GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה אור-טס: יצא לי לשוחח על זה עם איציק בן-ישראל לא פעם והבעיה היא האחוז.
משה אור-טס: זאת הבעיה שאנחנו נמצאים בה במדינה כאשר אנחנו מדברים על מודל של עוצמה מדעית וטכנולוגית במדינת ישראל.
משה אור-טס: זוהי הבעיה.
משה אור-טס: יכולים להיות כשלים שאם לא יטפלו בהם בראייה המערכתית, הם יכולים לגרום לכשל המערכת כולה.
משה אור-טס: לכן אמרתי שיש לנו כאן את נושא החינוך ואני לא אעבור על הפרטים, את נושא מוסדות המחקר, המכונים הממשלתיים, התעשייה על רבדיה כאשר כל אחד מייצג משהו עם תחומים ועם נושאים בקשר הדור ואינטראקציה ביניהם.
משה אור-טס: כתבתי שהגישה המערכתית בניהול המולמו"פ, מוקדש בהוקרה לפרופסור עודד אברמסקי ראש המולמו"פ שפעל לקידום עוצמתה המדעית והטכנולוגית של מדינת ישראל מתוך הכרה במולמו"פ כישות חוצה גבולות המחויבת כלפי הממשלה לראייה ולבחינה מערכתית מאוזנת.
משה אור-טס: משה אור-טס, חבר לשעבר.
מאיר שטרית: יפה מאוד.
מאיר צדוק: אחרי מה שמשה אמר, אני חושב שדבריי מיותרים, אבל רק דבר אחד אומר.
מאיר צדוק: מאחר שליוויתי את התהליך משנת 1994, אני מסתכל פשוט על מה קורה לקבוצה של אנשים שיושבים כאן בהתנדבות, והם מבכירי המדענים והתעשייה בארץ, שיש להם כוונות טהורות, רוצים לעשות, מוכנים לעשות, אבל יש לי הרגשה שאנחנו – אני שייך לפקידות, אמנם לא הממשלתית אבל סיביל סרוויס כזה או אחר – מנסים לעזור ולפעמים גם מכשילים אותם.
מאיר צדוק: 16 שנים או למעלה מכך, כבר 17 שנים, כדי להוציא את הדוח הזה.
מאיר צדוק: יש כאן גם ריכוז, מי שחי את זה יחד עם הקבוצה הזאת, זה באמת נדיר שחברי סגל אקדמי, אנשים שבאו מהתעשייה ודרג מקצועי שיושב כאן – ואני לא אנקוב בכל השמות – וזאת הקבוצה הטובה ביותר שאני מכיר.
מאיר צדוק: נפתלי ארנון, גורי זילכה, שלמה הרשקוביץ, זלינה, אנשים עם ניסיון מקצועי ומהווים חבורה מיוחדת מאוד.
מאיר צדוק: המפגש הזה הוא מפגש נדיר וזה בא מלמטה.
מאיר צדוק: זאת לא הייתה החלטת ממשלה להקים את המועצה הלאומית למחקר ופיתוח.
מאיר צדוק: פרופסור יעקב זיו זיהה שיש ואקום, שזה חיוני למדינה, ואני שואל את עצמי האם אנחנו, החבורה הזאת שרובה הגדול מתנדב וחלק ממנה הוא מקצועי, האם אנחנו יכולים לשנות תהליך, האם אנחנו יכולים להתחיל מלמטה ולא בהחלטת ממשלה ולבנות משהו שהוא טוב לחברה הישראלית.
מאיר צדוק: שאלוהים יהיה בעזרנו.
מאיר שטרית: אנחנו מגיעים לנעילה ואני רוצה לומר כמה דברים לסיום.
מאיר שטרית: ראשית, אני רוצה בהזדמנות זאת לברך על בחירתה של פרופסור רות ארנון לנשיאה הנכנסת של האקדמיה הלאומית למדעים.
מאיר שטרית: אני מבין שהיא נכנסת בראש השנה לתפקידה ואני מאחל לה הצלחה רבה.
מאיר שטרית: היא הייתה סגנית הנשיא.
מאיר שטרית: אני מבקש גם לומר תודה מיוחדת לגברת פרידה סופר, המזכ"ל של המולמו"פ שתרמה תרומה מאוד רצינית.
מאיר שטרית: היא באה לכאן במיוחד לישיבה של היום מבית החולים ואני מאחל לך החלמה מהירה ומודה לך על העבודה המשותפת ביחד עם הוועדה שלנו.
מאיר שטרית: אני רוצה לומר עוד דבר אחד בתגובה לדברי מאיר צדוק.
מאיר שטרית: אתם יכולים לשנות ויש דרך בה אתם יכולים לשנות את המצב בארץ.
מאיר שטרית: תקימו מפלגה של מדענים.
מאיר שטרית: אני לא צוחק.
מאיר שטרית: אני ממש לא צוחק.
מאיר שטרית: הנה, יש מדען אחד שכן נכנס לפוליטיקה.
מאיר שטרית: המדענים הם אנשים נפלאים בעיניי.
מאיר שטרית: באמת, כמו שמאיר צדוק אמר, בעיניי המדענים הם אנשים נפלאים שיש להם תפיסת עולם מסוימת שרואים בהם גם את המחקר ואת המדע.
מאיר שטרית: הציעו לאלברט אינשטיין בזמנו להיות נשיא המדינה והוא סירב.
מאיר שטרית: אני יכול להבין את ההתרחקות מהפוליטיקה.
מאיר שטרית: יש כאן מדען מתוסכל שהוא פוליטיקאי אבל אני לא מצטער לרגע שהלכתי לפוליטיקה למרות שממש אהבתי את המדע ובכל התוכניות שלי, הדבר האחרון היה פוליטיקה.
מאיר שטרית: ממש דבר אחרון היה פוליטיקה, אבל החיים הביאו אותי לכך שהכרתי במקום שגדלתי בו במצוקה הקיימת והחלטתי להילחם בה ולשנות אותה.
מאיר שטרית: לכן זנחתי את התוכניות האישיות שלי וחשבתי שאני מוכרח להתמסר לעניין ולעשות שינוי בעיר שלי בהתחלה ואחר כך ראיתי שהמצב הוא לא בעיר אלא במדינה, ולכן גם הלכתי לפוליטיקה הארצית.
מאיר שטרית: אני חושב שיש בארץ הרבה מאוד מדענים אבל אין לכם מודעות פוליטית.
מאיר שטרית: לכן המדענים נופלים בשבי מבחינה זאת במודעות הפוליטית כי אתם לא יכולים לנהל מאבק אמיתי בתוך המערכת.
מאיר שטרית: תראה, אם הקשישים הצליחו להכניס על בסיס קשישים שבעה מנדטים כמעט בן יום, למדענים בעיניי יש עוצמה הרבה יותר גדולה.
מאיר שטרית: הלוואי שהיו יותר אנשי מדע נכנסים למערכת הפוליטית, משפרים את האיכויות שבה, כי זה רק יכול להביא לתיקונו של עולם במדינת ישראל, בגלל החשיבה האנליטית הברורה, הישרה, הלא מתפתלת ושמוכנה להתמודד עם הנושאים.
דפנה גץ: אחרי מה שנאמר כאן על המועצה אני באמת רק רוצה להודות גם לפרופסור עודד אברמסקי, גם לפרידה סופר וגם לכל יתר היועצים שהייתי אתם בקשר כי אנחנו עושים הרבה מאוד עבודות יחד עם המולמו"פ.
דפנה גץ: מוסד שמואל נאמן, עיקר פעילותו היא במחקרי מדיניות, מדיניות מחקר, מדיניות השכלה גבוהה, מדיניות של חדשנות וטכנולוגיה, כך שבאופן טבעי אנחנו מאוד קשורים לפעילות של המולמו"פ.
דפנה גץ: אני חושבת שחסר לי, וזה קצת הוזכר קודם, לקיחת אחריות של הוועדה למדע וטכנולוגיה לשמור על איזשהו רצף ולהבטיח שכל הפעילות שהיא באמת מבורכת ומאוד מרשימה שבוצעה על ידי המולמו"פ ובאה לידי ביטוי בדוח, שמישהו ידאג שההמלצות האלה יגיעו למקומות הנכונים וייעשה אתן משהו.
דפנה גץ: כל אותם סקרים שהם עכשיו בתהליך, ועוד לא הסתיימו אפילו, שמישהו יעשה משהו עם התוצאות.
דפנה גץ: אנחנו רוצים להיות בטוחים שזה יקרה.
דפנה גץ: האחריות כאן צריכה להיות על הוועדה ועל השר, שכל הפעילות הזאת, יהיה לה המשך ורצף כפי שמתחייב.
קריאה: השר אמר את זה מאוד ברור.
מאיר שטרית: חברים, תודה רבה לכם.
מאיר שטרית: בזאת אני נועל את הישיבה ונקווה לימים טובים יותר.
מאיר שטרית: הישיבה זומנה היום כדיון מהיר, לפי בקשתו של חבר הכנסת חנא סוייד, על העניין של שילוב המגזר הערבי בעבודה חברות ההיי-טק.
מאיר שטרית: נמצא איתנו פה חבר הכנסת חנא סוייד, ואני תיכף אתן לו כמובן את רשות הדיבור, להציג את העניין, כי הוא יזם את הדיון הזה.
מאיר שטרית: הזמנו לפגישה הזו את האנשים המעורבים בעניין, את צופן, מרכזי טכנולוגיה עילית, שעושים פעולה מאוד משמעותית בעניין הזה, נציגים של גופים שונים שיש להם נגיעה לנושא, כך שאני מקווה שיהיה לנו את הזמן הדרוש גם לשמוע וגם לקיים דיון.
מאיר שטרית: רשות הדיבור לחבר הכנסת חנא סוייד, בבקשה.
חנא סוייד: תודה רבה, אדוני היושב ראש.
חנא סוייד: ראשית כל אני מודה ליושב ראש הוועדה ולוועדה על קיום הדיון הזה במהירות המתבקשת.
חנא סוייד: אני גם רוצה להודות לכל המוזמנים שטרחו והגיעו היום להצטרף ולהשתתף בדיון החשוב הזה, מנקודת מבטי.
חנא סוייד: אדוני היושב ראש, המניע לבקשתי לקיים את הדיון הזה זה איזה שהיא סטטיסטיקה שהתפרסמה לאחרונה ושמדברת על אחוז מאוד קטן של אזרחים ערבים בתעשיית ההיי טק.
חנא סוייד: יש פה מספרים של 150,000 עובדים.
חנא סוייד: צריך לציין שמדובר כאן בסך כל העובדים שכולל גם את אנשי הפיתוח, מהנדסים, אנשי מקצוע, פלוס אנשי שירותים.
חנא סוייד: אם אנחנו רוצים לדייק, אז מדובר במספרים של משהו כמו 70,000, 80,000 אנשי מקצוע שעוסקים בתחום הזה ואכן משהו כמו 500 עובדים ערבים, שזה פחות או יותר 0.6% מסך כל העובדים.
חנא סוייד: צריך להעמיד את המספרים על דיוקם.
חנא סוייד: בראשית דבריי אני רוצה לציין שיכולה להיות איזה שהיא אסכולה שתגיד שזה שוק חופשי, זה שוק פתוח, כל אחד עם הכישורים שלו, שהוא יבקש, ינסה להתקבל ולהשתלב בתחום הזה ואין מה לעשות, לממשלה, או למשרדי הממשלה אין איזה שהיא תרומה בעניין הזה.
חנא סוייד: זו אסכולת חשיבה שכמובן אני לא מסכים לה, בגלל ההבדלים והפערים המבניים הקיימים במשק הישראלי, שמונעים מהאזרחים הערבים להשתלב גם בתעשייה הזו, אבל גם בתעשיות רבות אחרות.
חנא סוייד: לכן אני חושב, מנקודת מבטי, שיש מקום ויש אפשרות למשרדי הממשלה, לממסד באופן כללי, לתרום, על מנת לסגור את הפערים ולעודד את המעורבות של האוכלוסייה הערבית בתחום תעשייתי חשוב זה.
חנא סוייד: מקובל על כולם שתעשיית ההיי טק מהווה קטר לפיתוח במשק הישראלי.
חנא סוייד: בשנת 2009 מוצרי היי טק היוו בערך כ-40% מסך כל היצוא הישראלי, שזה כמות אדירה וברור שמי שלא משתתף בזה, בעצם הוא מפסיד הרבה.
חנא סוייד: אנחנו מדברים על תחום עיסוק יוקרתי, עם משכורות גבוהות.
חנא סוייד: אם נזכור את יחס ההשתכרות של עובד ערבי במדינה, שזה בממוצע כ-5,000 שקל, לעומת ממוצע השתכרות של כ-8,000 שקל של עובד במגזר היהודי, ההבדל הזה בעצם נובע מסוגי העיסוקים של אזרחים ערבים ושל אזרחים יהודים, ברור שיותר משותפים של אזרחים ערבים בתחום ההיי טק יביא לכך שישתכרו יותר טוב ואז המשכורת הממוצעת תעלה.
חנא סוייד: אנחנו מדברים גם על תחום שהמכפיל התעסוקתי שלו גבוה.
חנא סוייד: כלומר עובד אחד בתעשיית ההיי טק, מספר האנשים האחרים שיועסקו במשק בגלל אותה משרה בהיי טק הוא גדול, ומוערך בשישה-שבעה, וזה בעצם אחד הגורמים לכך שהממשלה שוקדת עכשיו ושוקלת בכובד ראש האם לתמוך בסכום של 400 מיליון דולר בהרחבת מפעל אינטל בקרית גת, בדיוק בגלל אותן סיבות שמניתי; יצירת מקומות עבודה, מכפיל תעסוקתי גבוה וגם תרומה לפריפריה בהתמודדות שלה עם הפערים שנוצרו עם הזמן בין הפריפריה לבין מרכז הארץ מבחינת תעסוקה ומבחינת רמת חיים באופן כללי.
חנא סוייד: לכן חשוב מאוד לבדוק, לטכס עצה, ללמוד מה הם החסמים בפני השתלבות של אזרחים ערבים בתעשיית ההיי טק.
חנא סוייד: זו ההזדמנות הנאותה ביותר לשמוע מהשטח מה קורה, מה הם החסמים, מה הוא הפוטנציאל הקיים, מה הן ההזדמנויות שאפשר ליצור, כמובן תוך כדי פעילות משולבת, גם מצד משרדי הממשלה הרלוונטיים לעניין וגם מצד השטח, האגודות, העמותות, הארגונים שפועלים בעניין הזה וגם מצד הרשויות המקומיות שיש להם מה לתרום בעניין.
חנא סוייד: אז זו ההקדמה, אדוני היושב ראש, שרציתי לתת לדיון.
חנא סוייד: אני אבקש באופן מיוחד, ביקשתי מהנהלת הוועדה שנשמע סקירה של עמותת צופן, שעוסקת בעניין הזה, ברמת הבסיס, בשטח, ושזה בעצם יהווה בסיס לדיון שיתקיים בוועדה אחר כך.
מאיר שטרית: תודה רבה, חבר הכנסת סוייד.
מאיר שטרית: אני רוצה לומר שקראתי את כל החומרים הרלוונטיים בעניין הזה, גם את העבודה המאוד מעניינת שהכין מרכז המחקר בכנסת, עם רועי גולדשמיט, אף על פי שאינו פה, כבודו כאן.
חנא סוייד: גם אני מודה למחלקת המחקר והמידע על המחקר ועל העבודה שעשו.
מאיר שטרית: גם חברי הכנסת אורית זוארץ ואיתן כבל, ברוכים הבאים.
מאיר שטרית: אני מוכרח להגיד שכשעוברים על הנתונים אי אפשר להתעלם מעוצמתה של הבעיה.
מאיר שטרית: אבל אני מוכרח להגיד שיש חצי כוס מלאה שצריך להסתכל בה, ואנחנו לפעמים מסתכלים רק בחצי הכוס הריקה.
מאיר שטרית: אחד הדברים הבולטים בנתונים של המחקר הזה, הוא מראה שכל אלה שנמצאים ברמת השכלה של 16 שנים ומעלה, זה נכון לגבי יהודים וזה ודאי נכון לגבי ערבים, זה מה שמאוד מפתיע לטובה, רואים שההשתתפות בכח העבודה האזרחי, מאלה שנמצאים 16 שנים ומעלה, באופן כללי בארץ, והמצב הנוכחי הוא 76.4% משתתפים בעבודה, גברים, מתוכם 81.1% מהגברים, ו-72.3% מהנשים משובצים בעבודה.
מאיר שטרית: זה דבר מאוד מדהים.
מאיר שטרית: אגב, הוא לא חדש, ברור שלהשכלה יש קורלציה מאוד מאוד גבוהה ליכולת להשתלב בעבודה, ולא חשוב מה לומדים.
מאיר שטרית: תואר באוניברסיטה פותח דלת כמעט אוטומטית להשתלבות בעבודה.
מאיר שטרית: המעניין הוא שזה נכון לא רק לגבי האוכלוסייה היהודית, גם לגבי האוכלוסייה הערבית.
מאיר שטרית: אתה למשל רואה את ההשתתפות של הנשים במגזר הערבי, באופן כללי בכח העבודה הוא מאוד נמוך, סדר גודל של 18% סך הכל משתתפים בכח עבודה נשים, בגלל מסורת, בגלל תפיסת עולם, אבל כשאתה מסתכל על נשים משכילות באוכלוסייה הערבית, אלה שיש להם השכלה של 16 שנים ומעלה, האחוזים לא נופלים מהאחוזים של הגברים וזה מאוד לטובה, כי זה מראה לך כנראה שיש קורלציה מאוד גבוהה בין השכלה אצל האישה הערבית לבין היכולת שלה באמת לצאת החוצה מהבית, להשתלב בעבודה, בכל סוגי העבודות למיניהם, דבר שהוא מאוד מעניין.
מאיר שטרית: אני רוצה להאיר עוד נקודה אחת מעניינת שעלתה במחקר.
מאיר שטרית: אומרים שכל אמא יהודייה רוצה שהבן שלה יהיה עורך דין או רופא, אני חושב שאפשר להגיד את זה היום גם על כל אמא ערבייה.
מאיר שטרית: כשרואים איפה לומדים הסטודנטים הערבים עכשיו, בשנים האחרונות, באוניברסיטאות, אתה רואה שהאחוז הגבוה ביותר מביניהם לומד במקצועות רפואה, או מקצועות סיוע לרפואה, ומשפטים.
מאיר שטרית: האחוזים הגבוהים ביותר.
מאיר שטרית: זאת אומרת מה שאמרו פעם, שכל אמא יהודייה רוצה שהבן שלה יהיה רופא או עורך דין, אפשר לומר את זה היום גם על אמא ערבייה.
מאיר שטרית: יחד עם זאת, ברור, כמו הנתונים שהעלה חבר הכנסת סוייד, עולים מהנתונים שגם מוצגים פה במחקר שההשתלבות של ערבים, גם אלה שלמדו היי טק, בתחומי ההיי טק, היא מאוד נמוכה בהשוואה לפוטנציאל שקיים.
מאיר שטרית: אם יש היום סדר גודל של 2,500 כאלה שגמרו לימודים בתחומים של היי טק וגם בהם משולבים רק אחוז מאוד קטן בעבודה, 500 בערך, לעומת החלק היחסי שלהם באוכלוסייה, צריך לצפות, גם לפי הנתונים של מרכז צופן, שגם לו ניתן את רשות הדיבור, צריך להביא למצב שלפחות 20% מהם ישתלבו גם בכח ההיי טק.
מאיר שטרית: הפוטנציאל הוא כמובן הרבה יותר גדול, לא רבים הולכים ללמוד היי טק, אולי מתוך נקודת מחשבה, יש פה כל מיני השערות במחקר שמעלים, שאומרים מצד אחד המרחק ממקום המגורים, מאחר שמרכזי ההיי טק נמצאים במרכז הארץ והרבה מהאוכלוסייה הערבית גרים בצפון או בדרום, אז מרחק הנסיעה הוא קריטי, כי חברות ההיי טק רוצים שיבואו קרוב לבית, היכולת של אנשים להשתלב, היכולת שלהם לעבור את המחסום של קבלה לעבודה.
מאיר שטרית: קראתי כל מיני ראיונות, בנייר שהגיש מרכז צופן, שחבר'ה שגמרו ללמוד היי טק והיו בראיונות עבודה וניסו להתקבל במקומות בהיי טק, עברו ויה דולורוזה מאוד ארוכה עד שקיבלו אותם לעבודה, ואלה שהתקבלו לעבודה סיפרו על ניסיונות שלהם שבמקומות רבים יש להם בעיה, כשמגיעים ואחר כך מגלים שהוא ערבי, איך מישהי במרכז צופן אמרה, 'יותר קל לו לקבל את החבר שלו מהצבא, מאשר מישהו ערבי שבכלל לא שירת בצבא'.
מאיר שטרית: אגב, אני יכול לומר שאולי גם השירות בצבא מהווה מחסום, לא רק בפני ערבים, גם בפני יהודים, אלה שלא שירתו בצבא, יותר קשה להם להשתלב בעבודה בארץ.
מאיר שטרית: הרבה מאוד מקומות עבודה רוצים לראות אנשים ששירתו בצבא.
מאיר שטרית: בעיניי זה לא דבר שלילי, אגב.
איתן כבל: הלוואי והיית צודק.
מאיר שטרית: אני רק אומר, זה לא דבר שלילי בעיניי.
מאיר שטרית: האוכלוסייה הערבית, גם הצעירים, הולכים לעשות תעודת שירות לאומי, בתחומים שונים, זה גם פתרון.
מאיר שטרית: אדם יכול לבוא, 'אני עשיתי שירות לאומי', זה נותן פתח גדול הרבה יותר ואולי יתגבר על המכשלה של השירות בצבא.
מאיר שטרית: אני חושב שזה עוזר.
מאיר שטרית: אני מדבר באופן כללי, גם ליהודים וגם לערבים זה עוזר.
מאיר שטרית: שירות צבאי---
טלב אלסאנע: הדרוזים---
מאיר שטרית: חבר הכנסת אלסאנע, שירות צבאי עוזר לכולם, עוזר גם לחיילים עצמם.
איתן כבל: טלב, אם היית עושה צבא, היית יכול להגיע יותר רחוק.
טלב אלסאנע: מניסיוני, אנשים שאני מכיר, חבר הכנסת כבל.
מאיר שטרית: זה נכון, עד היום הוא משרת.
טלב אלסאנע: זו אשליה שהתנפצה, במציאות זה נכשל.
מאיר שטרית: יחד עם זאת, אני חושב שחייבים לעשות איזה שהן פעולות כדי להביא באמת לשילוב יותר משמעותי של המגזר הערבי בתחום ההיי טק.
מאיר שטרית: אני חושב שבתחום הזה יש מה לעשות, אני לא בטוח שהממסד הממשלתי הוא זה שיכול לעשות את זה.
מאיר שטרית: הממסד הממשלתי יכול לתמוך ולסייע לגורמים.
מאיר שטרית: אגב, ראיתי שנערך כנס של יריד תעסוקה להיי טק, שמר קונפורטי, שיושב כאן איתנו, היה בין יוזמיו, והיתה גם פנייה לחבר הכנסת חנא סוייד לנסות להפנות אנשים שמעוניינים למצוא עבודה בהיי טק להגיע ליריד הזה, כדי למצוא תעסוקה.
מאיר שטרית: יש קטעים שבהם כשההיי טק פורח, יש ביקוש עצום לעבודה, ואז לא מוצאים אנשים ולצערי חברות ההיי טק פונות היום למזרח אירופה להשיג משם אנשי היי טק.
טלב אלסאנע: לא בגלל זה.
טלב אלסאנע: כמו בהרבה דברים, זה פשוט יותר זול.
מאיר שטרית: זה בדיוק מה שאני אומר, אבל מסתבר, כשבודקים את השכר קונקרטית, מהמגזר הערבי, גם אלה שעובדים בהיי טק, הוא יותר נמוך בהשוואה למה שאתה משלם במרכז אירופה, כשאתה לוקח בחשבון את הסיכון ואת הניהול מרחוק ואת תוספת 15% על ההוצאה.
מאיר שטרית: זאת אומרת יש בפנינו בעיה שהשאלה היא איך להתמודד איתה.
מאיר שטרית: על זה בעצם הדיון, מה ניתן לעשות כדי להתמודד ולשלב יותר ערבים.
מאיר שטרית: בשירות הממשלתי, בזמנו, כשהייתי ראש הוועדה לענייני מיעוטים בממשלה, כשר בממשלה הייתי תקופה קצרה, עד שעמיר פרץ הכריח את אולמרט להעביר את זה לידיים של פואד ואז זה מת---
איתן כבל: היתה התפתחות גדולה במגזר.
מאיר שטרית: כן, ואז הוא מת.
מאיר שטרית: אבל בזמן שאני הייתי, העברתי החלטה בממשלה שקובעת שממשלה צריכה להעסיק 8% לפחות מהעובדים בממשלה, עד שנת 2010, וקבענו אבני דרך תוך קביעת סנקציות נגד משרדים שלא יעמדו בזה, של הפסקת קליטת עובדים במשרדים האלה עד שיקלטו את הערבים.
מאיר שטרית: עשינו דברים מאוד קונקרטיים תוך דיווח כל חצי שנה לממשלה, כדי שכל משרד יראה היכן הוא עומד בשילוב של ערבים בעבודה.
מאיר שטרית: את זה אי אפשר לעשות בהיי טק, כמו שאתה אומר, זה שוק חופשי, אבל השאלה אם אפשר להשפיע על זה.
מאיר שטרית: לדעתי פה הרעיון אולי הוא לקיים דיון ולשמוע מה אתם מציעים, מה החברים מציעים לעשות כדי לשנות את המצב הזה.
מאיר שטרית: ברשותכם אעביר את רשות הדיבור למרכז צופן, המנהלת הכללית.
מאיר שטרית: קראתי את הנייר שלכם, הוא מאוד מעניין, יש לכם מצגת, בבקשה.
סמדר נהב: צופן היא חברה למטרות ציבוריות, שמטרתה להעלות בצורה דרסטית את מספר האקדמאים הרבים שעובדים בתעשייה, על ידי הבאת התעשייה ליישובים ערביים וכאן הייחוד שלנו ובטח חלק גדול של הדיון יהיה על זה.
מאיר שטרית: אם מוחמד לא בא אל ההר, ההר יבוא אל מוחמד.
סמדר נהב: בדיוק.
סמדר נהב: צופן הוקמה על ידי שלושה יזמים, סמי סעדי, יוסי קטן ואנוכי.
סמדר נהב: אנחנו נדבר על הנתונים, בייחוד על הפוטנציאל.
סמדר נהב: ראשית נדבר על הבעיה, היא מוכרת, על החסמים, נדגיש אותם ואז אנחנו מובילים את זה ישר לכדאיות של היי טק ביישובים ערביים ויש לנו המלצות.
סמדר נהב: אגב, הנייר שלנו והעמדה שלנו היא חלקית והיא בהחלט כלולה בהמלצות של ועדת הכנסת שהיתה מאוד טובה.
מאיר שטרית: כמה זמן אתם קיימים?
סמדר נהב: צופן קיימת שנתיים.
מאיר שטרית: הצלחתם בשנתיים האלה לעשות שינוי?
סמדר נהב: הצלחנו עם שותפים.
סמדר נהב: אגב, בחדר הזה יושבים הרבה מהפרטנרים שלנו, מובילי תעשייה ערבים שתכירו ומובילי עמותות שמקדמות את הנושא הזה.
סמדר נהב: ההמלצות שלנו גם הן ממוקדות, זה לא שלא להגיד שכל ההמלצות מאוד חשובות, אלא אנחנו טוענים שאם ניקח את הניסיון שיש לנו עד כה, יחד עם השותפים העסקיים שלנו בנצרת, אנחנו יכולים להראות שהדרך של צופן, הדרך של הקמת היי טק ביישובים ערביים, תקדם מאוד את הנושא.
סמדר נהב: אני חוזרת לנתונים שהזכירו לפניי.
סמדר נהב: אנחנו מתמקדים בתחומים הטכנולוגיים.
סמדר נהב: בתעשיית ההיי טק הישראלית יש 85,000 עובדים.
סמדר נהב: הנתונים האלה נכונים לפי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ל-2009, כלומר אנחנו מדברים על נתונים של סוף 2008.
סמדר נהב: מן הסתם בשנתיים האלה קרה הרבה, אבל עדיין זה מייצג איזה שהיא תמונה מאוד משמעותית.
סמדר נהב: אז אנחנו רואים שאין שום פרופורציה בין מספר העובדים היהודים למספר העובדים הערבים.
סמדר נהב: יש טענה תמיד שאומרים 'אבל הם לא לומדים את מה שצריך', אז הגרף, שנראה כאן אפור, מציג את מספר האנשים שהם בוגרי מדעים מדויקים באוניברסיטאות הישראליות, וזה 2,500.
סמדר נהב: כלומר אנחנו רואים שרק שישית מתוכם, חלק שלהם, עובדים, בעוד שמעניין לראות שבתעשיית ההיי טק היהודית יש לנו 40,000 בוגרים, עשר שנים אחורה, אותן אוניברסיטאות, וכמובן יש הרבה יותר עובדים.
סמדר נהב: היחס הוא הפוך.
טלב אלסאנע: זה נתון חשוב, שהכשרה זה לא הסיבה.
סמדר נהב: במקרה הזה.
סמדר נהב: כמו שהעירו לפניי, אנחנו נדבר על זה, זה מדבר על הפוטנציאל.
סמדר נהב: כשמסתכלים, אם מוסיפים לבוגרי האוניברסיטאות, הפוטנציאל המיידי של אקדמאים ערבים שיכולים להיכנס לתעשייה, לטענתנו, הוא 5,000.
סמדר נהב: זה אם מרחיבים גם לבוגרי מכללות טובות.
מאיר שטרית: בתחום ההיי טק או השכלה אקדמית כללית?
סמדר נהב: כן, מועמדים מוכשרים לתחום ההיי טק.
מאיר שטרית: שלמדו היי טק.
סמדר נהב: מה זה למדו היי טק?
סמדר נהב: כן, כן.
מאיר שטרית: למדו תכנות, למדו---
סמדר נהב: אנחנו מרחיבים את זה גם לאנשים שלמדו מתמטיקה, פיזיקה, כימיה.
מאיר שטרית: הם לא יכולים לעבוד בהיי טק, הם צריכים לעבור הכשרה חדשה.
סמדר נהב: נכון וזה חלק מהתכנית שלנו, אבל ההכשרה היא מאוד מאוד קצרה.
מאיר שטרית: צריך לעבור הכשרה נוספת, כי אף אחד לא יקבל מישהו שלמד מתמטיקה לעבוד במחשבים, הוא לא יודע מה זה מחשב.
סמדר נהב: כולם יודעים מחשב.
מאיר שטרית: אני מתכוון 'לדעת מחשב', לא להדליק את המחשב.
סמדר נהב: הם כולם לומדים תכנות.
סמדר נהב: אני יכולה לדבר על זה יותר בפירוט, אבל אם מרחיבים את זה קצת מעבר לאלה שלמדו אלקטריק אנג'ירינג ומחשבים, אנחנו מדברים על בערך 5,000.
סמדר נהב: זה כולל, הרבה מהאקדמאים הערבים עשו את התארים שלהם בחוץ לארץ ויש שם בוגרים מאוד מאוד טובים.
מאיר שטרית: יש קורסים להסבות?
סמדר נהב: זה חלק מהפתרון, חלק ממה שצופן כרגע עושה בקטן ומה שאנחנו טוענים שהממשלה יכולה לעשות בגדול, עם עודף תקציבים, תיכף אני אגיע לזה.
סמדר נהב: אני אבל בכלל רוצה לדבר קדימה ולהגיד שברגע שהאקדמאים הערבים ייקחו את חלקם היחסי באוכלוסייה, אנחנו מדברים על פוטנציאל של 15,000.
סמדר נהב: זה כמובן לא מחר, זה בעוד שבע שנים, עשר שנים, לא יודעת, אבל זה פוטנציאל אמיתי שמגדיל בצורה משמעותית את כל המשאבים של ההיי טק בחברה הישראלית.
מאיר שטרית: איך החישוב נעשה?
סמדר נהב: 20% מהעובדים.
מאיר שטרית: מהעובדים היהודיים, זה מה שאת אומרת, חתכת 20%.
סמדר נהב: כן, אז כמובן זה לא מחר ולא מחרתיים, אבל בוא נגיד שברפואה ובמדעים הרפואיים אנחנו---
חנא סוייד: זה שואף לזה.
מאיר שטרית: תיאורטית הפוטנציאל לכאורה יכול להיות הרבה יותר גדול.
מאיר שטרית: גם אצל יהודים יכולים להיות עובדים לא 100,000, זה יכול להיות 200,000, וגם אצל ערבים יכול להיות לא 15,000 אלא 50,000.
מאיר שטרית: תלוי בנטייה.
מאיר שטרית: כלומר תיאורטית המספר הוא לא מגבלה.
מאיר שטרית: זה לא אחוז באוכלוסייה, תיאורטית אם היה מצב שאפשר להשתלב בקלות בהיי טק, יכול להיות שהרבה מאוד ערבים היו הולכים ללמוד היי טק כדי להשתלב בהיי טק, אז הפוטנציאל אולי היה יותר גדול.
סמדר נהב: יכול להיות.
סמדר נהב: אני כרגע מניחה שזה לפחות כמו הכלל של האוכלוסייה, בהנחה של שוויון.
סמדר נהב: אני רוצה לדבר על החסמים כי זה חשוב לצורך למה בחרנו בפתרון הזה ולמה אנחנו מאמינים שהדחיפה להקמת היי טק היא מאוד חשובה.
סמדר נהב: אני מדברת על שני מרחקים, אולי נתחיל מהגיאוגרפי שהוא ברור.
סמדר נהב: זה סוד גלוי שלאזרח ערבי יש בעיה לשכור דירה בתל אביב או רעננה.
סמדר נהב: כמו שאתה כבר אמרת קודם, התעשייה היא תובענית, אתה עובד עשר שעות ואז הם מוסיפים לזה שלוש שעות נסיעה יומיות, זה מאוד מאוד קשה.
סמדר נהב: האנשים הצעירים עושים את זה, ומיד כשהם מתחתנים הפתרון הוא לא בא בחשבון.
סמדר נהב: ויש את המרחק התרבותי, שאני רוצה להגיד כאן שהוא בעצם החסם בעיניי המרכזי שמונע.
סמדר נהב: הרי יש עמותות, ואנחנו היינו מתנדבים בהרבה מהן, שפועלות כבר הרבה שנים להוריד את החסמים, כולל קרן אברהם, כולל סיכוי, כולל המרכז היהודי-ערבי, שפעיל 20 שנה בתחום, וההצלחות היו מינימליות.
סמדר נהב: למה זה?
סמדר נהב: התעשייה הזאת היא מאוד הומוגנית, התעשייה הזאת, כמו כל תעשיית ההיי טק העולמית, גם מניסיון בעמק הסיליקון, כשיש לך מנהל כללי ישראלי הוא שוכר ישראלים, אם זה הודי, הוא שוכר הודים, התעשייה הזאת היא מאוד הומוגנית, בכלל בלי לקחת בחשבון את הבעיות הספציפיות בין ערבים ויהודים.
סמדר נהב: התעשייה הזאת קולטת בייחוד על ידי חבר מביא חבר, לערבים אין את שלב ההתחלה הזה וצריך להגיד שגם החינוך מבית.
סמדר נהב: כלומר אנחנו, הילדים שלנו שגדלים בתל אביב, או ברעננה, הילד גדל על התרבות ההיי טק, מה שבבית ערבי, ואגב בבית מפריפריה, כמו הדרום, גם יהודי לא גדל על זה.
סמדר נהב: כל הדברים האלה הם חסם מאוד מאוד גדול, ומה שאנחנו אומרים זה שצריך לפתור את החסמים האלה, אבל בואו לא נחכה בקידום הכלכלי של החברה הערבית עד שכל הבעיות האלה תיפתרנה.
סמדר נהב: לכן אני לא אדבר על הפוטנציאל של ההיי טק, זה נדון היטב כאן בנייר, אנחנו מדברים על ה-פתרון והפתרון אומר 'בואו נקים', וזה כןא תפקיד מאוד מרכזי של הממשלה והמוסדות של המדינה, 'בואו נקים תעשיית היי טק ביישובים ערביים'.
סמדר נהב: קודם כל זה עונה על שני החסמים, החסם הגיאוגרפי, ברור.
סמדר נהב: אדם נוסע חצי שעה או 20 דקות, או הולך ברגל למרכז של גליל או של מייטסופט, או מרכזים אחרים בנצרת, אבל הדבר השני, והוא מאוד חשוב, מטפל בנושא של המרחק התרבותי.
סמדר נהב: החברות שכבר הוקמו והחברות שמוקמות ביישובים ערביים הן בהובלה ערבית, גם יהודית כמובן, אבל הדומיננטי זה ניהול ערבי, ניהול של אנשי מקצוע ערבים, ששלושה אני רואה יושבים כאן, וזה החסם שפותר את ההומוגניות.
סמדר נהב: אני יודעת לקלוט צעיר ערבי, גם אם הוא מתבטא קצת פחות טוב, או מתבטא קצת פחות לפי הסטנדרטים שלי בראיון הטכנולוגי, או בראיון האישיותי וכולי.
סמדר נהב: מעבר לזה, אנחנו הצענו את הפתרון הזה כי אנחנו אומרים; יש שתי בעיות?
סמדר נהב: הנה הפתרון לשתיהן.
סמדר נהב: אבל אני רוצה להגיד שכמובן מיד נגזרים מזה הרבה יתרונות נוספים.
סמדר נהב: קודם כל לוועדה הזאת באופן ספציפי, אחד הדברים החמורים שקורים עם האקדמאים הערבים, וזה לא רק בהיי טק, זה גם ביו רפואה וכולי, הפוטנציאל שלא ממוצה.
סמדר נהב: זה פוטנציאל אקדמאי לא ממוצה.
סמדר נהב: הם גומרים בי איי והרבה פעמים מאסטר כי אין עבודה במקצועות האלה והם לא עובדים בהם, והמועמדים של צופן הם הרבה פעמים אנשים עם 3, 4, 7 ו-15 שנים שרצו להיות בתעשייה ולא התקבלו אליה.
סמדר נהב: הפוטנציאל הזה לא ממוצה היום לחלוטין ולמרות המספרים הטובים על תעסוקת אקדמאים, לדעתי אם מסתכלים על המספרים רואים שרובם הם בתת תעסוקה, כלומר עובדים אבל עובדים לא במקצוע שלהם.
יוסי כותן: זה אולי מצנן קצת את ההתלהבות של יושב ראש הוועדה שדיבר על בוגרי 16 שנות לימוד שמועסקים, כמו אצל היהודים, אבל הם בתת תעסוקה, הם לא עוסקים במקצועם, לא במה שהם למדו 5 שנים אוניברסיטה.
מאיר שטרית: זה נכון גם אצל היהודים.
יוסי כותן: הרבה פחות.
יוסי כותן: בסדרי גודל אחרים.
מאיר שטרית: הרבה מאוד אקדמאים עוסקים במקצועות אחרים לחלוטין.
מאיר שטרית: הקביעה המחקרית מוכחת לאורך כל הדרך, רוב האנשים שיש להם השכלה גבוהה, מוצאים---
יוסי כותן: יש פוטנציאל ל---
מאיר שטרית: יותר גדול, בהחלט.
סמדר נהב: זה דבר אחד.
סמדר נהב: הדבר האחר שהוא בעיה קשה, כמובן כולם מצטטים עכשיו את ה-OECD, היא היתה קיימת גם לפני זה, צמצום האבטלה באוכלוסייה הערבית.
סמדר נהב: דובר כאן על מכפיל של 4, 5 עובדים לעובד היי טק.
סמדר נהב: אנחנו מכירים יותר את המספר של 1, 3, של פי 2 עד 3 עובדים ביחס לעובדי היי טק.
סמדר נהב: בכל אופן זו תוספת תעסוקה, זה בייחוד תעסוקת נשים ואתם תראו את זה בהמלצות שלנו.
סמדר נהב: לדעתנו יש מקצוע שלם שאנחנו קוראים לו תומך היי טק, שאפשר להכניס בו נשים ערביות, אקדמאיות, וזה יהיה win-win-win.
סמדר נהב: כמובן עלייה ברמת ההכנסה בהיי טק, הממוצע הזה של 5,000 יכול להיות מתחת למינימום, הוא לא הממוצע בשום אופן וחיזוק הקיימות הכלכלית של היישובים הערביים.
סמדר נהב: אני חושבת שחלק גדול מהיכולת לדבר בגובה העיניים בין שתי החברות, היהודית והערבית, תלוי בזה שיהיה חוסן כלכלי גם לחברה הערבית.
סמדר נהב: אני רוצה להגיד שבעזרת שותפינו כאן, יושב כאן מר אינאס סעיד, מנהל כללי של סופטוור, ואחרים.
סמדר נהב: אני רוצה להגיד שבעזרת חברים שלנו מהמגזר העסקי, הפרטי, אנחנו יכולים להגיד שזו לא תיאוריה, יש לנו הוכחת היתכנות.
סמדר נהב: אנחנו פעילים שנתיים, בנצרת והסביבה, ואני קצת מכלילה את זה, מדברת על תעשייה שמעסיקה בייחוד אנשי היי טק ערבים, אפשר לדבר על גידול של למעלה מ-150 מקומות עבודה חדשים בהיי טק.
סמדר נהב: צופן עצמה, וזה קשור למה שאנחנו עושים, סיימה ארבעה מסלולי סטז'.