GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גיורא לנדאו: ..', כי אתם כותבים שהשימוש יהיה ללא תמורה.
גיורא לנדאו: השימוש של מי?
גיורא לנדאו: שאנחנו משתמשים?
גיורא לנדאו: מה זה ללא תמורה?
גיורא לנדאו: איפה זה כן?
גיורא לנדאו: העורך דין ההוא, זה בתמורה, זה לא בתמורה?
גיורא לנדאו: אנחנו ניכנס פה לקונפליקטים.
גיורא לנדאו: אנחנו רוצים לעשות כלי נח וידידותי---
נירה לאמעי-רכלבסקי: אם אנחנו ממש מתעקשים, לא חייבים לציין את זה, כי בשימושים המותרים האחרים זה לא מצוין.
מי-טל גרייבר שוורץ: בשימוש ללא תמורה זה לא מול הממשלה?
גיורא לנדאו: לא, הם מתכוונים שהמשתמש יעמיד את זה לרשות הציבור ללא תמורה.
נירה לאמעי-רכלבסקי: ברגע שהיא פרסמה ואת אומרת שהשימוש מותר מעבר לזכות היוצרים---
מי-טל גרייבר שוורץ: השאלה איך מגדירים, שהממשלה לא תהיה רשאית לגבות כסף---
נירה לאמעי-רכלבסקי: לא, זה ממילא למידע שהוא נגיש, השאלה היא רק של זכות היוצרים.
גיורא לנדאו: שהמשתמש מעמיד את זה ללא תמורה.
גיורא לנדאו: למיטב ידיעתי, ומשרד המשפטים יכולים לתקן אותי, עד כמה שאני יודע, משרד המשפטים, או המדינה, מעולם לא הגישו תביעה על הפרת זכויותיה במי מיצירותיה מעולם.
גיורא לנדאו: עד כמה שאני יודע, אני צודק?
הווארד פולינר: עד כמה שאני יודע, נכון.
אורי גבע: הייתי רוצה להתייחס לכמה נושאים.
אורי גבע: הראשון, לפני שנגיע לחקיקה עצמה, זה נושא ההסברה.
אורי גבע: היום ההסברה הנגדית של מדינת ישראל היא למעשה באחריות של שני גופים, משרד החוץ ומשרד ההסברה והתפוצות.
אורי גבע: אם אנחנו רוצים---
מאיר שטרית: אוי ואבוי אם משרד ההסברה יתנגד לחוק הזה.
אורי גבע: אני לא ראיתי התנגדות של משרד ההסברה.
מאיר שטרית: השר נלחם בכל כוחו בוועדה נגד אישור החוק הזה.
מאיר שטרית: צריך להיות באמת 'אובר חוכם' בשביל להגיד דבר כזה.
אורי גבע: אני לא מייצג את משרד ההסברה ולא את משרד החוץ, אבל אם אנחנו רוצים לדבר עם נושא ההסברה האמיתית של מדינת ישראל, הייתי מקיים דיון בדלתיים סגורות.
אורי גבע: דבר נוסף, אם אנחנו כן זקוקים לנושא של הנגשה של תמונות, ואני הבנתי שאתם יורדים מהנושא הזה, אלא רק דברים שקיימים כיום באתרים, זאת אומרת תמונה שעולה באתר, אתם רוצים לדון במכלול הדברים שקיימים כיום כנגישים לציבור, בין אם בלשכת העיתונות ובין אם באתרים קיימים, אז בסדר.
אורי גבע: אם אנחנו רוצים לייצר הנגשה מחודשת, או עכשיו לייצר איזה שהוא בנק של תמונות או משהו כזה---
מאיר שטרית: זה קיים אצלם.
אורי גבע: שוב, מה שבמסגרת הקיים, במסגרת הקיים.
אורי גבע: מה שבמסגרת החדש, אנחנו צריכים לזה דיון---
נירה לאמעי-רכלבסקי: תצטרך להיות היערכות שתסביר לציבור במה הוא יכול להשתמש בלי להיות חשוף.
אורי גבע: אם אנחנו מקימים משהו חדש, זה תקציבי, חד וחלק.
מאיר שטרית: מה זה משהו חדש?
מאיר שטרית: אם ללשכת העיתונות הממשלתית יש אלפי תמונות אצלה באתר והיא מעלה אותן על המחשב, מה העלות של זה?
מאיר שטרית: שולית.
מאיר שטרית: אתה סורק אותן וגמרת.
אורי גבע: אם היא כבר עושה את זה, וזה קיים, זה עלות אפס.
אורי גבע: זה קיים.
דרור קמיר: לא מכניסים פה איזה פרויקט אפליקציה---
שירן שושנה: לא, אין כאן הטלת חובה להנגשה.
אורי גבע: אני אומר את זה, כי החוק, כפי שהוא מנוסח היום---
מאיר שטרית: מר גבע, מדובר כרגע על מה שכבר יש.
מאיר שטרית: אני לא מציע כרגע לעשות פרויקט מחשוב אדיר, כמו ממשל זמין, ב-370 מיליון שקל.
אורי גבע: לא, אני רוצה להבין למה הצעת החוק, כפי שהיא היום, אפשר לומר האמורפיות שבה, יכולה כן לגרור דווקא דברים כאלה.
אורי גבע: זאת אומרת, האם אני יכול לפנות עכשיו לגוף שיתחיל לבדוק את זכויות היוצרים וכולי, כי עכשיו מותר לי להשתמש?
אורי גבע: אולי זכויות יוצרים של צד שלישי?
אורי גבע: אני תיכף אגיע לזה, אבל, מעבר ללשכת העיתונות הממשלתית, שהם גוף בסופו של דבר מסודר ומוכן וערוך לנושאים האלה, הפנייה לגופים כמו השלטון המקומי וכל הגופים של צה"ל ומשטרה ומשרדי ממשלה, ומספיק שאני הייתי בסיור צוות בירושלים והצטלמתי וצילם את זה צלם ש...
אורי גבע: אני לא יודע למי זה שייך והאם זה שייך לי---
מאיר שטרית: זה שייך למי שהזמין את הצלם.
אורי גבע: אתם מכניסים את עצמכם לעולם שאני לא רוצה להתייחס אליו כרגע, לכל פסיק ופסיק, אבל תדעו שאתם מכניסים את עצמכם לעולם שהוא מאוד מאוד בעייתי.
אורי גבע: לדעתי.
אורי גבע: גם משיחות שעשיתי פה עם משרד המשפטים.
אורי גבע: דבר נוסף, הנושא של תביעה של המדינה לזכויותיה לא נעשה עד היום, מסכים, זה נכון, אבל יש מהלך מאוד יפה במשרד המשפטים להקמת יחידה לתביעות של המדינה כלפי חוץ.
אורי גבע: שהמדינה תתבע כלפי נזקים שנגרמו לה.
אורי גבע: כבר מתחילים, זה הופץ אפילו בעיתונות.
אורי גבע: היתה חברה שמכרה את הסוד הרפואי הזה, תובעים נכנסים עכשיו, וזה כן הולך לקרות ואנחנו כן הולכים במהלך מאוד יפה, שהמדינה צריכה להגן על זכויותיה, וזה סביר מאוד.
נירה לאמעי-רכלבסקי: היחידה הזאת זה לא על רקע הסברתי, זה על רקע מסחרי.
אורי גבע: זה על רקע כל דבר.
אורי גבע: אנחנו לא מגבילים.
אורי גבע: החוק הזה הוא בנושא הסברתי ובנושא של זכויות יוצרים, אבל קניין רוחני זה מאוד חשוב היום ואנחנו עושים את זה.
מאיר שטרית: מר גבע, בעניין תביעה, תסלח לי שאני אומר לך, כמי שהיה שר משפטים, שהמדינה תטפל קודם בכל עבירות הבנייה, יש 70,000 מבנים שנבנו בלי רישיון---
אורי גבע: אתה רוצה שאני אתייחס לסדר העדיפויות שלהם?
אורי גבע: זה לא רציני.
מאיר שטרית: יש 13,000 עסקים שבנויים על אדמות חקלאיות, מזהמים את האוויר, את הים ואת היבשה, בלי שאף אחד מפקח עליהם.
מאיר שטרית: בוא נטפל בזה קודם, עד שתגיעו לתמונות.
מאיר שטרית: זה באמת דבר שמפריע למדינה, איזה תמונות ישודרו---
אורי גבע: מסכים, מסכים, זה לא אומר שאנחנו לא נצטרך לטפל גם בזה.
מאיר שטרית: ---בוויקיפדיה ומי ישתמש בהן?
אורי גבע: אבל זה שאני אוכל מלפפון, לא אומר שלא מותר לאכול עגבנייה, מותר לי שניהם.
מאיר שטרית: מה זה קשור אחד לשני?
אורי גבע: זה מה שאני אומר, זה לא קשור.
מאיר שטרית: הממשלה קיבלה החלטה, מבחינתנו, לאפשר לוותר על זכויות היוצרים שלה בכל נושא הצילומים של המדינה.
שירן שושנה: לאפשר שימוש, לא לוותר.
אורי גבע: אני אומר כמה נקודות.
אורי גבע: אני מאוד מאוד שמח ששאר הגופים פה, שדיברו היום, התייחסו לכל הנקודות שאני רוצה להעלות פה וכבר אנחנו אחרי זה, אני רוצה להתייחס למתי הנושא הזה הופך להיות דיון שהוא תקציבי, כי זו בסופו של דבר העמדה שאני חייב, מתוקף תפקידי, להציג, ואני ממשיך הלאה, לנושא הבא.
אורי גבע: דבר ראשון, נושא ההסברה.
אורי גבע: דבר שאני רוצה להעיר, דברים שעיתונים צילמו במסגרת ליווי, בין אם ב'עופרת יצוקה', או בהשתלטות, מה שקורה עם הספינות, או בהאיטי, זה נשאר אצלם.
אורי גבע: זה גם ככה עולה כסף.
אורי גבע: אז אנחנו לא פותרים פה את הבעיה הזאת.
אורי גבע: דיברו על זה כאן.
מאיר שטרית: מה עיתונים?
מאיר שטרית: מה שצה"ל מצלם.
אורי גבע: מה שצה"ל מצלם?
אורי גבע: אני תיכף אגע בזה כי זה הנושא הכי חשוב באמת.
אורי גבע: דבר אחד אחרון, כמו שהעירה פה נציגת ראש הממשלה וגנזך המדינה, אם יש פה עירוב של איזה שהוא לוגו או משהו שנושא עיצובי, כאן אנחנו פותחים את עצמנו לעולם אחר בנפרד, כי על לוגואים יש זכויות יוצרים בנושא אחר.
נירה לאמעי-רכלבסקי: אנחנו מדברים על יצירת צילום.
אורי גבע: יצירת צילום?
דרור קמיר: היום אתם מציינים על התמונות?
דרור קמיר: אם התמונה שייכת לצד שלישי---
שירן שושנה: בגנזך המדינה כן.
דרור קמיר: כי לא ראיתי את זה באתר גנזך המדינה.
אורי גבע: בוא נניח שעכשיו צריך לעבור תמונה-תמונה ולציין את זה.
דרור קמיר: אבל זה צריך לעשות ממילא, לכולם.
אורי גבע: זה צריך לעשות ממילא?
אורי גבע: בסדר, אז זה נושא אחר וזה דיון שלא צריך להיות בחקיקה.
אורי גבע: לא צריך להיות בחקיקה, אדוני, זו החלטה של ממשלה או גוף.
דרור קמיר: אבל הנקודה הזאת חשובה.
דרור קמיר: נכון להיום, למשל, תמונות משתחררות לרשות הציבור אחרי 50 שנה.
דרור קמיר: כשאני נכנס לאתר גנזך המדינה, אני היום יכול לדעת איזה תמונה ברשות הציבור כי עברו 50 שנה, איזה לא ברשות הציבור כי עוד לא עברו 50 שנה?
שירן שושנה: לא.
דרור קמיר: אז אלה דברים שצריכים להיעשות ממילא, גם לפי החוק הקיים.
שירן שושנה: זה לא נוגע לדיון הזה.
דרור קמיר: לא, אתה אומר שזה עוד עלול---
נירה לאמעי-רכלבסקי: אתה מדבר על עלות אפס, אבל אם אתה תאפשר שימוש מותר, האזרח שישתמש יצטרך לדעת אם הוא חשוף לתביעה או לא.
אורי גבע: בפעם השנייה אני אומר, לכן ההצעה הזאת היא תקציבית.
מאיר שטרית: אז מה אם היא תקציבית, הממשלה החליטה.
אורי גבע: בסדר, אבל כבוד היושב ראש יודע שאני צריך להציג את זה, כי כבוד היושב ראש היה שר אוצר.
מאיר שטרית: אז אני אומר לך, אז מה אם זה תקציבי?
מאיר שטרית: אני אומר לך, אתה רק טועה בניסוח.
מאיר שטרית: הצעה תקציבית או לא תקציבית, משתמשים במונח הזה כאשר יש התנגדות ממשלה להצעת החוק, פה הממשלה תומכת בחוק, לכן בעיה תקציבית לא קיימת על השולחן.
נירה לאמעי-רכלבסקי: או שזה עולה על 6 מיליון.
אורי גבע: אני רוצה לחדד את העניין.
אורי גבע: הממשלה תומכת בהסכמה של משרדי הממשלה.
אורי גבע: כולנו יודעים, עדיין לא סיכמנו את הנוסח וגם במיוחד בעקבות ההערות שעלו פה, על ידי משרד המשפטים, שאני לא רוצה לדבר בשמם של אחרים אבל נראה לי שזה מביא לפתרון מאוד יפה ונח, ללא צורך בחקיקה.
אורי גבע: אפשר לדבר על נושא של אולי רישיון גורף, ולכן כרגע אנחנו לא אומרים שאנחנו מסכימים מאה אחוז דווקא להליכה לחקיקה, במיוחד שיש פה אולי תיקונים אחרים שאפשר לעשות בחוק, כמו בסעיף 19 לחוק, או כל מיני דברים אחרים.
אורי גבע: ללכת ולפתוח סעיף חדש לנושא.
מאיר שטרית: טוב, מאה אחוז.
מאיר שטרית: חברים, אנחנו מגיעים לסיום הישיבה.
מאיר שטרית: חברי הכנסת רוצים לומר משהו, או שרק הזעיקו אתכם להתנגד באופן אוטומטי?
מאיר שטרית: חברים, יש לי הצעה כזאת לסיכום; אל"ף, אנחנו נמשיך בדיון בהצעה הזאת בישיבה נוספת, ועד אז נביא נוסח מתוקן של החוק אחרי שיעבור מבחינה משפטית על ידי היועצת המשפטית של הוועדה.
מאיר שטרית: אני פונה למשרד המשפטים, לבדוק את האופציה לקבל את הצעתכם, שאני מאוד מברך עליה, להביא נוסח של רישיון שאתם מציעים, לקראת הישיבה הבאה.
מאיר שטרית: אם יהיה רישיון שיפטור אותנו מהצרה של החקיקה, אני אומר לך בפירוש, אני אמשוך את הצעת החוק ובאה ישועה לישראל.
מאיר שטרית: זה הדבר הטוב ביותר, שאתם תכינו רישיון מסודר, שיגדיר בדיוק מה משוחרר, מה לא משוחרר, מה התנאים, שכל אחד יוכל להבין אותו.
מאיר שטרית: אני אשמח שזה יהיה בצורה הזאת ולא בדרך של חקיקה.
מי-טל גרייבר שוורץ: איגוד האינטרנט הישראלי ועמותת ויקימדיה מתנדבים לסייע למשרד המשפטים.
מאיר שטרית: אז אני מבקש, לקראת הישיבה הבאה, ליצור קשר איתכם, תעשו אם אפשר נוסח של רישיון, ובישיבה הבאה, אם יהיה נוסח טוב שפותר את הבעיה, נרד מהחקיקה ונפתור את זה בדרך של רישיון.
מאיר שטרית: הישיבה הזו זומנה בעקבות הצעת החוק שלי שאושרה בקריאה טרומית לעניין של יצירת מצב של חסימת חשבונות, שאדם יוכל להגביל את החשבונות שלו, של הילדים שלו שהוא משלם, לסכום מסוים כל חודש, כאשר החוק אומר בעצם שבתום ניצול הסכום הזה , ולא משנה דרך מה – שיחות טלפון, הודעות טקסט, גלישה, כל דבר, החשבון ייחסם לשיחות יוצאות, ויהיה פתוח רק לשיחות נכנסות ושיחות חירום.
מאיר שטרית: אני לא רוצה לחזור על כל ההיסטוריה אבל בקצרה אני רוצה לומר שהרעיון הוא מאוד פשוט.
מאיר שטרית: הרעיון גם חינוכי, מהבחינה הזאת שהורה יכול להגביל את הילד שלו בכמות הכסף שהוא מוציא בחודש.
מאיר שטרית: לצערי הרב, בגין הנסיבות שנוצרו, שלהורים אין שליטה בטלפונים של הילדים שלהם, יש המון 18 אלף תיקים בהוצאה לפועל נגד הורים שהסתבכו בחשבון הטלפון של הילדים שלהם בלי שיש להם שום שליטה בזה, ובעקבות הצעת החוק שעברה בקריאה טרומית אני קיבלתי פניות רבות מאוד מהציבור, פשוט לא יאומן עד כמה הציבור נלהב בעניין הזה ומבין את הצורך בחוק הזה.
מאיר שטרית: אני מעוניין לציין בפניכם מכתב שקיבלתי מיצחק קדמן, ראש המועצה למען הילד שמציין שעשו סקר והסתבר על פי הסקר, כי במחקר שנערך על ידי משרד התעשייה והמסחר לגבי שימוש בטלפונים סלולריים על ידי ילדים אשר פורסם לפני שנה הביע רוב עצום מקרב ההורים שהשתתפו במחקר דאגה חמורה משימושים לא רצויים בטלפון הנייד של ילדיהם.
מאיר שטרית: כשני שליש מההורים תמכו בחקיקה שתגביל שימוש בטלפון נייד בקרב ילדים.
מאיר שטרית: הם אומרים שצריך להגביל בכלל, מסיבות אחרות לגמרי, אני לא חושב שאפשר לשלוט בטכנולוגיה בדרך הזאת ואני לא מסכים עם הגישה הזאת אבל אני חושב שצריך ליצור מצב שלילד יש תקציב מראש, הוא יידע מה התקציב, יוכל לנצל אותו, ההורה יכול לקבוע לפי מצבו הכלכלי את תקציבו של הילד, יהיו כאלה שלא ירצו להגביל ולא יגבילו, הרעיון הוא ליצור מצב שבו הורה או אדם יוכל להגביל את חשבון הטלפון שלו, זה כל הרעיון שעומד בבסיס העניין הזה.
מאיר שטרית: עכשיו החוק עבר קריאה טרומית ואמור להיות נדון בוועדת הכלכלה לצערי, ולא בוועדה הזאת, בגלל בעיות פוליטיות בתוך הכנסת, אבל מאחר ונודע לי אחר כך באמצעות שיחות עם משרד התקשורת וגם עם חברות שחברות התקשורת מבינות את הקושי שיש היום במצב הנוכחי ומוכנות ללכת לפתיחת מסלולים כאלה שייתנו תשובה לבעיות האלה, החלטתי לזמן דיון פה ואני אומר לכם מראש את הדברים.
מאיר שטרית: היה והחברות אכן יציגו בפניי מסלולים ויודיעו על פתיחה של מסלולים כאלה שייתנו תשובה למה שאני רוצה, אסיר את החוק מסדר היום.
מאיר שטרית: בעיני המטרה היא לא לעשות עוד חוק, עשיתי מספיק חוקים במדינה, הרבה מאוד חוקים, אלא להשיג את התוצאה שאנחנו מעוניינים בה, לאו דווקא באמצעות חקיקה.
מאיר שטרית: האמת היא שיותר רצוי בעיני שהחברות יעשו את זה בעצמן, לדעתי זה יותר נכון מאשר לעשות כל דבר בחקיקה, עדיף לעשות את זה בהסדרה ולא באמצעות חקיקה, ואם החברות אכן יציגו פתרונות ראויים לעניין הזה אז אני אשמח מבחינתי, ברגע שהפתרונות יושגו ויאושרו על ידי משרד התקשורת, מבחינת ההסדר שבאמת ייכנס לתוקף, אני מוכן למשוך את הצעת החוק חזרה מהכנסת ואז לא נהיה כפופים להצעת חוק אלא להסדרה פנימית שבעיני היא יותר הגיונית ויותר נכונה משתי סיבות.
מאיר שטרית: חוק הוא דבר תכתיבי ודבר דווקאי, החוק אומר אל"ף אז זה יהיה אל"ף.
מאיר שטרית: לא יכול להיות בי"ת או גימ"ל, לא יכול להיות בי"ת וחצי ולא אל"ף וחצי.
מאיר שטרית: ואם רוצים לשנות מחר את בי"ת לגימ"ל כי משהו משתנה, צריך לתקן את החוק מחדש.
מאיר שטרית: זו פרוצדורה חדשה.
מאיר שטרית: הסדרה היא יותר נכונה מבחינת ענייני המדינה כי הסדרה אפשר לתקן בצורה גמישה, לאורך זמן.
מאיר שטרית: אם מחר תהיה טכנולוגיה חדשה וימצאו פתרונות וירצו לשנות משהו בהסדרה הזאת לטובה, אפילו לטובת הקליינטים או לטובת החברות, כל דבר, והיא נכונה ומסכימים לה, לא צריך לעשות את כל תהליך החקיקה.
מאיר שטרית: אפשר להסדיר את זה בצורה פנימית.
מאיר שטרית: לכן בעיני עדיף, ואני אומר את זה כמוטו, עדיף להסדיר דברים לא באמצעות חקיקה, אם אפשר, אלא באמצעות הסדרה פנימית, ולא אחת קרה שכנסת שחוקים שהגשתי הוסדרו בסוף באמצעות הסדרה פנימית וכתוצאה מכך משכתי את החוק.
מאיר שטרית: לכן אני מקווה שנוכל להגיע לסידור כזה, אני חושב שזו תהיה בשורה לעם ישראל כולו, לכל הילדים במדינת ישראל, וזה יהיה דבר אדיר אם כל החברות יהיו שותפות להסדר כזה, זה יביא ברכה רבה להורים ומניעת כאב רב וסבל להרבה מאוד הורים.
מאיר שטרית: אני מאמין שהדבר הזה אפשרי ואשמח לשמוע, אם משרד התקשורת רוצה לדבר ראשון, בבקשה, אם לא אני מציע לגשת ישירות לנציגים של החברות.
מאיר שטרית: מי רוצה להתחיל?
מאיר שטרית: יקבל את רשות הדיבור.
נתי ביאלסטוק כהן: נתי ביאלסטוק כהן, יועץ למנכ"ל משרד התקשורת.
נתי ביאלסטוק כהן: אפתח ואומר שברמת העיקרון הרעיון מצא אוזן קשבת במשרד, גם בוועדת השרים לחקיקה המשרד לא התנגד לחוק אלא ביקש שההסדרה שלו תבוצע במשותף.
נתי ביאלסטוק כהן: אנחנו בהחלט חושבים כמוך, אדוני, שהנושא הזה צריך להיות מוסדר בהסדרה שנעשית באופן שוטף מול החברות וככל שתחליט למשוך את הצעת החוק שלך מסדר היום אנחנו נפנה ונבצע את זה מולם.
נתי ביאלסטוק כהן: ההסדרה שלנו קצת יותר גמישה ומתקיים דיאלוג עם החברות ואנחנו מאמינים שבסופו של דבר נגיע להצעות שמקובלות עליך ונוכל לעשות הליך יחסית מהיר של תיקון הרישיונות בהתאם למה שסוכם.
הדרה רוזנבלום: הדרה רוזנבלום, משרד החינוך, ואני אחראית על מועצות התלמידים והנוער, מנהיגות צעירה, הם פשוט לא הגיעו כי יש להם עכשיו איזה כינוס, לא הגיעו נציגים.
הדרה רוזנבלום: קודם כל אני ממש נגד חוק בעניין הזה.
הדרה רוזנבלום: אני חושבת שיש פה עניין של חינוך, של הורים והילדים שלהם, שאפשר לעשות דיאלוג.
הדרה רוזנבלום: אני חושבת שיש גבול לחוקים שאפשר להכניס אל תוך הבית, עד איזה סכום ומה יהיה, מרתיע אותי.
מאיר שטרית: החוק לא קובע איזה סכום.
הדרה רוזנבלום: בסדר, אבל מה עם חינוך וסמכות ההורה, וקצת דיאלוג בבית, וקצת להבין ולשתף את הילדים במה שקורה?
הדרה רוזנבלום: כל דבר נעשה בחוקים?
הדרה רוזנבלום: איך אנחנו ניראה?
הדרה רוזנבלום: כל היום יחשבו הצעירים איך לעקוף את החוקים ובכל תהיה חגיגה.
הדרה רוזנבלום: אני מאוד מצטרפת לדעת חבר הכנסת וגם למה שאתה אומר.
הדרה רוזנבלום: אני חושבת שזה צריך להיות בסדר עם החברות השונות.
הדרה רוזנבלום: אני יודעת שאני עובדת עם נציגות של נוער שמגיעה לטלפונים של 900 ו-1000 שקלים בחודש.
הדרה רוזנבלום: והורים פונים כי הם שליחי ציבור והם עושים עבודה מאוד מאוד יפה ומנסים לעזור להם קצת אבל באמת אם היה הסדר עם החברות הייתי תומכת בזה ולא בחוק.
עו"ד יעל כהן שאואט: יעל כהן, נציגת המועצה הישראלית לצרכנות.
עו"ד יעל כהן שאואט: אנחנו כמובן תומכים בכל מה שמאפשר להורים לשלוט על החשבון החודשי שלהם, במיוחד כשמדובר בצריכה של שירותים יקרים על ידי הילדים.
עו"ד יעל כהן שאואט: זה נכון שיש פה היבט של חינוך אבל אני רוצה לציים שהאפשרויות הקיימות כרגע בשוק הסלולר הן לא אלטרנטיבות אמיתיות, ואני אסביר למה.
עו"ד יעל כהן שאואט: יש אפשרות לקנות שיחות שמושלמות מראש, כרטיס "פרי-פייד", ואנחנו חושבים שאנחנו יכולים לשלוט על החשבון החודשי.
עו"ד יעל כהן שאואט: הבעיה שלפי הפרסומים שפורסמו השוו בין המחירים של החברות השונות והמחירים לדקות שיחה עולה על שקל עשרים לדקה שזה כבר מחיר שאף אחד לא רוצה להיכנס לזה ואומר שזו לא אלטרנטיבה אפשרית.
עו"ד יעל כהן שאואט: חוץ מאצל מירס, ששם השיחה עולה בסביבות 65 אגורות לדקה.
עו"ד יעל כהן שאואט: כמובן שהיא לא מתחייבת על המחירים כי מדובר בסקר של חברה פרטית שפורסם לפני כחצי שנה אבל זה נותן לנו סדר גודל שאומר שחברות התקשורת יודעות כאשר הן לא רוצות לתת עדיפות למסלול ספציפי, יודעות לתמחר את זה כדי שההורים ואנשים לא ילכו על זה.
עו"ד יעל כהן שאואט: אני חושבת שצריך לעודד את כל הפתרונות, גם אם זה בהסדרה וגם אם זה במסגרת חוק שיחייבו שהפער בין המחירים של הפרי-פייד למחיר של השיחות במסלולים רגילים לא יהיה כזה שירתיע את ההורים מלקנות את הדבר הזה לילדים שלהם.
עו"ד יעל כהן שאואט: הנושא הכואב השני שאולי לא נדון בו היום הוא נושא של גלישה סלולרית, שירותי תוכן, שזה עוד ים של כסף עבור ההורים ולעניין הזה משרד התקשורת הוציא שימוע.
עו"ד יעל כהן שאואט: אני לא בטוחה שזה יפתור את כל הבעיה אבל זה נושא שהוא בטיפול.
עו"ד יעל כהן שאואט: לסיכום, אדוני היו"ר, אנחנו כן תומכים בנושא של חוק.
עו"ד יעל כהן שאואט: אנחנו חושבים שהסדרה יכולה לקחת הרבה זמן, השיח בכנסת הוא שיח בדרך כלל מאוד פורה, ואני חושבת שלא צריך למהר למשוך את החוק הזה.
עו"ד יעל כהן שאואט: זה דבר שהציבור מאוד מאוד זקוק לו ואנחנו תומכים בו.
קובי שמש: רק הערה קטנה לגבי משהו, הכוונה היא לקחת מסלולים במחירי פוסט, לא פרי-פייד.
קובי שמש: זאת הכוונה.
מאיר שטרית: כמובן, אין שום כוונה אחרת, איזו שאלה.
קובי שמש: קובי שמש, יועץ לשר התקשורת.
קובי שמש: הכוונה, בהמשך לשימוע שנאמר, גם בנושא הודעות הטקסט, אם לקוח מגיע לאיזה סף מסוים הוא יקבל הודעה שיתריע לו על כך שהוא הולך לחרוג.
מאיר שטרית: תזכורת.
עו"ד יצחק קמחי: עו"ד יצחק קמחי, הממונה על הגנת הצרכן.
עו"ד יצחק קמחי: אני מברך על הצעת החוק.
עו"ד יצחק קמחי: אנחנו מדברים פה על אוכלוסייה חלשה שכן זקוקה להגנה.
עו"ד יצחק קמחי: הנקודה המרכזית שרציתי להדגיש היא שהמחיר הזה הוא כבר מזמן לא מכשיר טלפון.
עו"ד יצחק קמחי: זה הפך להיות ארנק אלקטרוני.
עו"ד יצחק קמחי: זו דרך לבוא ולהוציא כספים.
עו"ד יצחק קמחי: אני מסכים עם הגברת רוזנבלום לגבי הנושא של חינוך, אבל לצערי הרב חלק גדול מההורים לא מודעים לטכנולוגיה ולאפשרויות שלה על מנת לחנך את הילדים שלהם.
עו"ד יצחק קמחי: השימוש והבעיות שישנן ב-18 אלף תיקי הוצאה לפועל מדברים בעד עצמם.
עו"ד יצחק קמחי: זה לא שההורים חינכו את הילדים להוציא כסף ולהגיע למצב הזה.
עו"ד יצחק קמחי: יפה לדבר על מה שצריך לעשות ואני מסכים איתך, הבעיה היא שאנחנו יודעים שזה לא נעשה.
עו"ד יצחק קמחי: יכול להיות שבדרך של חקיקה נוכל למצוא את הדרכים איך להגביל את זה ובצורה נכונה.
עו"ד יצחק קמחי: לגבי הארנק הזה ואמצעי התשלום הזה הכנסת צריכה לבוא ולחוקק חוקים לגבי השימוש בו כמו שהיא עושה בכרטיסי אשראי, צ'קים או כל דבר אחר, כל אמצעי תשלום אחר.
מאיר שטרית: בניגוד לאחרים אני רוצה לומר שהסדרה לא צריכה לקחת הרבה זמן.
מאיר שטרית: אני מקווה שאנחנו נגמור את העניין היום.
מאיר שטרית: הקדשתי לכך זמן, שעתיים, אפשר לדון בכל הסוגיות שעומדות על הפרק, ואני רוצה לסיים היום את העניין בתקווה שאתם מוכנים להיות במצב שאתם יכולים לסיים את העניין.
מאיר שטרית: אם נגיע להסכמה פה על מה הולכים, משרד התקשורת יושב איתנו פה ויעשה את ההסדרה במהירות וכך נוכל לגמור את העניין במהירות.
מאיר שטרית: מה שאפשר להשיג באמצעות הסדרה הוא הרבה יותר מהיר מאשר באמצעות חקיקה, אם זה נעשה מתוך רצון על ידי החברות עצמן בשיתוף עם משרד התקשורת, זה פותר את הבעיות באופן סגור לחלוטין.
מאיר שטרית: בבקשה, חברות התקשורת.
מאיר שטרית: מי רוצה להיות ראשון?
אבי רימון: שמי אבי רימון, אני שמנכ"ל רגולציה של מירס והיועץ המשפטי שלה.
אבי רימון: כפי שנציגת המועצה לצרכנות העירה, מירס אכן נותנת מחירים מאוד אטרקטיביים בתחום הפרי-פייד ואנחנו מוכנים לפתוח מסלול מיוחד לילדים, להעניק שם מחירים עוד יותר אטרקטיביים ואנחנו מוכנים ונכונים לכך שהדבר יעוגן ברישיוננו בזמן קצר, כך שאנחנו נבטיח לצרכן, לילד, מסלול פרי-פייד שמובטח במחיר.
מאיר שטרית: אדם יוכל להגביל את החשבון שלו, או של הילד שלו במירס?
אבי רימון: כל ילד יוכל לקנות כרטיס שיעניק לו מחירים נמוכים ביותר.
מאיר שטרית: כרטיס?
מאיר שטרית: אם יש לי טלפון מירס אני צריך לקנות כרטיס?
אבי רימון: הוא יטעין כרטיס.
מאיר שטרית: זה הפרי-פייד.
אבי רימון: פרי-פייד במחיר מצוין כפי שהוזכר כאן ואנחנו במסגרת זו, בלי התחייבות, אנחנו נעניק מחירים מאוד נוחים במסלול הזה גם ביחס למכשירים, כלומר הנחות מאוד גבוהות, מכשיר לא יעלה על 600 שקלים, בין 300 ל-600 שקלים יעלה מכשיר במסלול, כולל כרטיס מאוד מוזל במחיר שהוא אטרקטיבי גם ביחס למחירי הפוסט-פייד.
מאיר שטרית: אין אפשרות לקנות טלפון בלי כרטיס ולהגביל את החשבון?
אבי רימון: אין אפשרות היום להגביל ללא כרטיס.
אבי רימון: אין אפשרות טכנולוגית.
מאיר שטרית: למירס.
אבי רימון: למירס.
אבי רימון: כל פתרון אחר, אני חושב שהצגנו את זה גם בפניך וגם בפני משרד התקשורת, העלות שלו היא בסביבות 50 מיליון דולר, דבר שיסיט אותנו למקומות אחרים לחלוטין.
מאיר שטרית: חברות אחרות?
יהל בן-נר: שלום, יעל בן-נר מפרטנר.
יהל בן-נר: קודם כל תודה לוועדה על ההזמנה ועל הנכונות לקיים את הדיון פה היום, אנחנו מאוד שמחים ומברכים על כך.
יהל בן-נר: מעבר לכך אנחנו מצטרפים לאמירות שאין צורך בחקיקה אנחנו תומכים במהלך של רגולציה עצמית או שימוע של משרד התקשורת, איזושהי הסדרה בשיתוף משרד התקשורת.
יהל בן-נר: אפשר להיכנס לכל מני סיבות למה החקיקה הזאת בעייתית, מעבר לעניין של נושא כזה שלא צריך להיות תחת חקיקה, בגלל שחקיקה מטילה חובות מאוד בעייתיים על החברות והמימוש של החקיקה ייקח המון זמן ולא יקרה בזמן הקרוב, בטווח הקצר, ולכן אנחנו מבינים את הצורך של ההורים לשלוט על חשבון הטלפון של הילדים שלהם ולהגביל אותו לסכום מסוים.
יהל בן-נר: אנחנו מקיימים דיונים בימים אלה בתוך פרטנר ביחס לחלופה אחרת שאנחנו נוכל להציע, בטווח זמן קצר, ואני מדברת על כשישה חודשים, ואנחנו מאמינים שנוכל להציע בסופו של דבר פתרון שיענה לתכלית של החקיקה.
יהל בן-נר: כשאני קוראת את מטרת החוק, ואנחנו מבינים את מטרת החוק, אנחנו נוכל לתת פתרון שעונה על התכלית של החקיקה, ללא חקיקה, במהלך של רגולציה עצמית.
יהל בן-נר: אני לא רוצה להיכנס לתעריפים ושאלות כאלה כי אנחנו יושבים פה כל המפעילים וזה נושא תחרותי שאנחנו רוצים לקחת אותו לצד התחרותי שבו ולתת פתרון שיהיה מאוד מעניין.
יהל בן-נר: בהחלט מדובר על התראות, על הגבלת סכום חיוב, כל הדברים שכתובים במטרת החוק הם אלה שיהיו בפועל בפיתרון.
מאיר שטרית: אני רוצה לדבר על העקרונות, לא על המחירים.
מאיר שטרית: כי אם החברות יפתחו מסלול כזה הן תתחרינה ביניהן על המחירים.
מאיר שטרית: אני רוצה לדבר על העקרונות ולהבין שאנחנו מדברים על אותו הדבר.
מאיר שטרית: הרעיון הוא, אם אני מבין נכון, שאדם שקונה טלפון רגיל מכם יוכל להגיד שהוא מבקש להגביל את חשבון הטלפון ל-X שקלים בחודש.
מאיר שטרית: נניח, למאה שקלים בחודש.
יהל בן-נר: זה לא קשור למכשיר, זה קשור לתוכנית.
יהל בן-נר: התוכנית תהיה מראש כזאת שאפשר להגביל בה סכום חיוב.
מאיר שטרית: כן, לגבי מכשיר מסוים.
מאיר שטרית: לגבי איזה מכשיר שהוא רוצה.
יהל בן-נר: בלי קשר למכשיר.
מאיר שטרית: על כל מכשיר.
מאיר שטרית: הוא קונה מספר טלפון.
יהל בן-נר: מצטרף לתוכנית.
נתי ביאלסטוק כהן: הוא יכול לקנות מכשיר גם בכל חנות אחרת, יכול לעבור.
מאיר שטרית: לא משנה, ברגע שיש לו טלפון הוא קונה מספר.
מאיר שטרית: ברגע שהוא קונה את המספר הוא עושה עסקה או מסלול שהו אומרים לו שהוא משלם כך וכך לחודש.
מאיר שטרית: האיש יכול להגיד שהוא רוצה להגביל את החשבון בטלפון הזה ל-X שקלים בחודש?
מאיר שטרית: כל אחד יכול לקבוע את ה-X שהוא רוצה?
מאיר שטרית: המחירים של ה-X הזה של המסלול, יהיו מחירים שיתחרו עם המחירים הרגילים בטלפונים, לא מחירי פרי-פייד.
מאיר שטרית: הדבר השלישי, אני מבין שאדם, כאשר הוא מגביל חשבון כזה, תהיה לו אפשרות לקבל התראה לפני שמנתקים לו את הטלפון, כשהוא עובר סף מסוים, 80 או 90 אחוזים.
מאיר שטרית: ברגע שנגמר החשבון שלו, החשבון ינותק, יישארו רק שיחות נכנסות ושיחות חירום.
מאיר שטרית: אם ירצה לחדש, הוא יוכל לסדר את זה טלפונית, לבקש להגדיל את הסכום שיש לו בעוד סכום מסוים, מותר לאדם לשנות את דעתו, מי שלא רוצה להגביל, לא יהיה חייב להגביל.
יהל בן-נר: ההורה יוכל להחליט שהוא מעביר סכום של כסף, וירטואלית, או שלא.
מאיר שטרית: כל אחד לפי בחירתו החופשית.
מאיר שטרית: אלה העקרונות.
מאיר שטרית: ואת אומרת שזה להערכתך ניתן לביצוע תוך זמן של שישה חודשים?
יהל בן-נר: פחות או יותר, כן.
מאיר שטרית: פלאפון?
יוליה מרוז: יוליה מרוז, פלאפון.
יוליה מרוז: אנחנו בפלאפון, גם על רקע השימוע שיתקיים מול משרד התקשורת, גם על רקע קידום הצעת החוק, חשבנו על פיתרון שיכול לענות על הצרכים של הצעת החוק ומצד שני לצמצם את המשמעות הגורפת של הצעת החוק.
יוליה מרוז: מענה שמאפשר לנו להיערך במהירות בכל הנוגע לעלויות סבירות ומענה על הצורך שמועלה בהצעת החוק.
יוליה מרוז: הפיתרון שאנחנו גיבשנו ומוכנים להציע, מתיישב בעקרונותיו עם העקרונות שהזכרת קודם, ניתן ליישום בלוח זמנים קצר יותר מחצי שנה.
נתי ביאלסטוק כהן: זה עדיין יהיה פיתרון פוסט-פייד?
יוליה מרוז: זה יהיה פיתרון שמאחורי הקלעים נשען על מערכת הפרי-פייד אבל מבחינת הלקוח הוא פיתרון פוסט-פייד לכל דבר ועניין.
יוליה מרוז: בא ההורה, רוצה מסלול לילד שלו שמוגבל בתשלום חודשי מסוים, משלם כמו כל לקוח פוסט-פייד בדיעבד, מקבל את החשבון אחרי שנעשה שימוש, הוא יכול לבחור לעצמו מסגרת שתתחדש אוטומאטית מדי חודש ויכול לעדכן את המסגרת הזאת, ויכול גם בחודש נתון, אחרי שמוצתה המסגרת, לבקש לטעון עד סוף החודש סכום מסוים נוסף, כן, זה אפשרי.
יוליה מרוז: אני קצת הייתי מסתייגת, לפחות ממה שבדקנו אצלנו מבחינה טכנית, לגבי העניין שזה יכול להיות כל סכום, אבל אפשר לקבוע קפיצות של 50 שקלים – 50, 100, 150, 200 וכדומה.
מאיר שטרית: סביר בהחלט.
יוליה מרוז: זו האפשרות שנבדקה והיא קיימת.
יוליה מרוז: מדובר בתוכנית בסיסית שתותאם לצרכים, הביקוש יהיה בעיקר עבור ילדים ובהתאם לכך זה יותאם לצרכים שלהם.
יוליה מרוז: אם נראה שבסוף יש ביקוש יותר גדול במסגרת התוכנית להודעות טקסט, שהמשקל של הודעות טקסט והצורך בהם גבוה ביחד לשיחות, בהתאם לכך נתאים את התמהיל של השירותים שכלולים באותה תוכנית.