
מאיר שטרית: אני יכול להביא לך דוגמאות ממשיות שעשו ניוד זכויות בלי קשר לתמ"א 38.
צחי דוד: לשימור, בדרך-כלל.
מאיר שטרית: לא, סתם.
מאיר שטרית: סתם ניוד זכויות ותראה איזה בלגאן נוצר שם, חבל על הזמן.
מאיר שטרית: צריך לגדר את זה מאוד מאוד מאוד ברור, שלא יהיה מקום פה למישהו, אם זה באותה רשות.
רון אבני: אני מאוניברסיטת בן-גוריון.
רון אבני: אני מבקש להתייחס לגישה של השר, שהיא מאוד חשובה בעיני והוזכר כאן רק העניין של שפעת החזירים.
רון אבני: רק הסתייגות אחת.
זאב בנימין בגין: תרשה לי.
זאב בנימין בגין: הצגתי את מפת ההרס של 1927, מקורה בדוקטורט של רון אבני.
רון אבני: תודה.
רון אבני: אז נכון שאנחנו לרעידת אדמה שזמן החזרה שלה הוא 500 שנה, קשה לנו מאוד לנחש את נושא הנפגעים, אבל לא קשה לנחש אפילו ברמת הסתברות די גבוהה מה תהיה התפלגות הנזק בכל מקום, בחתך איכויות הבנייה.
רון אבני: וזה כן יכול ולכן נכון שתרחיש של 7.5 בבית שאן הוא לא רלוונטי לעניין הזה.
רון אבני: אבל יכולה להיות לנו, המדע יודע לתת לנו תמונה די סבירה, של מה צפויה ההתפלגות של הנזקים האלה ועל-פיהם אפשר גם לקבוע את סדרי העדיפויות ואת תוכניות העבודה.
זאב בנימין בגין: זו מפה של אבי, הראשונית, כפי שהצגתי אותה.
זאב בנימין בגין: היא באי-ודאות רבה, אבל זו הגישה, בהחלט.
רון אבני: דבר שני, אני אבקש הערה, אני משוכנע שהנוגעים בדבר מודעים לה, אבל שוב, כדי לסבר את האוזן לכולם.
רון אבני: צריך לזכור, בנושא של בתי-ספר, בתי-חולים.
רון אבני: בתי-ספר יש למגן או יש לחזק ברמה כזו שלא יהיו נפגעים ברעידת אדמה, שלא יתרחשו שם פגיעות בנפש.
רון אבני: בתי-חולים צריך לחזק ברמה הרבה יותר גבוהה, שהם ימשיכו גם לתפקד וזה סיפור אחר לגמרי.
מאיר שטרית: מר תומר מוסקוביץ', מהתאחדות הקבלנים.
תומר מוסקוביץ': רציתי להמשיך את מה שאמר פה הנציג של האוצר.
תומר מוסקוביץ': היו החלטות ממשלה ביולי, הבעיה שנתנו, הורו לשר הפנים, החלטת הממשלה הורתה לשר הפנים לכנס תוך 60 יום את המועצה הארצית לתכנון ולבנייה, שהיא הגורם שאמור לאשר את הדברים האלה, ועד היום זה לא נעשה.
תומר מוסקוביץ': וכל הבקשות שלנו, משר הפנים, פשוט לכנס את הוועדה, כמו שנקבע בהחלטת הממשלה ולקבל את ההחלטות החשובות האלה, לא נעשו.
תומר מוסקוביץ': מה שאנחנו מאוד מבקשים, שתצא מכאן קריאה של הוועדה למשרד הפנים פשוט לבצע את מה שהממשלה עצמה החליטה, החלטה נכונה וטובה, לכנס את המועצה הארצית לתכנון ובנייה, דבר שהיה צריך לקרות לפני למעלה מארבעה חודשים.
תומר מוסקוביץ': דבר נוסף, זה פטור מהיטל השבחה שניתן בזמנו לתמ"א 38, יש איזה שהיא הנחה בהיטל ההשבחה על תוספת הבנייה.
תומר מוסקוביץ': פג תוקפו כי הוא ניתן מראש לכמה שנים לבחינה.
תומר מוסקוביץ': אומרים במשרד הפנים אין שום בעיה, אנחנו מאריכים את זה, רק שזה לא קורה.
תומר מוסקוביץ': ומכיוון שזה לא קורה, עסקאות של תמ"א 38 שעמדו להיחתם, פשוט לא נחתמות, כי העסקה מראש תוכננה על-סמך ההנחה שיהיה פטור מהיטל השבחה.
תומר מוסקוביץ': ההנחה הזאת פקעה, לא בגלל שמישהו רצה שהיא תפקע, אלא פשוט בגלל שמראש היא נקבעה לזמן, ותזכיר חוק שאמור לתקן את זה ויכול לעבור בשלושה ימים בכנסת, פשוט לא מוגש.
אברהם מיכאלי: בתיקון האחרון זה לא טופל?
צחי דוד: זה עבר ועדת שרים.
אברהם מיכאלי: בתיקון האחרון שאושר לפני שבוע.
תומר מוסקוביץ': לא לא, ממש לא.
מאיר שטרית: נציג האוצר אומר שזה עבר ועדת שרים.
צחי דוד: עבר ועדת שרים לחקיקה.
תומר מוסקוביץ': שהוועדה תקרא למשרד הפנים לכנס את המועצה הארצית לתכנון ובנייה.
מאיר שטרית: עוד חברים שרוצים לדבר בעניין?
דוד פילזר: אני ממשרד הפנים.
דוד פילזר: לעניין היטל ההשבחה זה היה חלק מהצעת הרפורמה, משהרפורמה התעכבה, היא נדונה, אבל זה כנראה מסע ארוך, אז הלשכה המשפטית למיטב ידיעתי כבר הכינה את תזכיר החוק בנושא הזה, אז זה מקודם.
אברהם מיכאלי: אומרים שזה אושר בוועדת שרים.
דוד פילזר: אפילו יותר, הנה, זה בטיפול וזה אמור להיות רטרואקטיבי לפקיעה של היטל ההשבחה.
דוד פילזר: לעניין המועצה הארצית, המועצה הארצית מתכנסת ופועלת כל הזמן.
דוד פילזר: הנושא הזה, גם מטופל על-ידי המועצה הארצית.
דוד פילזר: ייתכן שהדיון הציבורי של מליאת המועצה עוד לא התקיים, אבל אני יודע שזה בטיפול.
דוד פילזר: רציתי להציג דבר אחר.
דוד פילזר: זה שהמועצה הארצית לתכנון ובנייה קיבלה כשאישרה את תמ"א 38, קיבלה החלטות, כלומר זה לא גילוי חדש שאנחנו יודעים שהתמ"א לא עובדת איפה שאין ערך גבוה לקרקע וההחלטות הנלוות האלו, נידונו בוועדת מנכ"לים שמינתה הממשלה והתקבלו החלטות או המלצות על מתן תמריצים לפריפריה, כלומר, איפה שהסיכון הוא גבוה והיכולת הכלכלית אינה גבוהה, לתמרץ את הדיירים, להשתתף בתמ"א 38, כלומר לתת הלוואות בריבית מסובסדת או אפילו לתת מלגות מסוימות לעניין, כדי לעודד את האוכלוסייה.
דוד פילזר: וניסינו, הצענו לקדם את הדבר הזה.
אבי שפירא: אפילו הכנו הצעת החלטה.
דוד פילזר: היתה אפילו הצעת החלטה, אבי מציין, והדבר הזה בינתיים, ההצעה נתקלת בהתנגדות של האוצר, לכל סיוע לדיור בשוק הפרטי.
אלון שרון: אני מוועדת ההיגוי להיערכות לרעידות אדמה.
אלון שרון: אני עוסק יותר בנושא ההדרכה וההסברה לציבור או הכשרות, אבל אני גם עוסק במסגרת פעילות הוועדה, אנחנו כינסנו ועדה לבחינת ההנחיות בבתי-ספר וגני ילדים, לבחון האם ההנחיה הקיימת מזה שנים רבות להיכנס מתחת לשולחנות, צריכה להישאר על כנה או להשתנות להנחיה אחרת.
אלון שרון: המסקנות יתפרסמו ממש בתוך זמן מאוד קצר, שהן באופן כללי להפסיק להשתמש בפיתרון המקובל של כניסה מתחת לשולחנות, ולעבור לאותו פיתרון שמיועד היום לציבור הרחב, שהוא פיתרון דיפרנציאלי שאומר על-פי הסביבה שבה אתה נמצא, תבחר את פיתרון המקום הבטוח.
אלון שרון: אני אומר את זה, מכיוון שהוועדה התכנסה, היא עסקה אך ורק בהנחיות ההתגוננות, אבל אני חושב שמצב בתי-הספר באופן כללי, בנוגע לאיום של רעידת אדמה ולא משנה איזו רעידה תהיה, הוא חמור במיוחד, מכיוון שמספר בתי-הספר שאינם עומדים בפני רעידות אדמה הוא גבוה בהרבה ממספר הבתים שאינם עומדים.
אלון שרון: מדובר היום על משהו כמו קרוב ל- 50%.
אלון שרון: ואני חושב שזה צריך להדיר שינה מעינינו, בכל תרחיש אפשרי של רעידת אדמה, ולכן צריך לבחון, מעבר לשינוי הנחיות שהוא אולי יקדם את הביטחון של הילדים, אבל בוודאי לא יציל את כולם, צריך לבחון פתרונות ביניים, עד שאותם בתי-ספר יחוזקו באותו תהליך ארוך של שנים רבות, בין אם זה שילוב של מערכות התראה מקומיות בבתי-ספר, בין אם זה פתרונות של סוככים ססמיים וכל מיני מתקונים לחיזוק של חללים מסוימים בבתי-ספר.
אלון שרון: אבל אני חושב שזה נושא שצריך לקבל דחיפות גבוהה, מכיוון שהיום יושבים מאות אלפי ילדים בבתי-ספר שאינם עמידים לרעידות אדמה.
יוסי רזי: אני ממשרד השיכון.
יוסי רזי: להשלמה של מה שנאמר פה על גבי התמ"א והפגמים שבה, בכל אופן צריך לראות איזה תקווה בכך שהזכויות שבה יוגדלו.
יוסי רזי: הדבר הוזכר מקודם.
יוסי רזי: אם תוגדלנה הזכויות לשתיים, שתיים וחצי קומות נוספות, ישנה אפשרות כמובן להגדיל את אותן מספר יחידות דיור, זה לא יגיע למקומות כמו בית שאן, זה לא יגיע למקומות כמו צפת, אבל במרכז הארץ זה יגביר את ההסתברות לכך שוועדי בתים יעשו את זה.
יוסי רזי: זה ברור כמו שאמרת מקודם, היושב-ראש, זה לא תלוי רק בזה.
יוסי רזי: בסופו של דבר זה תלוי במשא ומתן שקורה בין היזמים לבין חברי, וכאן יש מקח וממכר די רציני, גם מצד הדיירים וגם מצד היזמים.
יוסי רזי: טוב שתהיה האינפורמציה, כמו שהוזכר מקודם, אבל צריך לזכור שבסופו של דבר, זה מקח וממכר בין היזמים לבין הדיירים ואנחנו צריכים, עם כל הנושא של השתיים וחצי קומות, להרבות את הסיכויים הקיימים לכך שיהיו מספיק דירות שיוכלו לעשות את זה.
יוסי רזי: יש דיון בוולנת"א, הוא נמשך כבר כמה חודשים טובים, היה כדאי לקדם את הסיפור הזה ולסיים אותו בהקדם, לפחות לתת את הצ'אנס הזה.
יוסי רזי: ברור שזה לא יפתור לגמרי את הבעיה, יש בעיות של חניות, יש בעיות של תשתיות, יש כל הדברים האלה.
יוסי רזי: מצד שני, גם הוזכר פה שאותם בתים שנמצאים באזורים של ראשון, רחובות, נתניה, הם לא ליד בית שאן, אבל יש להם את אותן קומות עמודים עצומות שאתה יודע על כך, משנות ה- 70, שזה מסה עצומה מאוד של חשש ברגע שתהיה רעידת אדמה.
יוסי רזי: מי שמסתובב שם ורואה את ההבדל בקומת העמודים של שנות ה- 70, וקומות עמודים משנות ה- 90, לרבות הממ"דים שנוספו בשנות ה- 90, מבין טוב מאוד מה עלול לקרות.
יוסי רזי: לכן, הזכויות בנייה, עם כל הבעייתיות שיש בהן, כדאי לקדם אותם גם.
מאיר שטרית: יוסי, אתה יודע שבזמנו גם כגזבר הסוכנות הצעתי לקחת את כל קומות העמודים של הבניינים ולבנות אותם, לחזק, לבנות קירות, לסגור אותם, ולבנות שם דירות קטנות לקשישים ולבודדים ולנכים, שהכסף, העלות של זה היא שולית יחסית ואתה מקבל תוספת עצומה של עשרות אלפי דירות בכל רחבי הארץ בעמידר ועמיגור, ואפילו הדגמתי, עשיתי פיילוט, אני זוכר, במגדל העמק, שבו לקחנו שלושה או ארבעה בניינים כאלה ומימנתי בעצמי את סגירת קומות העמודים, נוצרו שם איזה שמונה דירות לקשישים ולזכאים, במחיר של 13,000 דולר לדירה.
מאיר שטרית: זה היה מחיר העלות של הבנייה.
מאיר שטרית: עדיין בידי משרד השיכון ובידי עמיגור, בידי המדינה, יש עשרות, יש אלפי בניינים עם קומות עמודים שאפשר גם לחזק את הבניין, על-ידי סגירה של קומות העמודים וגם בנייה בתוך קומות העמודים, של בתים נמוכים.
מאיר שטרית: נכשלו על בסיס של פיתרון הבעיה כמו ההמשך, לצערי אני כבר לא הייתי במעגל, נשבר לעניין של איך מאשרים, מי מאשר, למי שייכות זכויות הבנייה, זכויות על הקרקע, איך מחלקים את זה בין הדיירים לבין המדינה ולא נעשתה איזה פעולה שסוגרת את העניין, זאת אומרת, מה שאתה אומר הוא נכון ואפשר להוסיף הרבה מאוד יחידות דיור וגם לחזק את הבניינים האלה, בעלות יחסית שולית ולתת תשובה לאנשים.
עינת גנון: את זה אגב תמ"א 38 מאפשרת כבר היום.
חיליק סופר: תמ"א מדברת על שלוש אפשרויות – בין השאר סגירת קומת העמודים.
מאיר שטרית: היזמים לא מסתפקים בסגירת קומת עמודים.
חיליק סופר: בסדר, כי זה מעט דירות.
חיליק סופר: הם רוצים ארבע או שש.
חיליק סופר: אגב, רמת-גן נותנת שתי קומות.
חיליק סופר: היא לא צריכה את התמ"א, היא מאשרת.
קריאה: אני הייתי שמח אם איגוד המהנדסים היה מתנדב לעשות את זה לפני רעידת אדמה.
שמואל רבין: אני מוכרח להתנגד לעניין של העושק.
שמואל רבין: יש לנו, היהודים, יש לנו איזה שהוא פגם גנטי שאנחנו פוחדים, מתביישים שמישהו אחר ירוויח.
שמואל רבין: למה זה עושק?
חיליק סופר: חלק מהקבלנים הפכו את התמ"א לתוכנית נדל"ן.
חיליק סופר: לקבלנים לא משתלם להוסיף ממ"ד, משתלם להם להוסיף מרפסת שמש.
מאיר שטרית: ידידי, אין שום ויכוח על כך שקבלן שבא לבנות, לא בונה מתוך פילנטרופיה, הוא בונה כי הוא רוצה להרוויח כסף וכשכדאי לו – הוא בונה, לא כדאי לו – הוא לא ייבנה.
חיליק סופר: אפשר להרוויח 40% ואפשר גם להרוויח 20%.
שמואל רבין: בוודאי.
מאיר שטרית: בבקשה, אתה רצית לדבר?
מאיר שטרית: קודם כל, אני מודה לשר בגין על זה שהיה אתנו פה בישיבה ושהביא את מדיניות הממשלה.
אברהם מיכאלי: אני הייתי מבקש מהשר להופיע בכמה תשדירי פרסומת כדי להרגיע את הציבור.
מאיר שטרית: אני תומך בזה בכל ליבי.
זאב בנימין בגין: אחר-כך יאמרו שאני מתכונן על חשבון הציבור לפריימריז בליכוד.
זאב בנימין בגין: אני מציע לא להיכנס לזה.
מאיר שטרית: אני מודה לכל המשתתפים ולכל אלה שלקחו חלק בדיון.
מאיר שטרית: אני רוצה לעשות סיכום של הישיבה הזאת.
מאיר שטרית: ראשית, אני רוצה לומר הוועדה מקדמת בברכה את הודעתו של השר בני בגין על המדיניות של הממשלה, מדיניותו שאושרה על-ידי הממשלה, בעניין רעידות האדמה, שבה נקבע כפי שהשר בעצם ציין בוועדה, שהמדינה לא נערכת ובעיני גם בצדק ואני תומך בה כך שאני לא מתחמק מהאחריות.
מאיר שטרית: בוועדת החקירה נהיה ביחד.
זאב בנימין בגין: שנינו.
מאיר שטרית: שהמדינה לא נערכת למקרה הקיצון של רעידת אדמה ולא למצב החמור ביותר של רעידת אדמה, כמשמעות התקציבית של זה, היא מעל ומעבר ליכולת של המדינה לתת לזה תשובה.
מאיר שטרית: אני גם תומך בסדר העדיפויות של הפעולות כפי שהשר בגין הציע אותם, ועל כן הוועדה קוראת לממשלה ולוועדת ההיגוי לעקוב ולוודא את הביצוע של המדיניות שנקבעה על-ידי הממשלה, כך שהתקציב המיועד לחיזוק מבני ציבור אכן יופעל בלוח הזמנים המאושר בתקציב ועל-פי סדר עדיפויות שנקבע על-ידי ועדת ההיגוי.
מאיר שטרית: הוועדה פונה לוועדת ההיגוי להודיע לוועדה ככל שהדברים יתעכבו, כדי שנוכל לתמרץ את האנשים הנוגעים בדבר כדי שדברים לא ייתקעו בדרך.
מאיר שטרית: הוועדה מברכת על הודעת הממשלה ונציג אגף תקציבים על תקצוב של 140 מיליון שקל לשנה, לחיזוק מבני ציבור, שאושר ל- 25 שנה.
מאיר שטרית: וכי האוצר יבטיח את העמדת התקציב לביצוע מדי שנה, גם את החלק שמתוקצב על-ידי משרדי הממשלה עצמם, הנוגעים בדבר.
זאב בנימין בגין: אני מציע שהוועדה בהשתתפותי, תתכנס בעוד 25 שנים, כדי לבדוק.
זאב בנימין בגין: זו תהיה סגולה לאריכות ימים לכולנו.
מאיר שטרית: אני רוצה להוסיף עוד עניין אחד.
מאיר שטרית: אני רוצה להסביר משהו אחד לפני שאני אקרא אותו, דבר שאני מבקש להוסיף להחלטה של הוועדה.
מאיר שטרית: אני מציע לממשלה, פשוט מבקש ופונה לממשלה, לבדוק את האפשרות לקדם את חיזוק מבני הציבור על-ידי יזמים פרטיים בשיטת ה- PFI.
מאיר שטרית: אם אמנם מאושר תקציב של 125, 140 מיליון שקל לשנה, שהוא יהיה בטוח, אפשר לדעתי לפעול בשיטת ה- PFI ולהציע ליזמים – קחו, במקום לשריין, במקום לחזק ארבעה בתי-חולים, כמו משרד הבריאות יושב פה, חזקו את כל בתי-החולים, תחלקו את התשלומים לעשר שנים.
מאיר שטרית: וחלק זה, מתוך התקציב, אני משריין לכם מראש את התקציב הזה, שמיועד ממילא לשם, תקבלו אותו פשוט בתשלומים לאורך שנים.
מאיר שטרית: אני רוצה לומר, שאת כל בניין הכנסת הזה, כל הרחבה והחניון והכל שאני עשיתי, בשיטת ה- PFI, השיטה הזו.
מאיר שטרית: לכן הכנסת עומדת בתשלומים בלי בעיה, קיבלנו כנסת חדשה, שכבר פועלת כבר שמונה שנים, עם אגפים ומשרדים לכל חברי הכנסת וחניות והכל, ואנחנו משלמים, הכנסת משלמת X מיליוני שקל לשנה, מתקציבה היא, בלי עזרה של האוצר.
מאיר שטרית: כי יחסית זה כסף קטן.
מאיר שטרית: שיטת ה- PFI היא שיטה טובה, היא יכולה לתת דחיפה משמעותית מאוד לקידום של חיזוק מבני הציבור, ועדיין אתם לא תשלמו אגורה יותר מכפי שעולה היום.
מאיר שטרית: אגב, זה ההפך, תשלמו יותר זול ואני אסביר לך למה, אם מותר לי להסביר, סליחה שאני מרחיב את הדיבור.
מאיר שטרית: מה היתרון בשיטה הזאת?
מאיר שטרית: השיטה היא שקודם כל, אתה לא משלם אגורה לפני שאתה מקבל את התוצאה.
מאיר שטרית: בי"ת, מאחר והאיש אחראי על הביצוע, אתה תקבל את התמורה ברמה הגבוהה ביותר כי אם יש פאשלה, הוא צריך לשלם, הוא עוד לא קיבל את הכסף.
מאיר שטרית: הוא מקבל את זה לאורך שנים.
מאיר שטרית: יש לך תמיד את הכסף בידיך, שאם עשתה פאשלה, אתה יכול לממן את זה מעצמך על חשבונו.
מאיר שטרית: זה כתוב בחוזה אז.
מאיר שטרית: הדבר השלישי, אתה מקבל את המחיר הנמוך ביותר.
מאיר שטרית: כי אם אתה עושה מכרז בין יזמים, התחרות היחידה היא על המחיר.
מאיר שטרית: זאת אומרת, אתה תקבל את התוצאה הנוחה ביותר וגם אתה מקבל את זה ברמה המהירה ביותר של הביצוע.
מאיר שטרית: כי כל עוד שהוא לא גומר את העבודה, הוא לא רואה כסף.
מאיר שטרית: כל האלמנטים היו פה בבניין הכנסת ועבדו יוצא מן הכלל.
מאיר שטרית: ואני ממליץ לכם פשוט לבדוק ולכן אני ניסחתי את זה ואני אומר – הוועדה קוראת לממשלה לבחון את האפשרות לבצע את חיזוק מבני הציבור, במהירות גדולה יותר, על-פי שיטת ה- PFI באמצעת יזמים פרטיים.
מאיר שטרית: זה יכול לתרום, הדבר הזה.
זאב בנימין בגין: בהחלט.
מאיר שטרית: תודה לכם.
מאיר שטרית: אני מתכבד לפתוח את הישיבה, ואני מברך את כל אלה שהוזמנו וגם באו.
מאיר שטרית: נמצא איתנו גם פרופ' הררי ממכון וויצמן, שהוא ראש המכון למדעי ההוראה וחינוך מדעי במכון דוידסון, במכון ויצמן.
מאיר שטרית: נמצאת איתנו המנכ"לית של מט"ח, המרכז לטכנולוגיה חינוכית.
מאיר שטרית: נמצאים איתנו אנשי משרד החינוך, משרד האוצר אני מקווה שהגיעו, אנשי המועצה להשכלה גבוהה, וועד ראשי האוניברסיטאות הוזמנו, וועד לראשי מכללות אקדמיות, בית ספר לחינוך, הפורום לחקר מדיניות החינוך בישראל, מכון מופת, מרכז שלטון מקומי, נציגי פרויקטים ועמותות לצמצום הפער הדיגיטלי, איגוד האינטרנט הישראלי, מפעל הפיס, נציגי האקדמיה, פורום המדעים הראשיים ממשרד ראש הממשלה ומוזמנים נוספים, וכולם יבואו על הברכה, אני מברך את כולם.
מאיר שטרית: הנושא כמו שאתם יודעים שקבענו לדיון היום הוא מחשוב ותקשוב של בתי הספר.
מאיר שטרית: ואני ברשותכם רוצה לפתוח בהקדמה קצרה ולומר שמצבנו בעניין הזה הוא לא טוב.
מאיר שטרית: אני אומר בשורה התחתונה מצבנו מאד לא טוב.
מאיר שטרית: בשנת 1993 הוקמה הוועדה שדנה בתוכנית במסגרת 'מחר 98', דנה בתוכנית איך לתקשב או לתחשב את בתי הספר.
מאיר שטרית: בראש הוועדה הזאת אם אני לא טועה עמד פרופ' הררי שנמצא איתנו והוועדה קבעה אז בשנת 1993, שהמגמה היא שעד שנת 2003 נגיע למצב שבו יהיו בבתי הספר ממוצע של מחשבים 1 ל-10.
מאיר שטרית: זה לא יעד גבוה מדי, אבל 1 ל-10 במצב שהיה קיים אז היה בהחלט יעד, ואני קובע בצער שאנחנו לא שם.
מאיר שטרית: אנחנו לא ב-1 ל-10 גם היום.
מאיר שטרית: הממוצע היום עומד על סדר גודל של 1 ל-13, 1 ל-14-15.
מאיר שטרית: בהשוואה למדינות ה-OECD שמאז עברו את הפער הזה, כי מדובר היה על 2003, אנחנו כבר ב-2010.
מאיר שטרית: כשחושבים על המצב של ישראל בהשוואה למצב של OECD, אז המצב ממש עגום מבחינת השוואה שלנו למספר התלמידים שמשתמשים במחשב.
מאיר שטרית: אני רוצה לומר, המצב הזה של שימוש במחשב הוא לא מגמה בפני עצמה – חייבים להשתמש במחשב.
מאיר שטרית: המחשב הופך להיות כמו כל מי שעיניו בראשו, לכלי ממדרגה ראשונה לצורך היכולת שלנו באמת לחנך תלמידים ולהשתמש בזרם ובשטף של המידע בצורה חכמה, ולדעת לא מה ללמוד אלא איך ללמוד.
מאיר שטרית: וזה אמור היה לשנות בעצם לא רק את שיטת הלימודים בבתי הספר, אלא גם את ההכשרה של המורים, את היכולת של המורים להיות מורים ומדריכים ומנחים יותר כ-מה ללמוד, ולא רק איך ללמוד ומה ללמוד.
מאיר שטרית: ולהשפיע על התוצאות של החינוך של מדינת ישראל, על תלמידי מדינת ישראל בכל המערכת.
מאיר שטרית: אנחנו רחוקים מאד משם לצערי הרב, ואני אומר בצער זה לא נובע רק מעניין של המחשוב, אבל גם המחשוב הוא חלק אינטגראלי בעניין.
מאיר שטרית: אחד הדברים המדאיגים ביותר זה למשל העובדה שלימוד מדעים במדינת ישראל הוא אחד המפגרים ביותר, ואני פה אצטט את פרופ' אהוד קינן מהטכניון, שהוא ראש החברה הישראלית לכימיה שהיה פה בשבוע שעבר, עשינו יום כימיה, שהוא אומר ש-80% מאזרחי ישראל אין להם מושג בכלל בשפה המדעית שנקראת מתמטיקה בהשוואה למדינות אחרות בעולם.
מאיר שטרית: ואגב, לא פלא, במערכת החינוך הפסיקו כמעט ללמד מדעים, או הפסיקו לחלוטין החל מכיתה ט' בחלק מהמקומות.
מאיר שטרית: במקרה הטוב ביותר בכיתה י' עוד לומדים שעתיים פיזיקה.
מאיר שטרית: אני מדבר על תלמידים שלא הולכים למגמת פיזיקה ומתמטיקה.
מאיר שטרית: והוא טוען ובצדק שבמצב של לימודי מדעים אתה לא יכול להתחיל מלמעלה, לא יכול לבנות את ה-, כמו שהגשש אומר את הקפיטריה בטבריה אם בקומה ה-80 למה ללכת למטה.
מאיר שטרית: אתה צריך להתחיל מלמטה למעלה, והתשתית או הבסיס שעליו אנחנו בונים את המגדל הוא מתמטיקה, ובעקבותיו כימייה, ביולוגיה, פיזיקה, שלושת המקצועות שעליהם בעצם הידיעה המדעית הבסיסית היא הגורם שממנו אפשר מחר להגיע לטכנולוגיה הגבוהה.
מאיר שטרית: ואצלנו לדבריו לומדים בבתי הספר כל מיני מקצועות ביו טכנולוגיה, מכרוניקה, שילוב של מכאניקה ואלקטרוניקה, ועוד דיסואימונולוגיה, what ever.