GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
בנימין שרדני: כך זה אמור להיות.
בנימין שרדני: הוא גילה כל דבר וצריך לתת את כל הכבוד.
בנימין שרדני: מה יש לנו, מה אנחנו בוחרים בלשכת המדען?
בנימין שרדני: ראשית המועצה לניסויים בבעלי חיים.
בנימין שרדני: רבותיי דעו לכם, המועצה הזאת היא הבסיס לכל המחקר הרפואי במדינת ישראל.
בנימין שרדני: לא רק למחקר הרפואי אלא גם למחקר הבסיסי כי בלי מחקר בסיסי אין, כמו שאמרת, ביו-מד, ביוטכנולוגיה, ביו-רפואה.
בנימין שרדני: מכאן שבאופן עקרוני המועצה הזאת בעצם, אני מוכרח להגיד שהיא בעצם נמצאת באחד מהצמתים הכי חשובים כדי לבצע מדע.
בנימין שרדני: כיושב ראש הוועדה יושב פרופסור אהוד זיו, יש לי הכבוד שהוא יושב כאן.
בנימין שרדני: האיש הזה הוא נפלא, הוא מצוין, הוא מנהל ועדה קשה בצורה המקצועית והטובה ביותר שמאפשרת לעשות כאן ניסויים בבעלי חיים.
בנימין שרדני: רצוי מאוד שכולם ידעו כי אנחנו, כמו שהוא אומר, אנחנו אוהבים בעלי חיים אבל דואגים לקדם את המדע ואת הרפואה.
בנימין שרדני: בנוסף לזה, רבותי, יש לנו את הוועדה העליונה לניסויים רפואיים בבני אדם שלשכת המדען אחראית.
בנימין שרדני: לפני שנה הם היו כאן ואני לא ארחיב את הדיבור.
בנימין שרדני: פרופסור בורק היה כאן והוא הציג אותה בכבוד ואני חושב שאין טעם להוסיף לכל מה שנאמר.
מאיר שטרית: הוא התחלף עכשיו.
בנימין שרדני: הוא התחלף עכשיו.
בנימין שרדני: צבי בורוכוביץ עומד בראשה כעת.
בנימין שרדני: הוקמה מועצה חדשה.
בנימין שרדני: המועצה היא לניסויים במחוללי מחלות.
בנימין שרדני: אנחנו כבר הקמנו וועדה ובראשה עומד פרופסור פנט.
בנימין שרדני: הוועדה הזאת כבר עובדת ואנחנו מרכזים בעצם בכל מקום וועדות ייחודיות.
בנימין שרדני: המועצה הזאת התחילה היום לתפקד בכל המקומות בארץ.
בנימין שרדני: בנוגע לנושא שאתה דיברת עליו.
בנימין שרדני: אנחנו במדען הראשי בעצם מובילים היום במדינת ישראל ברשת הארנט, הקשר בין ישראל ובין אירופה.
בנימין שרדני: אני מוכרח לתת הרבה קרדיט לדוקטור בני לשם שהוא המוביל את העניין הזה.
בנימין שרדני: הוא העמיד אותנו במפה של הארנט, ופותח שיתופי פעולה חדשים.
בנימין שרדני: אנחנו בין המצליחים ביותר.
בנימין שרדני: כמדינה קטנה עם כל האירופאים אנחנו האחוז המצליח ביותר בתוך המערכת הזאת.
בנימין שרדני: זלינה בן גרשון עזרה לנו מאוד בחלק מהארנט ובזכות האנשים האלה - - -
מאיר שטרית: סליחה, מה זה ארנט.
בנימין שרדני: ארנט זה בעצם מערכות שקושרות מדינות שונות באירופה, ששם כמו בכל הגופים האחרים אנחנו חברים, יש הגשה של גרנט משותף בין שותפים של הארנט.
בנימין שרדני: שאני אראה את מספר הארנט שאנחנו נמצאים?
בנימין שרדני: זה יכול להיות ארנט מכל מיני סוגים מיוחדים, הם מגישים הצעת גרנט.
בנימין שרדני: הגרנט הזה עובר רביו על ידי מומחים ואחר כך מחליטים שבעצם כל מדינה ממנת את החוקר שלה.
בנימין שרדני: שיתוף פעולה זה מחזק את הקשר שלנו עם הקבוצות.
בנימין שרדני: היא בונה אותם כדי להגיש גרנטים נוספים והיא יכולה להיות בסיס להגשות גם לאירוקה.
בנימין שרדני: אני הולך לספר לכם היום בעיקר על שני דברים, האחד מאגר רקמות וירטואלי, על מרכז תשתית למחקר בתאי גזע ובעיקר על מינהל המחקר הרפואי.
בנימין שרדני: הקמת מרכזים לאומיים - קודם כל אני רוצה לדבר על מאגר רקמות וירטואלי.
בנימין שרדני: זו תכנית מאוד מאוד חדשה, חשובה מאוד ומתחת ללשכה של המדען הראשי.
בנימין שרדני: היום יש בישראל בנקים לרקמות במאות.
בנימין שרדני: כל אחד שומר את הבנק שלו כאילו זה היה כסף והוא לא נותן לאף אחד לגעת בבנק שלו.
בנימין שרדני: אנחנו רוצים לאחד את המידע במחשב אחד, בעצם אפשרות שכולם ידברו באותה שפה -בשפה אחת.
בנימין שרדני: לאחד את כל הבנקים שנמצאים במדינת ישראל שישבו במרכז מחשב אחד.
בנימין שרדני: זה יאפשר אם מחר מדען ירצה אלף דוגמאות של רקמות, אנחנו נוכל לומר לו כאן תוכל לקבל, כאן וכאן.
בנימין שרדני: הוא יוכל לקבל אותם.
בנימין שרדני: אם תעשייה כמו "טבע" תרצה לעשות בדיקות והיא תרצה ל- RND לקבל דוגמאות נוכל לומר איפה ניתן.
בנימין שרדני: זה יהיה וולונטרי.
בנימין שרדני: אנחנו נמצאים במצב שעברנו קול קורא.
בנימין שרדני: אנחנו עושים שני פיילוטים - - -
אבי ענתי: אולי כדאי לציין  שהרעיון עלה בתל"ם - תשתיות לאומיות למחקר ופיתוח.
אבי ענתי: במסגרת המשרדים השותפים.
זילנה בן גרשון: הוא הועלה בוועדה העליונה.
זילנה בן גרשון: זה רעיון של הוועדה העליונה.
בנימין שרדני: מעבר לזה, אם בתל"ם אנחנו מדברים אני רוצה לציין אנחנו שותפים לתל"ם בדבר מאוד חשוב.
בנימין שרדני: ידוע לנו שאחד הדברים שמדינת ישראל מובילה זה בתאי גזע אבל חלון ההזדמנויות קטן מאוד.
בנימין שרדני: הנשיא ברק אובמה פתח היום את האפשרות בארצות הברית ועם בעוד שנתיים אנחנו לא רצים עם זה אנחנו בעצם נהייה לא מובילים יותר בתוך המערכת הזאת.
בנימין שרדני: כדי שנשמור על ההובלה הזאת הוחלט יחד עם תל"ם וות"ת בעצם להקים מחקרי תשתיות למחקר בתאי גזע.
בנימין שרדני: שלוש מרכזים משותפים של האקדמיה, בתי החולים והתעשייה.
בנימין שרדני: יוכלו לקבל מהמרכזים האלה את כל מה שהם צרכים כדי לקדם את המערכת.
בנימין שרדני: אחד מדברים המרכזיים שעושה המדען הראשי זה תמיכה במחקר רפואי בישראל.
בנימין שרדני: קרן המדען הראשי היא הקרן הממשלתית שתומכת במחקר רפואי בלבד.
בנימין שרדני: תשמעו טוב מה אני אומר לכם כי זה המסר - אנחנו קרן מקבילה ל- NIH.
בנימין שרדני: אנחנו המקבילה, אני איש NIH, שבע שנים ביליתי שם.
בנימין שרדני: בשנה שעברה ישבתי עם דירקטורים שהם חברים, בעצם ה- mentor  שלי היה טוני פאוצו', הדירקטור של NIAND, ישבתי עם סטיבן כץ, אני יושבים איתם ואני שואל אותם "מה אתם עושים?"
בנימין שרדני: . הם אומרים לי "אנחנו הולכים לקונגרס, אנחנו הולכים לסנט, אנחנו מדווחים להם כל חודש על מה שהולך, אנחנו עושים לובי כדי להגדיל את הבית שלנו".
בנימין שרדני: זה מה שאנחנו צריכים לעשות.
בנימין שרדני: מאיר שטרית ידידי אנחנו צריכים לבוא לכאן, לא כל החוקרים צריכים כל יום ללכת לכינוסים.
בנימין שרדני: אני יכול לשכנע אותם לבוא לכאן כדי לשכנע את המערכת שהגיע הזמן שיהיה לנו מחקר כמו שצריך, את הכוח יש לנו, כולם מדברים יפה "אנחנו גדולים, יש לנו את העניין" אבל כשזה מגיע לביצוע צריך תקציב.
בנימין שרדני: אני אראה לך איזה תקציב יש ל- NIH עדיין.
בנימין שרדני: תסכל טוב 30.5 ביליון דולר.
בנימין שרדני: אני עוד מעט אספר לכם על המקבילה שלי.
בנימין שרדני: אני אפילו לא יודע את המספר בשקלים.
בנימין שרדני: זה מדהים עד כמה הם הצליחו לשכנע.
בנימין שרדני: אז למה הצלחנו להעתיק מהאמריקנים הכל רבותיי, את כל מה שיש באמריקה אתה רואה בישראל ואת לא השכלנו כשיש לנו פוטנציאל אדיר, אדיר, כדי לקדם את המערכת.
בנימין שרדני: אני מצטט אותך "זה יכול להביא למצב שיכול להפריח את הכלכלה, יכול להפריח את שמה הטוב של ישראל".
בנימין שרדני: לא השכלנו.
בנימין שרדני: כדי שהממשלה תחליט לתת תקציבים ראויים למערכת הזאת אנחנו צריכים להגיע לכאן ולדבר.
בנימין שרדני: לפני שבוע היינו כאן עם פרופסור רות ארנון, וחבר הכנסת מאיר שטרית הציע משהו נפלא, שנעשה פגישות עם חברי האוצר, פנים מול פנים.
בנימין שרדני: אני מודיע לך מאיר שטרית שלכל מי שצריך נבוא, נבוא אישית, נביא כל מדען שצריך כי חובה שזה יקום.
בנימין שרדני: מה אנחנו עושים?
בנימין שרדני: – התפקיד שלנו באמצע.
בנימין שרדני: יש מחקר בסיסי, יש מחקר של פיתוח טכנולוגי, ואנחנו עם המחקר הביו-רפואי.
בנימין שרדני: אנחנו עוזרים לרופאים להעביר את המערכת הבסיסית לתוך הביו-טכנולוגיה ויוצרים את הקשר שאחר כך יכול להביא את האקדמיה לבתי החולים ובסופו של דבר אחרי שעושים את קליניקל טרייל פייס אחד, הדברים עברו והגיע הזמן למסחר את זה ושחברות גדולות ייקחו את זה ויתחילו לפתח.
בנימין שרדני: באופן עקרוני אנחנו הספקים.
בנימין שרדני: אנחנו לא רוצים תמיכה, אנחנו השקעה לממשלה כי אנחנו נביא רווחים אדירים.
בנימין שרדני: את המסר הזה צריך להעביר.
בנימין שרדני: האם ישראל זקוקה למחקר רפואי?
בנימין שרדני: – אין לי ספק.
בנימין שרדני: העלאת רמת הרפואה, יושבים כאן רופאים מנהלי מחלקות ותשאל אותם, זה בעצם עדכון הצוות הרפואי במחקר ייחודי בישראל, צמיחה כלכלית זה בשביל החבר'ה של האוצר והוזלת הטיפול הרפואי.
בנימין שרדני: כך ששני הסעיפים האחרונים צריכים להסביר לחבר'ה מהאוצר שזו באמת השקעה.
בנימין שרדני: תסתכלו רבותיי, אין כמעט תחום שאנחנו לא ממנים.
בנימין שרדני: כל אחד שיחפש מהר מאוד את התחום שלו והוא ירגיש שהוא בסדר.
בנימין שרדני: אף אחד לא יכול להגיד שהוא לא נמצא אצלנו.
בנימין שרדני: אנחנו התומכים הכי גדולים במחקרים של בתי החולים.
בנימין שרדני: בשנת 2009 הוגשו 377, אני נכנסתי בשנת 2009 לתפקיד המדען הראשי, זכאות מימון היו ל- 153.
בנימין שרדני: בגלל התקציב הגדול שלנו המתקרב ל- NIH הצלחנו לממן רק 80 שזה 22.2%, אני אומר לכם שאני לא ישן בלילה כי יש לי שם 90 מחקרים שאני חייב לכתוב להם מכתב "אתה זכאי לקבל תמיכה, אתה זכאי לעשות מחקר.
בנימין שרדני: המחקר שלך הוא ייחודי ואיכותי".
בנימין שרדני: ואני אומר לו, "אתה לא תקבל כי אין כסף".
בנימין שרדני: זה המסר.
בנימין שרדני: אני מודיע לכם שבשנת 2010 יש  470 הצעות מחקר.
בנימין שרדני: עוד 140 הצעות מחקר, ותשאל למה.
בנימין שרדני: קודם כל אספר לכם שבדקתי שמשנת 2000 היה תקציב בבסיס התקציב  של שמונה מיליון, לא תתפלאו שזה ירד עד לשנת 2006, ברוך ה' ב- 2007-2008 חזרנו לסכום, אין לנו עלייה.
בנימין שרדני: שלא יספרו לי כי את העקומה אתה רואה מאיפה שאתה רוצה.
בנימין שרדני: כשאני מבקש הם עונים לי "משנת 2006 התקציב שלך עלה" לא עליתי בגרוש.
בנימין שרדני: בשנת 2000 היו בערך שמונה מיליון שקל שהיה בבסיס.
בנימין שרדני: מה זה שמונה מיליון שקל?
בנימין שרדני: אני מוכרח להגיד לזכות משרד הבריאות שלנו, להנהלה ובעיקר ובמיוחד לפרופסור אבי ישראלי שהביא אותי למשרד, ישבנו יחד ואמרתי לו "אני לא אגיע למשרד אם אני לא אוכל לעשות משהו שיש בו עוצמה - - -
מאיר שטרית: אתה יכול להפנות תקציבים גדולים יותר?
בנימין שרדני: אני יכול להפנות לכל דבר, אבל באופן עקרוני אני מוכרח להגיד שאת פרופסור אבי ישראלי	אני יכול רק לברך שהוא עשה מאמצים ואיתר מקורות כדי להגדיל לי את התקציב בשנת 2010 ב- 14 מיליון שקל את התקציב של שמונה מיליון שקל שהיו בבסיס.
בנימין שרדני: היום אני נמצא בסביבות 22 מיליון פלוס - - - -
מאיר שטרית: הוא היה המנהל הכללי של משרד הבריאות.
בנימין שרדני: היום אנחנו שניים.
בנימין שרדני: תסכלו טוב מה אני עושה עם 14 מיליון שקל נוספים, ראשית החלטתי שהחוקרים שלנו יקבלו במקום 100,00 שקל לשנה במשך שלוש שנים, הרחבתי את זה ל- 150,000 שקל.
בנימין שרדני: זאת אומרת שאם מישהו מבית החולים רמב"ם רוצה מימון למחקר ממשרד הבריאות הוא מקבל 450,000 שקל לשלוש שנים עבור מחקר.
בנימין שרדני: זה לא פחות מאשר BSF , היום הפכנו למחקר יוקרתי ואתה לא מתחלק עם השותף האמריקני או הגרמני.
בנימין שרדני: אתה מקבל את כל הכסף בשבילך.
בנימין שרדני: בנוסף לזה יש לנו סקרי התכנות שהם בעצם מחקרים שאנשים רוצים לבדוק לפני שהם עושים את המחקר כדי לבדוק אם הם יכולים להתקדם.
בנימין שרדני: חוקרים ישראלים ובעולם לא חיים על סמך מחקר אחד שהם מקבלים.
בנימין שרדני: בדרך כלל הם מקבלים שלושה או ארבעה ובזכות שהם מקבלים עבור שלושה ארבעה הם יכולים לעשות.
בנימין שרדני: אבל הזמן שהם צריכים להשקיע בכתיבת הדוחות מוריד להם את זמן העשייה.
בנימין שרדני: חלק גדול מהחוקרים והרופאים, תחשוב על רופא, יושבים פה אנשי "רמב"ם" שהם גם רופאים חוקרים, הרי הוא צריך לעבוד והוא עובד במחלקה, רופא חוקר הוא רופא איכותי.
בנימין שרדני: אבל קשה כי אותו רופא צריך להיות כל הזמן במחלקה והוא צריך לעבוד ואם הוא טוב מאוד הוא הולך לעבוד בקליניקה שלו ואחר כך בחצות הלילה הוא צריך לשבת ולכתוב דוחות כדי לקבל מענק מחקר.
בנימין שרדני: אנחנו מדברים על זן מאוד מיוחד שאם לא נטפח אותו, אם לא נקנה זמן בשבילו, אם לא ניתן לו מלגות כדי שבית החולים יוכל לשחרר אותו כדי לעשות את המחקר אז נפסיד את העוצמה הזאת.
בנימין שרדני: תשאל כאן את האנשים והם יענו לך.
בנימין שרדני: אלו מלגות ההשתלמות שאנחנו נותנים בסכום של עד 100,000 שקל בשנה לרופאים, שהיו נותנים לפני כן, היום מקבלים מלגות חוקר בסכום של 150,000 שקל לשנה, תסכל טוב בשקף.
בנימין שרדני: יש מקומות כמו ב"הדסה" ו"רמב"ם" שאפשר אבל כשאתה הולך לפריפריה אתה רואה שחסרים רופאים.
בנימין שרדני: כשאתה מדבר עם מנהל בית החולים הוא אומר "סלח לי אבל קודם אני צריך רופא במחלקה, אין לי זמן שתקנה לי זמן רופא כי אז לחולה לא יהיה רופא".
בנימין שרדני: יש כאן בעיה שאם אני רוצה להגדיל ולפתח את זה לפריפריה אני חייב באופן עקרוני להגדיל את מספר הרופאים ולאפשר להם.
בנימין שרדני: אנחנו עושים משהו מהותי כדי לנצל את זה.
בנימין שרדני: ראשית הגדלנו את הכסף לרשתות כדי שנוכל ללכת לאוריקה.
בנימין שרדני: אני מראה לך את כל הארנט שהמערכת של משרד הבריאות, מערכת המדע מנהלת.
בנימין שרדני: קיבלתי כסף וישבנו וחשבנו מה נעשה עם הכסף הזה, איפה נוכל להשתמש בו.
בנימין שרדני: חשבנו על שתי תכניות ייחודיות שמתקיימות השנה, האחת מימון מחקרים רב מרכזיים בהובלה של בית חולים בפריפריה, אני חוזר בהובלה של בית חולים בפריפריה.
בנימין שרדני: יש לנו שני שותפים והם בית החולים של הפריפריה בצד אחד ובית החולים המרכזי מצד שני, הם יקבלו חצי מיליון.
בנימין שרדני: הופתעתי שקיבלנו 46 בקשות.
בנימין שרדני: בתחילה פחדתי שאנחנו הולכים לקבל חמש עד עשר הצעות.
בנימין שרדני: זאת אומרת שיש 46 אנשים טובים בפריפריה שיכולים  ויש במרכז אנשים שרוצים להשתתף איתם והם מוכנים ללכת למחקר משותף.
בנימין שרדני: אני רוצה לומר שקבלת מענק מחקר בסכום של חצי מיליון בשנה זה מכובד בקרנות שלנו.
בנימין שרדני: כחוקר בעבר וכחוקר היום, אני בחצי משרה המדען הראשי ונשארתי חוקר ואני לא אספיד את המחקר שאני עושה, אני אומר לכם שכל חוקר מתוסכל יש לו רעיון נפלא בראש שכל החיים שלו רצה לעשות והוא אף פעם לא עשה את זה כי אין לו כסף.
בנימין שרדני: הוא מפחד לשים תלמידים לעשות את זה כי הוא צריך לתת להם מאסטר.
בנימין שרדני: אבל הרעיון המשוגע הזה יכול להיות שלא יקרה איתו כלום אבל הוא "הקופקסון" הבא.
בנימין שרדני: לא. הוא "קופקסון פלוס".
בנימין שרדני: צריך לאפשר לחוקרים להגשים את החלום שלהם.
בנימין שרדני: זה אומר שאני לא רוצה שום דבר אלא רק רעיון עוצמתי.
בנימין שרדני: 130 חוקרים במדינת ישראל מאמינים שיש להם רעיון שיכול לעשות פריצת דרך.
מאיר שטרית: תן לנו בבקשה דוגמה אחת.
בנימין שרדני: אני יכול לתת לך את כולם כי כל דוגמה שאתן לך זה כמו להגיד שמות כשאתה נואם.
בנימין שרדני: זו תהייה טעות אסטרטגית, בתוך עמי אני חי.
בנימין שרדני: יגידו למה אמרת את זה ולא את זה.
בנימין שרדני: לסיום חזונה של הקרן, כבוד היושב ראש מאיר שטרית ידידי, אני מוכן לעשות כל דבר איתך, ללוות כמה שאתה רוצה, אני רוצה שבשנה הבאה בבסיס התקציב יהיה 50 מיליון שקל.
בנימין שרדני: זה הכל.
בנימין שרדני: זה לא מאה מיליון ולמשרד האוצר זה כלום, זה אפס.
מאיר שטרית: מהו תקציב משרד הבריאות השנה?
בנימין שרדני: תקציב משרד הבריאות?
בנימין שרדני: אני מדבר על התקציב שלי.
בנימין שרדני: תקציב משרד הבריאות הוא גדול.
בנימין שרדני: אני רוצה 50 מיליון שקל בבסיס.
בנימין שרדני: לך איתי, תעזור לי כדי לקבל.
קריאה: אולי להעביר מסעיף לסעיף.
בנימין שרדני: מסעיף לסעיף זה יהיה בלתי אפשרי.
בנימין שרדני: אתה תבוא איתי ותשכנע.
בני לשם: כאן בוועדה לפני שנים אמר לי מישהו שקרן המדען הראשי במשרד הבריאות יושבת במשרד הכי לא טוב כי מולם יושבת הזקנה בבית החולים בנהריה וסל הבריאות.
מאיר שטרית: אני אראה לך איפה יש בזבוזים במשרד הבריאות, לא של עשרות מיליונים אלא של מאות מיליונים.
מאיר שטרית: כשהייתי במשרד האוצר ניסינו לתקן את זה אבל אין עם מי לדבר בכלל.
מאיר שטרית: יש בזבוז מוחלט של כסף, שלא יקנו את התרופות מ"שראל".
מאיר שטרית: שיקנו את התרופות ישירות מקופת חולים ואתם תחסכו חצי מהמחיר שהיום משלמים בתי החולים הממשלתיים.
מאיר שטרית: אתם משלמים הון עתק ומדובר במיליארדים.
מאיר שטרית: אבל צריך את "שראל" כי היה צריך לתת למישהו ג'וב פעם ומאז זה נשאר לנצח, מי צריך את "שראל", זה מיותר לחלוטין.
מאיר שטרית: אם הייתי שר הבריאות מיד הייתי סוגר אותה.
מאיר שטרית: זו דוגמה אחת ואני יוכל לתת לכם הרבה דוגמאות יותר קשות ממשרד הבריאות.
מאיר שטרית: אם מישהו רציני רוצה להסיט כסף באמת אין שום בעיה, ולא רק 50 מיליון שקל אלא 200 מיליון שקל מתקציב משרד הבריאות ואף לא ירגיש את זה בכלל.
בנימין שרדני: ב- 50 מיליון קודם כל הייתי מעלה את מענקי המחקר ל- 200,000 שקל לשלוש שנים, מענקי התכנות ל- 50,000 שקל, מלגות השתלמות ל- 200,000, וזה בשבילכם, הייתי מחזק את מלגות לרופא חוקר באופן כזה שזה יהיה טוב לבית החולים וזה יהיה טוב גם לרופא.
בנימין שרדני: אם לא נעשה את זה נעשה שגיאה גדולה מאוד, זו תהייה טעות גדולה מאוד לא חזק בעוצמה את המערכת הזאת.
בנימין שרדני: הייתי פורץ דרך לשלוש שנים וממשיך במענקים לפריפריה.
בנימין שרדני: ישבתי כאן בשבוע שעבר עם פרופסור רות ארנון, אני אומר לך שחזון המחקר הרפואי בישראל זה הקמה של של ה- INIH - ישראל NIH.
בנימין שרדני: זה מה שאנחנו חייבים לעשות.
בנימין שרדני: הדרך הראשונה היא באמת בהמלצותיה של פרופסור רות ארנון, אני מצטט "הקמת קרן לאומית לביו-רפואה שתנוהל על ידי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים בשיתוף עם משרד הבריאות".
בנימין שרדני: זה בשיתוף עם לשכת המדען של משרד הבריאות.
מאיר שטרית: זו הייתה החלטה.
בנימין שרדני: זו הייתה החלטה.
בנימין שרדני: אם אנחנו נתקדם וזה לא יישאר מילים הוועדה למדע וטכנולוגיה תעשה היסטוריה.
בנימין שרדני: תודה רבה.
מאיר שטרית: רשות הדיבור לכל מי שרוצה להשתתף בדיון.
מאיר שטרית: בבקשה פרופסור רפי ביאר.
רפי ביאר: אני שמח להיות בדיון הזה והייתי רוצה להתייחס.
רפי ביאר: לדעתי התכנית שהותוותה על ידי המדען הראשי של משרד הבריאות כאן היא תכנית מדהימה ויפהפייה.
רפי ביאר: אני מסכים לכל האלמנטים שלה גם לנושא של הרופא החוקר שצריך לטפח אותו מגיל צעיר – התאים שלנו במוח עובדים טוב כשאנחנו בגילאי 20 עד 40 וזה הזמן שצריך לדחוף את החוקרים הצעירים כי אז באות פריצות הדרך, אז באים הרעיונות והדברים הגדולים שאנחנו רואים אותם.
רפי ביאר: זה לא אומר שאחרי זה אין אבל זה אומר שזה הזמן שאנחנו צריכים להשקיע את הכסף ואכן הדבר חשוב הזה.
רפי ביאר: התקציב של המדען הראשי במשרד הבריאות הוא תקציב נמוך מאין כמוהו, באופן מוחלט ולא רק באופן יחסי ל- NIH  בארצות הברית.
רפי ביאר: אם נתרגם למה שהיה צריך להיות בארץ ביחס לגודלה של מדינת ישראל  הוא היה צריך להיות  חמישה מיליון דולר, ראיתם שיש לנו שני מיליון ומשהו.
רפי ביאר: זה אבסורד.
מאיר שטרית: אתה יודע מה תקציבו של המדען הראשי של משרד החקלאות?
יובל אשדת: בשנת 2011 בבסיס הוא יהיה בסביבות 40 מיליון.
בנימין שרדני: הם עושים דברים נפלאים.
רפי ביאר: לכן המחקר שהיה עד עכשיו בישראל נסמך בעיקר על תרומות ועל יכולת גיוס תרומות מהעולם, יכולת לגייס תקציבים משמעותיים מהעולם.
רפי ביאר: פספסנו הרבה מאוד כי לא הייתה לנו השקעה.
רפי ביאר: עשו פעם חישובים, כל השקעה במחקר רפואי מחזירה פי עשר בכסף לחברה.
בנימין שרדני: וגם לאיכות הרפואה.
רפי ביאר: אין ספק שזה מחזק את איכות הרפואה.
רפי ביאר: כמנהל בית חולים וגם כדיקן בית הספר לרפואה אם תשאלו אותי, זה אחד הדברים שהכי יחזקו את מערכת הרפואה בישראל, אלו לא סכומים גדולים ביחס לתקציבי משרד הבריאות.
רפי ביאר: זה סכום קטן ביחס לתקציב המדינה, יחסית אפשר לקבל תמורה גדולה לתושבי המדינה.
רפי ביאר: לכן אני מאוד תומך בתכנית הזאת ובשני האלמנטים, גם בחיזוק המדען הראשי של משרד הבריאות ל- 50 מיליון שקל וגם בהקמת HIH  ישראל.
מאיר שטרית: פרופסור איין גרלניק בבקשה.
איין גרלניק: אני הגעתי לארץ לפני חמש שנים, עולה חדש.
איין גרלניק: אני גסטרואנטרולוג "ברמב"ם.
איין גרלניק: אני מסכים איתך במאת האחוזים.
איין גרלניק: הייתי פרופסור בארצות הברית 12 שנה ואני מכיר את זה בארצות הברית.
איין גרלניק: אי אפשר שרופא חוקר כאן יכול להתפתח בלי התמיכה הזאת.
איין גרלניק: זה בלתי אפשרי.
איין גרלניק: אתה לא יכול להיות רופא במשך כל היום ואחר כך להגיע כמו שאתה אמרת לקליניקה הפרטית ואז בלילה לבצע את המחקר, צריך זמן ואי אפשר בלי תמיכת הממשלה.
מאיר שטרית: איך זה עובד בארצות הברית?
איין גרלניק: זה עובד כך.
איין גרלניק: אני הייתי חוקר, האפשרות שלי הייתה בזכות הגרנטים שקיבלתי.
איין גרלניק: היו גרנטים מה- NIH  ומאחרים.
מאיר שטרית: עבדת אז פחות במחלקה?
איין גרלניק: כן.
איין גרלניק: בטח.
איין גרלניק: במיוחד בתחילת הקריירה שלי כרופא, קיבלתי במשך שש שנים Protect time.
איין גרלניק: זה עשה לי את הקריירה שלי, היום אני פרופסור בזכות זה.
איין גרלניק: כי 75% מהזמן שלי בהתחלה, מיד כשסיימתי את תת ההתמחות בגסטרו הייתה לי את האפשרות,.
איין גרלניק: בגלל זה ובזכות זה יכולתי לעשות - - -
בנימין שרדני: זה הופך אותו לרופא איכותי.
איין גרלניק: בדיוק.
איין גרלניק: אין מערכת כזאת היום בארץ, אנחנו חייבים את זה.
איין גרלניק: ממש חייבים את זה.
יעקב רואו: אני עולה ישן, 16 שנה כאן וגם אני באתי מארצות הברית.
יעקב רואו: אני פרופסור להמטולוגיה ולהשתלות מח העצם.
יעקב רואו: היה לי נעים מאוד לשמוע את זה וגם אני תומך בתכנית.
יעקב רואו: כאן כשרופאים עובדים מהבוקר עד הערב והם לא יכולים להשתחרר מהקליניקה.
יעקב רואו: המושג של פרופסור עם Protect time לא קיים לקלינאי.
יעקב רואו: בארצות הברית אין מושג של דלת פתוחה, כי אם אני היום  בבית חולים לא יכול שהדלת שלי תהייה פתוחה.
יעקב רואו: כאן זו התרבות הארצית שלנו, ומכיוון שלא נשנה את זה היום ויש בזה הרבה דברים טובים שהרופאים תמיד זמינים לחולים שלהם ואתה לא נעלם, התכנית היא דרך לתת לכך הכרה ובמיוחד לעזור לצעירים.
יעקב רואו: הרבה מהצעירים לא הולכים לפרקטיקה פרטית, פרופסור רפי ביאר יודע שאין להם אפשרות והם עובדים מהבוקר מוקדם עד מאוחר בלילה והם מנסים להכניס מחקר ואין להם היום את הדרך.
יעקב רואו: ואני מאוד מברך על התכנית.
ברכה רגר: אני רוצה להוסיף כמה דברים לנושא "רופא חוקר".
ברכה רגר: אנחנו ראינו את הצורך הזה וזה התחיל לפני כמה שנים בעזרת קרן בת שבע של האקדמיה שהקימה לראשונה תכנית "רופא חוקר" וזה היה עם Protect time.
ברכה רגר: המימון שם היה רק לארבע שנים.
ברכה רגר: זה היה ממש פנטסטי.
ברכה רגר: היום כשמדברים עם אנשים שקיבלו כולל אנשים מ"רמב"ם" שקיבלו את התכנית הזאת זה פנטסטי אבל זה היה טיפה בים.
ברכה רגר: היו שלושה או ארבעה בכל הארץ שקיבלו.
ברכה רגר: אבל זה היה 'אין כסף' וזה נעלם.
ברכה רגר: האפשרות שהייתה אחרי זה הייתה באמצעות קרן הורוביץ שכספיה היו מושקעים אצל "מאיידוף" שרצתה להמשיך את זה והיה לנו הסכם שהיה ניתן להמשיך אותה אבל גם הכסף הזה נמחק.
מאיר שטרית: כמה כסף עולה לתת Protect time לרופא?
ברכה רגר: נתנו חצי משרה, המלגות היו בתחילה 20,000 דולר לשנה במשך שלוש שנים - - -
מאיר שטרית: זה נותן חצי משרה לרופא לשנה?
שרגא בלזר: מזל שאתה לא יושב ראש ועדת הבריאות ואתה לא יודע מהי המשכורת של הרופאים.
שרגא בלזר: יותר טוב להיות יושב ראש וועדת המדע והטכנולוגיה .
מאיר שטרית: מהי המשכורת של רופא צעיר?
בנימין שרדני: 40,000 דולר לשנה.
בנימין שרדני: ב- 20,000 דולר אתה קונה חצי משרה.
שרגא בלזר: אתה יודע כמה עולה להביא רופא כזה שגדל בחוץ לארץ?
בנימין שרדני: אם שמת לב אני הצעתי לתת להם  150,000 שקל.
בנימין שרדני: 150,000 שקל יהיה טוב לבית החולים וטוב לרופא.
ברכה רגר: הוספנו את הכספים כדי שיהיה להם גם מלגה למחקר.
ברכה רגר: יצאנו מתוך הנחה שכשהם מתחילים במחקר אנחנו צריכים לתת גם כסף למחקר.
ברכה רגר: זה היה רק לשלוש שנים והתכנית באמת הקפיצה והכניסה את המושג "רופא חוקר" והעלתה אותו לתודעה המקצועית והציבורית.
ברכה רגר: אחר כך קרן לגסי נכנסה לעסק הוגם המדען הראשי נתן מלגה, כל הנושא הזה הוא נושא בוער והוא חשוב למערכת  ולמערכת הרפואה וזה חייב להיות על כסף קבוע.
מאיר שטרית: שאלה נוספת.
מאיר שטרית: אם למשל בבית החולים "רמב"ם", תיאורטית, יש מצב שאין מגבלת כסף, כמה רופאים יש וכמה רופאים הייתם רוצים שיהיו במעמד של רופא חוקר?
רפי ביאר: יש לנו היום 800 רופאים, הייתי אומר שאנחנו צריכים לשאוף שזה יהיה עד 5% גג, לא מדובר במספרים גדולים.
רפי ביאר: זה 40 או 50 רופאים.
מאיר שטרית: אתה מדבר על 40 רופאים ועל 20,000 דולר בשנה לכל אחד.
רפי ביאר: וזה כל הסכום.
בנימין שרדני: זו תהייה מהפכה אם יהיו 40 רופאים חוקרים "ברמב"ם", זו תהייה מהפכה ברפואה במדינת ישראל.
אהוד זיו: אבל בבית חולים שיש לו תשתית.
בנימין שרדני: כמה ב"הדסה"?
אהוד זיו: ב"הדסה" יש 5%.
אהוד זיו: אז אתה מקבל יותר ואתה מקבל במעט כסף.
מאיר שטרית: איך זה ב"הדסה"?
אהוד זיו: מכספים פנימיים שלהם, זה התחיל דרך משרד הבריאות ואחר כך "הדסה" לקחה על עצמה.
מאיר שטרית: ב"הדסה" יש 5% רופאים חוקרים?
אהוד זיו: אני חושב שיש יותר מאחר שהמטרה ב"הדסה" היא לגדל רופאים חוקרים.
אהוד זיו: הדבר הזה לא צריך להיות בעיה בבתי חולים אחרים, הרמה בבתי חולים אחרים לא שונה מ"הדסה" היום.
אהוד זיו: הבעיה היא בפריפריה.
ברכה רגר: "סורוקה" זו פריפריה?
בנימין שרדני: "סורוקה" לא פריפריה.
בנימין שרדני: נהריה זו פריפריה.
ברכה רגר: אני רוצה לומר שבזמנו שלושה ארבעה רופאים מ"סורוקה" קיבלו "רופא חוקר" לאורך השנים.
ברכה רגר: זה ממש חולל מהפכה לא רק אצלם באופן אישי אלא זה השפיע על כל הסביבה.
ברכה רגר: אחר כך זה היה מנוף שדחף עוד רופאים להגיש בקשות.
ברכה רגר: היה גם חינוך של מנהלי מחלקות.
ברכה רגר: זה מביא גם לבית החולים באשקלון כי אנחנו מסונפים אליהם.
ברכה רגר: כך שכל המערכת הזאת ברגע שהיא תתייצב היא תחזק ותכסה את כל הארץ.
אבי ענתי: ראשית אני מברך על כך.
אבי ענתי: צריך להגדיל כמובן את התקציב של המחקר הרפואי.
אבי ענתי: אבל לדעתי בסכומים שהוצגו, ואני מכיר את המערכת במשרד הבריאות, אני לא חושב שניתן ליצור מאסה קריטית.
אבי ענתי: היינו בעניין הזה לפני חמש עשרה שנה.
אבי ענתי: נתנו אז מענקים בסכומים של 30,000 דולר או 40,000 דולר.
אבי ענתי: היום אנחנו נותנים בערך בסדר גודל של 2 מיליון דולר למחקר משולב ורק באופן כזה ניתן ליצור מאסה קריטית.
אבי ענתי: כמו שהיושב ראש אמר לדעתי לא ניתן לתמוך במחקר בסכום של 100,000 עד 15,000 שקל.
אבי ענתי: מה ניתן להשיג עם זה?
אבי ענתי: אני אומר שמי שהולך לתכנית התשתיות שלנו ובוחן את זה, בחנו את זה במשך חמש עשרה השנים האחרונות, הרבה חברות קמו והרבה תרופות פותחו, צריך לקחת את הדברים בפרופורציה הנכונה.
אבי ענתי: גם אנחנו נותנים מלגות כאלה לבתי חולים, לפוסט דוקטורנטים בהיקף של 200,000 שקל לפוסט דוקטורנט בבית החולים, לדוקטורנט נותנים 250,000 שקל לשלוש שנים, אלה סכומים שחוקרים יכולים לחיות איתם.
מאיר שטרית: מישהו בודק שלא מדובר באותם אנשים?
אבי ענתי: אנחנו נותנים כעשרים מלגות כאלה בשנה.
אבי ענתי: זה בכמה דיסציפלינות.
אבי ענתי: אני אומר שלתת שני מיליון שקל למחקר משולב שמקיף כמה אספקטים - - -
מאיר שטרית: יש איזה בסיס נתונים שמוודא שלא מקבלים מכאן ומכאן?
אבי ענתי: זה מה שחסר במדינת ישראל, חסר מאגר לאומי בכל התחומים.
מאיר שטרית: ביקשנו בוועדה לתקצב הקמת בסיס נתונים למחקר ופיתוח .
אבי ענתי: אם לא יהיה בסיס נתונים לא נוכל לדעת כמה מושקע בתחום.
אבי ענתי: למשל אם אתה היושב ראש תשאל כמה מושקע היום בישראל בתחום הסרטן אף אחד לא יכול לתת לך תשובה.
בנימין שרדני: אני מסכים איתך שאף אחד לא יכול לתת תשובה.
אבי ענתי: משפט אחד לגבי מקבלי ההחלטות בממשלה, אני מתייחס לאגף התקציבים במשרד האוצר, כשרוצים ללכת להשקיע בתחום מסוים, כמו למשל שראש הממשלה לקח על עצמו את נושא האנרגיה, אם אתה רוצה לדעת כמה להשקיע אתה צריך מיפוי - - -
מאיר שטרית: בגלל זה הפסיקו את המכסה של הקמת קולטים על הגגות.
אבי ענתי: אתה צריך מיפוי של כל כמה מושקע בתחום בכל המערך כדי לקבל החלטה.
אבי ענתי: היום אין כלים.
בני לשם: נחזור לנקודה של "רופא חוקר".
בני לשם: בזמנו פרופסור רחמימוב עוד לפני שהיה המדען הראשי, הקים ועדה לחקירת נושא מחקר רפואי.
בני לשם: בזמנו הפרופסורים מלצר ואלדור, ששניהם נהרגו אחר כך בתאונת מטוס, בדיוק ישבו על המדוכה הזאת ונתנו הערכה שהייתה נכונה אז שמדובר על סדר גודל ארצי של 50 מקומות ל"רופא חוקר".
מאיר שטרית: לכל הארץ?
בני לשם: זה היה  נכון לזמנו.
בני לשם: עכשיו כמובן זה התפתח.