GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נאוה בן צבי: מעבר למה שאמר כבוד היושב ראש, יש לומר שמדע הוא תרבות וחלק מתרבות האדם, המקום שבו עושים קישורים.
נאוה בן צבי: הדבר הטבעי ביותר הוא לחבר מוזיאון לתעשייה מנהיגה ומצליחה כמו "אינטל", ברמה הלאומית והעולמית, ויחדל חשוב איך מכבדים נוער על סקרנותו ושאילת השאלות.
נאוה בן צבי: באנו לחגוג את בר המצווה שלנו, שכן אנחנו מתסכלים על חלומות וחידושים כבר שלוש עשרה שנים.
נאוה בן צבי: אנחנו שולחים את אותם נערים לתחרויות ועשיות ברחבי העולם, ואנחנו מאוד גאים בהם כי הם מה שאנחנו מנשים לעשות מהעולם שלנו – יותר טוב, יותר חושב ויותר מכבד.
נאוה בן צבי: אנחנו מודים לאנשי אינטל השותפים שלנו וכן אני מודה לאנשי האקדמיה שהם השופטים בתחרויות שלנו.
נאוה בן צבי: אני רוצה להודות למשרד החינוך ולמוזיאון המדע.
מאיר שטרית: פרופסור בן צבי, את יוצאת מתוך הנחה שכולם מודעים לתחרות, אבל אנחנו לא.
מאיר שטרית: זה הזמן להציג את התחרות לחברי הכנסת ולציבור הרחב.
מאיר שטרית: רצוי להציג כיצד ואיפה פועלת התחרות, מה השלבים ומי משתתף.
נאוה בן צבי: אני אבקש מפרופסור חנוך גוטפרוינד שהוא בין השאר יושב ראש חבר השופטים שלנו והיה נשיא האוניברסיטה העברית, להציג בפניכם את התחרות.
חנוך גוטפרוינד: כפי ששמענו מפרופסור בן צבי, התחרות מתקיימת זו השנה השלוש עשרה, זהו מפעל מפואר שמגיע לבגרות ויש לו כבר מסורת ועושה היסטוריה רב הישגית.
חנוך גוטפרוינד: אני מברך את וועדת המדע והטכנולוגיה של הכנסת, שממשיכה מסורת שהתחילה לא מזמן לקיים ישיבה מיוחדת של הוועדה לכבוד הנבחרת של המדענים והפתחים הצעירים שנמצאים כאן.
חנוך גוטפרוינד: שיא התחרות הזו ביום אחד בו מתקיים השיפוט, ועל זה אומר כמה מלים, אבל היא לא אירוע חד פעמי של יום אחד.
חנוך גוטפרוינד: המפעל נמשך למשך מספר חודשים, החל מפרסום במערכת החינוך על תחילת התחרות, דרך שיפוט וסינון מוקדמים של בערך מאה וחמישים פרויקטים.
חנוך גוטפרוינד: השנה אפילו היו מאתיים פרויקטים שהוגשו לשיפוט.
חנוך גוטפרוינד: כארבעים בערך מגיעים לגמר, כך שכל מי שכאן הוא כבר במובן מסוים זכה.
חנוך גוטפרוינד: מדובר על גילאי י"א-י"ב.
חנוך גוטפרוינד: התחרות היא של מדענים ומפתחים צעירים, שיכולים להגיש פרויקטים בכל התחומים של מחקר, חיפוש הדעת וההבנה, שעל סדר היום האקדמי - טכנולוגי של עולם הידע והתרבות.
חנוך גוטפרוינד: יש עבודות במדעים, מדעים מדויקים, טכנולוגיה, מדעי החברה, מדעי הרוח.
חנוך גוטפרוינד: בין הזוכים בשנים עברו היו עבודות בכל תחומי הידע, ולאו דווקא פיזיקה, ביולוגיה או טכנולוגיה.
חנוך גוטפרוינד: היו זוכים במדעי הרוח, היסטוריה, ואפילו חקר שירה לפני מספר שנים.
חנוך גוטפרוינד: זוכים שלנו שנשלחים לתחרויות בינלאומיות מצליחים לייצג אותנו בצורה מרשימה ביותר.
חנוך גוטפרוינד: שנה שעברה הייתה הצלחה מאוד מיוחדת כאשר כמעט כל מי שנשלח חזר לארץ עם פרס או ציון לשבח.
חנוך גוטפרוינד: שיא התחרות השנה יתקיים בעשרים ורביעי במרץ, וזהו יום השיפוט.
חנוך גוטפרוינד: מתוך העבודות שמיוצגות כאן, צוות השופטים, שנמצאים בו אנשים ממספר גדול של מוסדות ההשכלה במדינת ישראל שמכסים את כל התחומים שמיוצגים בתחרות, צריכים לגשת לעבודה ולהחליט מי המצוינים ביותר מבין המצוינים.
חנוך גוטפרוינד: מי שזוכה מקבל את הפרס, וזאת גם מסורת שמתקיימת במעמד נשיא המדינה ובביתו.
חנוך גוטפרוינד: זאת התחרות ואתם תבורכו על כך שאתם מארחים אותנו כאן.
מאיר שטרית: תודה רבה, נמצאים איתנו חברי הכנסת חברי הוועדה אברהם מיכאלי, יולי תמיר ואיתן כבל.
מאיר שטרית: הם שותפים בישיבה וכל אחד יציג נושא מסוים.
מאיר שטרית: נתחיל בתלמידים עצמם שיציגו כל אחד את הפרויקט שלו שנמצא בתחרות.
מאיר שטרית: ראשון יציג את הפרויקט שלו יונתן באוך, בנושא מערכת לניקוי קירור תעלות מי קירור בתחנות כוח.
מאיר שטרית: אני מבקש שכל תלמיד יציג את הפרויקט שלו, מאיזה בית ספר הוא ובאיזו כיתה.
יונתן באוך: אני יונתן באוך, חברי הצוות שלי הם עמרי ואיתי שיושבים בקהל.
יונתן באוך: אנחנו מגיעים מבית הספר המשותף "חוף הכרמל" במעגן מיכאל, והפרויקט שלנו מנסה לפתור בעיה שנוצרה בתחנות חשמל ברחבי העולם.
יונתן באוך: החשמל מיוצר באמצעות טורבינות המונעות על ידי קיטור הנוצר ממים מזוקקים.
יונתן באוך: בישראל, לשם קירור הקיטור יש צורך בשאיבת מים מהים באמצעות תעלות עצומות שמביאות כמויות אדירות של מים, והבעיה היא שאורגניזמים ימיים מצטברים על התעלות ובכך מקטינים את הספיקה שלהם.
יונתן באוך: נפגשנו עם מספר נציגים של החברה, ביניהם הלל רייז, ענת גלזר ואהוד צוצקובר, בעלי תפקידים בכירים שמאוד עזרו לנו.
יונתן באוך: למעשה, שבעים ואחד אחוזים מהחשמל שנוצר בעולם, מעורר את הבעיה הזו בין אם מדובר בתחנות גרעיניות, תחנות פחם או גז.
יונתן באוך: בישראל הפעילות של הגנראטור מופסקת אחת לארבעה עשר חודשים למשך שבועיים, הפסד שמוערך בשלוש מאות ושלושים אלף דולר לשעה, כלומר סך הכול מאה ועשרה מיליון דולר לתעלה – רק בתחנת "אורות רבין".
יונתן באוך: על התעלה מצטברים כל מיני אורגניזמים שאני לא אפרט עליהם כרגע, ולמערכת שלנו יש כמה חלופות – ביניהם אנטי-פאולינג (Anti-fouling) שפועל בכמה מישורים.
יונתן באוך: הוא מחליק את התעלות ומונע הצטברות של אורגניזמים, ושנית הוא פועל במישור הכימי-ביולוגי.
יונתן באוך: החומר קולט רעלנים שהבעיה איתם שהם פוגעים לא רק בפאולינג עצמו, שנגדו מנסה החברה להתמודד, אלא גם בדגת הים שנמצאת בסביבה.
יונתן באוך: המטרה שלנו היא למנוע את ההפסקה של הפעילות הרציפה של התעלות לארבעה עשר ימים, באמצעות מניפולאטור שיסיר בצורה מכאנית את האורגניזמים בשלב שלפני שהם יוצרים מושבות גדולות שקשה להסיר אלא בהפסקת הפעילות של התעלות.
יולי תמיר: אתה יכול להסביר מה זה מניפולאטור?
יונתן באוך: מדובר בזרוע פשוטה, יש לנו את הדגם כבר מוכן, בנינו דגם ואנחנו בודקים את היעילות שלו ומשפרים אותו בעזרת דימוי פעילות התעלה ויצירת האורגניזמים במעבדה.
יונתן באוך: מערכת זו תהיה מורכבת בעיקרה ממעין מברשת שתסיר את האורגניזמים ותוספות נוספות.
מאיר שטרית: אני מבין שהמים שבים לים באמצעות צינורות.
מאיר שטרית: המים יוצאים דרך אותן תעלות, אבל אתם מדברים רק על התעלות של המים הנכנסים.
מאיר שטרית: מדוע במים שיוצאים אין הצטברות של אורגניזמים?
יונתן באוך: הטמפרטורה היא שונה, והמים שנכנסים לתעלות עוברים סימון שכל אורגניזמים שייכנס לתעלה ששואבת המים יושמד, בגלל הטמפרטורה ובגלל המסננים.
מאיר שטרית: השאלה שלי היא מדוע החלטתם להתמקד בתעלה הנכנסת ולא על היוצאת?
יונתן באוך: הקיטור הוא מים מזוקקים.
יונתן באוך: המים שנשאבים מהים, נשאבים לקירור הקיטור.
יונתן באוך: האורגניזמים מסוננים לפני שהם מגיעים למערכת אחרת היה בלאי גדול במערכת הקירור.
מאיר שטרית: בדקתם את האופציה לנקות באמצעות כימיקלים?
יונתן באוך: החומר כיום הוא אנטי-פאולינג, צבע בצורת נוזל.
יונתן באוך: הוא מפריש כימיקלים רעילים שהבעיה איתם שהם פוגעים גם בדגה ולא רק באורגניזמים.
מאיר שטרית: יש למישהו שאלות?
מאיר שטרית: אני מודה מאוד ליונתן ומאחל לך בהצלחה בתחרות.
מאיר שטרית: נעבור ליערה שריג-שמואלי, שהנושא שלה הוא מעשיות קלאסיות ומודרניות והשפעתן על סטריאוטיפים מגדריים אצל ילדים.
יערה שריג-שמואלי: אני יערה מקריית חינוך על שם יצחק רבין במזכרת בתיה.
יערה שריג-שמואלי: מעשיות למעשה משמשות כסוכן חברות, דרכן ילדים יכולים ללמוד על תפקידי המינים בחברה, ומבינים אילו תכונות לשייך לבן ואילו לבת, שאלו למעשה הסטריאוטיפים המיניים.
יערה שריג-שמואלי: לאותם סטריאוטיפים יש מצד אחד פונקציות חיוביות ומצד שני יכולים ליצור שיפוט מוטעה.
יערה שריג-שמואלי: מעשיות קלאסיות הן כל המעשיות הרגילות שכולנו מכירים כמו "סינדרלה" או "שלגיה".
יערה שריג-שמואלי: האישה למעשה מוצגת בצורה דיכוטומית – האישה הטובה מוצגת כחלשה, צייתנית, פאסיבית ושאינה שולטת בגורלה, והאישה הטובה היא המכשפה ויש לה גורל אכזרי.
יערה שריג-שמואלי: הגמול ה - "נהדר" של הנסיכה הטובה הוא להתחתן, וזוהי הגשמתה העצמית ומטרתה היחידה.
יערה שריג-שמואלי: הגבר מוצג כשולט בגורלו, חזק ועצמאי – וזה יוצר תפיסה מוטעית.
יערה שריג-שמואלי: הבנות לומדות שכדי להיות טובות הן צריכות להיות חלשות ועדינות ולחכות לגבר שיציל אותן.
יערה שריג-שמואלי: מעשיות מודרניות הן המעשיות שעושות שבירה של אותם סטריאוטיפים ומנסים להציג תפיסה שווה של המינים – הנסיך יכול להיות חלש ועדין והנסיכה יכולה להציל אותו מהדרקון.
יערה שריג-שמואלי: יש מעשיות שהאישה ככה, ויש שאחרות, אבל בעיקרון מציגים שיתוף פעולה בן הגבר לאישה.
יערה שריג-שמואלי: במחקר שלי בדקתי השפעה על סטריאוטיפים אצל ילדים.
יערה שריג-שמואלי: אצל ילדים קטנים הם בדרך כלל יותר נוקשים, וככל שהם מתפתחים הם נעשים גמישים יותר ובעלי יותר יכולת לעשות אינטגרציה בין מידע חדש וסטריאוטיפים.
יערה שריג-שמואלי: במחקר לקחתי מאה עשרים ושניים ילדים בכיתות ג' ו-ה'.
יערה שריג-שמואלי: חילקתי אותם לשתי קבוצות, לאחת הקראתי מעשייה קלאסית – "הנסיכה והעדשה", ולקבוצה השנייה הקראתי את המעשייה המודרנית "האגדה החדשה על הנסיכה והעדשה".
יערה שריג-שמואלי: אגדה אחת מודרנית ומציגה את הנסיכה בתור אחת שברחה מהבית.
יערה שריג-שמואלי: יש שני סוגים של אגדות מודרניות – אלו הבונות סיפור חדש לגמרי, ואלו המציגות סיפור קיים בצורה שוויונית יותר.
יערה שריג-שמואלי: לאחר שהקראתי לילדים את האגדות, זו הקלאסית וזו המודרנית, חילקתי להם שאלוני עמדות אנונימיים שבדקו יחס לתכונות של שני המינים וגם את תפקידי המין.
יערה שריג-שמואלי: בדקתי את סכום התשובות השוויוניות בהם אמרו שהתכונה מתאימה גם לבנות וגם לבנים באותה מידה.
יערה שריג-שמואלי: התוצאות היו שמעשיות קלאסיות מחזקות תפיסה סטריאוטיפית אצל ילדים, ואילו אגדות מודרניות באמת מעצבות תפיסה יותר שוויונית, כאשר ילדים בכיתה ג' הושפעו יותר מסוג המעשייה מאשר ילדים בכיתה ה'.
יערה שריג-שמואלי: המסקנות שלי היו שצריך להעלות מודעות לחשיבותן של מעשיות מודרניות וקלאסיות, כי אם למעשיה יש השפעה כה רבה על תפיסה סטריאוטיפית יש ליצור יותר מודעות להכרת המעשיות המודרניות כדי שתהיה השפעה ארוכת טווח על הילדים.
יערה שריג-שמואלי: באגדה המודרנית הנסיכה ברחה מהבית והמצבר של האוטו שלה התקלקל, אז היא באה להעביר את הלילה בבית הנסיך.
יערה שריג-שמואלי: שמים לה את העדשה והיא קמה בבוקר שמחה ומאושרת וכששואלים אותה אם היא ישנה טוב – היא אומרת שבלילה היה לה קשה לישון עד שהיא הוציאה את העדשה שהייתה לה מתחת לכרית.
יערה שריג-שמואלי: הנסיך אומר "את נסיכה אמיתית!!
יערה שריג-שמואלי: אני מוכן להתחתן איתך".
יערה שריג-שמואלי: הנסיכה עונה שהיא לא רוצה להתחתן, כי בדיוק בגלל זה היא ברחה מהבית.
יערה שריג-שמואלי: אז אח הנסיך אמר לה שאם היא מוכנה, הוא רוצה לקיים איתה חיים שוויוניים של שותפות, היא מסכימה והם שניהם יוצאים במכונית.
מאיר שטרית: הנציג הבא יהיה דימה לקטיוזוב, שידבר על טיהור מים באמצעות קרני אולטרא-ויולט של השמש.
דמיטרי לקטיוזוב: שמי דימה, את הפרויקט שלי עשיתי יחד עם חברתי ניקול ובהנחיית מר ראובן דינוביץ', שהוא נוכח כאן.
דמיטרי לקטיוזוב: אנחנו מבית הספר "שרת" בנתניה.
דמיטרי לקטיוזוב: עוד בתחילת הדרך החלטנו שהפרויקט יעסוק בטיהור מים, וזאת מכיוון שכיום, כידוע, קיים מחסור בצריכה של מים ראויים לשתיה.
דמיטרי לקטיוזוב: בעיקר במדינות העולם השלישי נוצר צורך שמדינות מתפתחות אינן מסוגלות לפתח תשתיות להנגשת המים אל האוכלוסייה.
דמיטרי לקטיוזוב: החלטנו להשתמש באנרגיה "ירוקה", שהיא חינמית והיא קרינת השמש.
דמיטרי לקטיוזוב: בשלב הבא, אחרי שהחלטנו לעסוק בנושא המים, עברנו לשלב המחקר בו מצאנו מודל אנליטי שמתאר את הקשר בין הגורמים השונים כגון כמות קרינה וטמפרטורת המים, והצלחנו להרכיב מודל חדש שמתאר באופן מדויק יותר מה יהיו אחוזי הטיהור של המים כתלות בזמן, בטמפרטורה וברמת הזיהום.
דמיטרי לקטיוזוב: כתוצאה מבניית המודל, הצלחנו להגיע למסקנות שבניית המערכת היא אפשרית ועברנו לשלב הפיתוח.
דמיטרי לקטיוזוב: המערכת שאנחנו מפתחים מורכבת ממפל טיפות.
דמיטרי לקטיוזוב: השיטה כיום לטיהור מים, בעיקר במדינות העולם השלישי נקראת "שיטת סודיס" (SODIS).
דמיטרי לקטיוזוב: מניחים כמויות מים קטנות בין ליטר לשני ליטר, וחושפים לשמש.
דמיטרי לקטיוזוב: בעזרת המודל הגענו למסקנה שככל שגוף המים יותר קטן, יעילות הטיהור יותר גדולה, ולכן השימוש בטיפות יותר טוב מאשר בגופי מים גדולים יותר.
דמיטרי לקטיוזוב: המערכת נראית כמפל בגובה קבוע, כשמים מזוהמים מוזרמים למערכת ולאחר שלב החשיפה לשמש המים יאגרו במיכל אגירה ויוזרמו אל הים.
דמיטרי לקטיוזוב: בנוסף לתכנון המערכת, בנינו ממשק סימולאטור שמתאר באופן תיאורטי את אחוזי הטיהור המשוערים, ואנחנו גם מקווים שינקטו בגישות דומות כדי לפתח תשתיות יותר יעילות לטיהור מים, במיוחד במדינות העולם השלישי.
איתן כבל: הבדיקה היא במודלים קטנים, ומה קורה במעבר למודלים ענקיים?
איתן כבל: האם זה משתלם מבחינת עלות ותועלת?
איתן כבל: כמה שטח אמור פרויקט כזה לתפוס?
דמיטרי לקטיוזוב: מבחינה כלכלית, לפרויקט יש עדיפות לעומת מערכות שקיימות כיום, מכיוון שההשקעה היא חד פעמית בבניית המערכת, והמערכת משתמש ללא הפסקה בקרינת השמש, שהיא מקור בלתי מתכלה.
דמיטרי לקטיוזוב: לגבי מימדי המערכת, אנחנו מנסים לבנות דגם שמפל הטיפות בו הוא מטר עד מטר וחצי, וככל שהמימד גדול יותר זמן החשיפה ארוך יותר ולכן הטיהור יותר טוב.
דמיטרי לקטיוזוב: אנחנו מקווים שהמודל יימצא יעיל וניתן לפתח מערכת בגדלים יותר גדולים מכך והיעילות תגבר.
איתן כבל: לאילו רמת טיהור אתם חושבים שאתם מסוגלים להגיע?
דמיטרי לקטיוזוב: לגבי אחוזי הטיהור, הגענו למסקנה שבהנחה והמים לא יהיו נקיים עד כדי שיהיו ראויים לשתייה ישנה אפשרות של סירקולציה, כלומר הזרמה שוב לתחילת התהליך מה שלוקח מספר דקות בלבד, ואז יתקבלו מים נקיים.
מאיר שטרית: יש עוד שאלות למישהו?
מאיר שטרית: הנציגה הבאה היא עדי פרידמן, שהפרויקט שלה עוסק בפיתוח תחליף לדיסק פגום על בסיס פולימרים חכמים.
עדי פרידמן: אני עדי פרידמן מתיכון לאו-בק חיפה, ואני עשיתי לבד את העבודה, בנושא פיתוח תחליף לדיסק פגום על בסיס פולימרים חכמים.
עדי פרידמן: בחרתי את הנושא כיוון שלאבי יש פריצת דיסק בגב, ומסתבר שהוא לא לבד – מדובר בבעיה אורטופדית מאוד נפוצה.
עדי פרידמן: הדיסק הטבעי בנוי משני חלקים, בחלקו החיצוני יש סחוס קשיח שעשוי מסיבים, ובחלקו הפנימי יש סחוס ג'לי שהוא הרבה יותר רך.
עדי פרידמן: לפעמים מפעילים על עמוד השדרה מעמס גדול מכפי שהוא יכול לשאת, והחלק הג'לי פורץ החוצה וקורע את הסיבים – לתופעה הזו קורים פריצת דיסק.
עדי פרידמן: במקרה הגרוע, הג'לי יוצא החוצה ולוחץ על חוט השדרה וגורם לדלקת מקומית.
עדי פרידמן: במקרה החמור יותר, נגרם חסר נוירולוגי.
עדי פרידמן: היום ישנם שני ניתוחים נפוצים – ניתוח קיבוע, בו מכניסים קיבוע בין שתי החוליות כך שחוסמים כל תנועה אפשרית של הדיסק, וניתוח שני הוא קיצוני יותר, ניתוח בו מכניסים שתל של מכתש ועלי שנותק ממפרק הירך, שנותנים לדיסק חופש יתר.
עדי פרידמן: במקום ארבע מעלות הוא יכול להסתובב מאה ושמונים וזה מביא לשחיקה מואצת של המפרקים של אותה חוליה.
עדי פרידמן: כמו כן, הניתוחים הללו כרוכים בסיכונים רבים, גם מכיוון שבדרך כלל נכנסים מהבטן או מהצוואר, ויש סיכונים רבים כמו הידבקות רקמות אחרי הניתוח.
עדי פרידמן: מטרתי הייתה למצוא דרך לשיקום הדיסק בפעולה שתהיה כמה שפחות כירורגית – והגעתי למסקנה שצריך להשתמש בחומר ביו-סינתטי.
עדי פרידמן: החומר הסינתטי הינו הידרו-ג'ל חכם, כלומר שיש לו רגישות לטמפרטורה – בטמפרטורת הגוף הוא במצב צבירה מוצק, ובטמפרטורה נמוכה הוא במצב נוזל.
עדי פרידמן: פולימר ביולוגי הוא החלבון, הכנסתי חלבון מסוג פיברינוגן לתמיסת הפולימר.
עדי פרידמן: החלבון אחראי על רקמת סחוס חדשה.
עדי פרידמן: שילוב שני החומרים מאפשר כניסת החומר לגוף בעזרת מזרק במקום ניתוח, ישירות לדיסק הפגוע, למלא אותו.
עדי פרידמן: כשהפולימר מגיע לאתר הפגוע הוא מתחמם ומתקשה, ומתחיל תהליך התהוותו באתר ההשתלה.
עדי פרידמן: התאים של הסחוס מתחילים להידבק ולגדול עליו, ללא צורך בניתוח להוציא את הפולימר מפני שהוא מתכלה.
עדי פרידמן: החשיבות היא שיהיה ניתן להפחית מהסבל של הסובלים מפריצת דיסק בגב.
מאיר שטרית: חומר שנכנס לגוף לא נהיה גורם זר?
מאיר שטרית: הגוף לא דוחה אותו?
עדי פרידמן: השתמשו בפולימר זה בעבר, והתוצאות היו שהוא נקלט בגוף והגוף קיבל אותו.
עדי פרידמן: כמו כן, הפולימר עשוי ממים שכן הוא הידרו-ג'ל, והמים נספגים בגוף.
אברהם מיכאלי: כבר משתמשים בזה ברפואה?
עדי פרידמן: כן, אבל המטרה שלי היא שתגדל רקמת סחוס חדשה.
עדי פרידמן: כיום שמים פולימר שנשאר בגוף ויש סכנה שהגוף ידחה אותו.
עדי פרידמן: ההידרו-ג'ל מתכלה בגוף ולכן אני מציעה להשתמש בו.
דניאל הרשקוביץ: אתם עובדים על כך עם רופאים?
עדי פרידמן: עבדתי עם דוקטורנט לכימיה מהטכניון, עשינו את כל הניסויים בתנאי המעבדה.
מאיר שטרית: אני רוצה לשבח את כל הנציגים על הרעיונות ועל הדרך בה אתם נכנסים לעובי הקורה ובודקים את הפרויקט.
מאיר שטרית: זה מצביע על האפשרויות הבלתי נגמרות למחקרים מדעיים, שככל שאנחנו חוקרים יותר אנחנו מגלים שאנחנו יודעים פחות – כפי שקהלת אמר "מרבה ידע מרבה מכאוב".
מאיר שטרית: על פי סדר הדברים, אנחנו נכנסים למסלול פאנלים שבו חברי הכנסת ידברו.
מאיר שטרית: אני נותן לשר המדע לדבר ראשון ויש לנו הזדמנות לשמוע אותו, שהוא עצמו מתמטיקאי ומדען ידוע.
דניאל הרשקוביץ: קודם כל, ברכות לכולם.
דניאל הרשקוביץ: הגמרא מספרת שכאשר יצאו גזרותיו של המן, מרדכי פגש ילדים ברחוב, ואמר לכל אחד מהם "פסוק לי פסוקך".
דניאל הרשקוביץ: כשכל אחד אמר פסוק, הוא שמח שמחה גדולה כשהוא ראה ששם העתיד של עם ישראל.
דניאל הרשקוביץ: היום זוהי הזדמנות יוצאת מן הכלל לראות את העתיד שלנו, שכן ההון האנושי הוא המחצב היחידי שיש לנו.
דניאל הרשקוביץ: אני רוצה לעסוק במגמות החדשות במדע ובטכנולוגיה.
דניאל הרשקוביץ: אחד הדברים שמאפיינים את דורנו, ואולי דורנו יותר מכול דור אחר, זו התרחבות בסיס הידע שהיא תופעה עולמית.
דניאל הרשקוביץ: אחד הדברים שמאפיינים את המדעים היא שדור לא ממציא את הגלגל מחדש אלא מוסיף נדבך על הקומות שנבנו על ידי הדורות הקודמים וכך מתפתח עולמנו.
דניאל הרשקוביץ: לכן, בסיס הידע האנושי מתרחב כל הזמן.
דניאל הרשקוביץ: מה שמאפיין מאוד את דור המחשוב הוא התרחבות הנגישות, דהיינו היום הנגישות לידע היא רחבה יותר.
דניאל הרשקוביץ: אחת הדוגמאות הקלאסיות היא כמובן האינטרנט או אמצעי המחשוב השונים.
דניאל הרשקוביץ: כתוצאה מכך, האפקטיביות של בסיס הידע הרחב גדלה.
דניאל הרשקוביץ: בצד היתרון הגדול הזה, יש גם חיסרון.
דניאל הרשקוביץ: אחד החסרונות או אולי חסרון שיש בו יתרון, הוא שכשאדם רוצה להעמיק בדבריו, מטבע הדברים זה מצר מאוד את התחום שבו הוא מעמיק.
דניאל הרשקוביץ: לכן אנחנו רואים תופעה במדעים רבים, למשל דוגמה אחת מעולם הרפואה – פעם היו פונים לרופא לכל בעיה, ולאחר מכן הייתה הפרדה בין התחומים.
דניאל הרשקוביץ: היום כשלאדם יש בעיה הוא לא ילך לאורטופד כללי אלא לאורטופד ספציפי כמו כף היד.
דניאל הרשקוביץ: החלו התמחויות צרות מאוד, מכיוון שהבסיס התרחב וניתן להעמיק הרבה יותר בתחום מסוים מאשר בעבר.
דניאל הרשקוביץ: דוגמה מתחום עולם המתמטיקה – המתמטיקה של פעם הייתה כללית מאוד, ורק אחר כך הייתה הבחנה בין התחומים השונים.
דניאל הרשקוביץ: היום, גם בתוך התחומים יש הבחנות.
דניאל הרשקוביץ: כשאתה מתמחה בתחום מסוים, זה בא על חשבו היכרות עם תחומים אחרים.
דניאל הרשקוביץ: מצד אחד זה יתרון, כי ניתן להעמיק בתחומים, ומצד שני זה חיסרון מפני שזה בא על חשבון ראיית התמונה הכוללת.
דניאל הרשקוביץ: לכן, אחת המגמות החדשות במדע היום, שהיא ברוכה, היא התפתחות המדעים הרב-תחומיים, אינטר-דיסציפלינאריים.
דניאל הרשקוביץ: אחת הדוגמאות הקלאסיות היא תחום הנאנוטכנולוגיה.
דניאל הרשקוביץ: היום נפגשים שם הכימיה, ביולוגיה, פיזיקה, הנדסאות למיניהן וזה דבר מדהים.
דניאל הרשקוביץ: פתאום נפרצים אופקים חדשים, האמירה ש-"השמיים הם הגבול" מקבלת תוקף משמעות.
דניאל הרשקוביץ: זה בא לידי ביטוי גם בחלק לא מבוטל מהמחקרים היום – אנשים מביאים תחומים ומחברים תחומים שונים.
דניאל הרשקוביץ: הכיוון השני של מחקרים מדעיים גם בו אני רואה חשיבות רבה.
דניאל הרשקוביץ: במדע מנסים לעשות ספקולציות כדי להיטיב ולשפר את חיינו, והמודעות גברה בשנים האחרונות להבנה שהמניפולציות שצריך לעשות צריכות לזרום עם הטבע ולהתחבר אליו, ולא ללכת נגדו.
דניאל הרשקוביץ: הכוונה היא לאיזון עדין בין גורמים שונים, כמו אקולוגיה, וכשהאיזון מופר אולי פותרים בעיה אחת אבל יוצרים בעיות קשות אחרות.
דניאל הרשקוביץ: התחממות כדור ארץ, שיש מחלוקות בין הפיזיקאים והאסטרו-פיזיקאים אם זה תוצאה של מעשי האדם או לא, אבל יש דברים שהם ברורים שהם תוצאת מעשי האדם.
דניאל הרשקוביץ: התפתחות התעשייה והטכנולוגיה מביאה תופעות קשות של זיהום אוויר, שיוצר בעיות קשות שיכולות להיות עוד יותר קשות ממה שמנסים לפתור.
דניאל הרשקוביץ: נושא קלאסי להפרות איזון בטבע הוא יצירת אנרגיה – העולם התמקד במציאת חומרי בערה שיהפכו לפולטי אנרגיה.
דניאל הרשקוביץ: הליכה עם הטבע כפי שעשו כאן היום עם האנרגיה המתחדשת, היא לקחת את האנרגיה הזמינה ולא את האנרגיה העצורה.
דניאל הרשקוביץ: הדוגמה הקלאסית היא אנרגיה סולרית, אבל יש מקורות שונים – רוח, גלים, ומקורות ביולוגיים יוצרי אנרגיה.
דניאל הרשקוביץ: הרעיון הוא לא לחפש את האנרגיה באופן מלאכותי הנוגד את הטבע, אלא לזרום עם הטבע ולחפש איך אנחנו יכולים לעשות את המניפולציה באופן שאינו מפר את האיזון בטבע.
דניאל הרשקוביץ: דוגמה קטנה נוספת היא מה שקורה בתחום מדעי החיים – הליכה נגד הטבע מול הליכה עם הטבע היא מה שקורה בתחום השתלת האיברים.
דניאל הרשקוביץ: המערכת החיסונית שלנו דוחה איברים זרים, כשמשתילים איבר במקום איבר פגום אחת הבעיות הקשות היא בעיות דחייה, ואז נותנים תרופות שלא מאפשרות דחייה אבל מדכאות את המערכת החיסונית ולכן פועלות נגד הטבע.
דניאל הרשקוביץ: נוצרות בעיות קשות אחרות, והרבה מהחולים מתים – על כך אומרים "הניתוח הצליח והחולה מת".
דניאל הרשקוביץ: היום מחפשים בעולם הרפואה את הדרך לזרום עם הטבע, לנסות לחקות מניפולציה של הטבע בנושא תאי גזע, ביצירת רקמות שמקורם בתאי גזע של האדם עצמו ולכן אלו רקמות שמתאימות לגופו.
דניאל הרשקוביץ: ניתן לתכנת את אותם תאים בהנדסה גנטית כדי לפתח כל קרמה שהיא.
דניאל הרשקוביץ: שתי המגמות בהן עסקתי היא המגמה של מדעים רב-תחומיים, והמגמה השנייה היא נושא של ללכת עם הטבע ולא נגדו, כפי שהדברים באו לידי ביטוי גם בחלק מהפרויקטים שהוצגו שם.
מאיר שטרית: אני מודה לשר המדע, אם יש למישהו שאלות בכל נושא רלוונטי זה הזמן.
מאיר שטרית: השר דיבר על כך שהשמיים הם הגבול.
מאיר שטרית: אחד המדענים אמר פעם ששמיים כחולים צועקים מיליארדי קרני אור שבורות בלעג, כלומר השמים כחולים רק מפני שהקרניים של השמש נשברות.
מאיר שטרית: יש למישהו שאלות לשר המדע?
יונתן באוך: נשמע שכבוד השר תומך במחקר תאי הגזע, מה נעשה בארץ בתחום?
דניאל הרשקוביץ: מדינת ישראל היא אחת המובילות בעולם בחקר תאי הגזע.
דניאל הרשקוביץ: בארצות הברית, שדווקא לה יש הכי הרבה משאבים, מסיבות דתיות לא חוקרים את הנושא – הנשיא הקודם ג'ורג' בוש התנגד למניפולציה של הבריאה כביכול.
דניאל הרשקוביץ: הנשיא אובמה, הנשיא הנוכחי של ארצות הברית, עושה אפליה מתקנת ומזרים המון משאבים לחקר תאי הגזע.
דניאל הרשקוביץ: בארץ יש מספר קבוצות שעוסקות בתחום – גם באוניברסיטאות וגם בתעשייה.
דניאל הרשקוביץ: הגיעו כבר להישגים גדולים כמו שהצליחו לגדל קרמת לב פועמת, והדברים יכולים לעשות מהפכה בתחום.
דניאל הרשקוביץ: התפתחות רקמות וצמיחת תאים מעוררים בעיה – כשמדובר בתאי גזע עובריים, אין בקרה שמפסיקה את הגידול ואז מתעוררת בעיה של צמיחת גידולים סרטניים.
דניאל הרשקוביץ: אגב, הבעיה הזאת לא קיימת בגידול מתאי גזע המופקים ממח העצמות.
דניאל הרשקוביץ: יש היום התקדמות גדולה, אם כי בתחום המסחרי עדיין לא מספיק.
דניאל הרשקוביץ: יש כמה חברות שעוסקות בניסיון למצוא תרופה או לפחות מזור חלקי למחלת ה-A.L.S (טרשת אמיוטרופית לטרלית), שהיא מחלה ניוונית קשה ומחלות אחרות.
דניאל הרשקוביץ: עדיין יש הרבה מה לעשות, אבל אנחנו ממש רואים אורות בקצה המנהרה.
דניאל הרשקוביץ: אם אין שאלות, אני מודה לכולם.
דניאל הרשקוביץ: זה אחד האירועים בכנסת שהם ממש "כיפיים" וכדאי לבוא אליהם.
מאיר שטרית: אני רוצה לספר לכם קצת על וועדת המדע ועל עבודתה בחקיקה ובתחומים אחרים.
מאיר שטרית: וועדת המדע היא אחת הוועדות החדשות בכנסת באופן יחסי לוועדות הקבועות.
מאיר שטרית: עד לפני כעשר שנים, בכלל לא הייתה וועדת מדע.
מאיר שטרית: הוחלט על הקמתה במטרה להדגיש נושאים מדעיים בכנסת, ולהפנות לוועדה נושאים מדעיים שעולים בחקיקה, בתחומי הצעות לסדר ועוד.
מאיר שטרית: לא עולות הרבה הצעות לסדר היום של מליאת הכנסת בתחומי המדע, בגלל שהעניין של חברי הכנסת בתחום המדעי אינו גדול ולכן רבים אינם מתמצאים בנושא ולא מטפלים בנושא.
מאיר שטרית: בגלל העובדה שהוועדה הוקמה רק לפני עשור, החלוקה היא שכל חוק שנעשה במדינה עד אז מצוות לוועדה מסוימת.
מאיר שטרית: בכנסת יש עשר וועדות מקוריות: וועדת החוץ וביטחון, וועדת החוקה, וועדת הכנסת, וועדת כלכלה, וועדת החינוך, וועדת פנים ואיכות הסביבה, וועדת העבודה והרווחה, וועדת קליטה, וועדה לביקורת המדינה.
מאיר שטרית: כל החוקים שנעשו בכנסת היו מצוותים לוועדה אליה הם היו שייכים.
מאיר שטרית: למשל, וועדת העבודה והרווחה ממונה הן על נושא העבודה, על נושא הרווחה ועל נושאים חברתיים, וגם על נושאי בריאות.
מאיר שטרית: לכן, כל חוק שמגיע שיש לו היבט שנוגע למערכת הבריאות, עובר לוועדת הבריאות.
מאיר שטרית: יוצא שהוועדות הקיימות היום עמוסות מעל לראש, בעוד שוועדת המדע הוחלט להעביר אליה רק נושאי הקשורים למדע ולאינטרנט, כלומר התחום מאוד מוגבל ונושאים שהיו אמורים למצוא עצמם בוועדת המדע, נמצאים בוועדות אחרות.
מאיר שטרית: כשאנחנו מנסים להשפיע בכנסת ולהביא לכך שחוק מסוים יגיע אלינו, ראש הוועדה האחרת עומד על רגליו האחוריות ודורש שהחוק ידון אצלו.
מאיר שטרית: אגב, בהיותם חלק מראשי הוועדות היום בכנסת, היו בעבר ראשי וועדת המדע ותמיד התלוננו שלא מעבירים אליהם חוקים רלוונטיים.
מאיר שטרית: אני דוחף לכך שוועדת המדע, כוועדה קבועה של הכנסת, אכן ישונה תקנון הכנסת ונביא לכך שנושאים מדעיים יועברו לטיפול בוועדת המדע.
מאיר שטרית: זוהי הסיבה שאני בקדנציה הזו החלטתי להיות יושב ראש וועדת המדע בלבד, ולא שום וועדה אחרת.
מאיר שטרית: הסיבה שלי – יש לי עניין רב במדע, ואני חושב שוועדת המדע זקוקה לדחיפה וקידום שתהפוך אותה לוועדה שדנה בהצעות מגוונות.
מאיר שטרית: יש לי היסטוריה עם וועדת המדע – החוק היחידי והראשון שנדון עד היום היה חוק המידע הגנטי, שיזמתי אותו כחבר כנסת רגיל בשנת 1986 או 1987, ואפילו יותר מאוחר אולי בשנות התשעים.
מאיר שטרית: הצעת החוק נולדה מתוך מכתב שכתבה לי אזרחית שהייתה חולת סרטן שד והבריאה, אך לא יכלה לנסוע לחוץ לארץ כי לא היו מוכנים לתת לה ביטוח.
מאיר שטרית: הסתבר לי שזוהי בעיה שנוגעת לכל מי שחלה פעם בסרטן.
מאיר שטרית: אותם אנשים היו נוסעים בלי ביטוח, או מתעקשים ולא נוסעים ללא ביטוח.
מאיר שטרית: כשניגשתי לבדוק את הסוגיה, סוכנויות הביטוח אמרו לי שהסיכון הכלכלי גדול, עלות הטיפולים ענקית והם לא יכולים להתחייב לכך.
מאיר שטרית: כשבדקתי הלאה את התחום, הסתבר שכשאדם מבקש לעשות ביטוח רפואי הוא חותם על וויתור סודיות רפואית, ואז חברת הביטוח רשאית לגשת לתיק הרפואי שלו ולראות את ההיסטוריה הרפואית שלו.
מאיר שטרית: אז הם גם רואים שאותו אדם היה חולה במחלות מסוכנות, מה שמסכן את היכולת שלו לקבל ביטוח או שזה מעלה את הפרמיה.
מאיר שטרית: כשבדקתי הלאה, הסתבר לי שזה קורה גם בתחומים אחרים – למשל בקבלה למקומות עבודה, האדם מוותר על סודיות הרפואית שלו.
מאיר שטרית: המצב החמיר אף יותר כשהתחילו לעשות בדיקות גנטיות תכופות יותר, שלהבדיל מבדיקה רפואית רגילה, הבדיקה הגנטית חושפת מפת הגנום של האדם.
מאיר שטרית: מתקבלת תמונה ומפה ענקית של אלפי מחלות פוטנציאליות שאותו אדם יכול לחלות בהן – וזה שאדם נושא גם מסוים זה לא אומר שהוא יחלה, אלא שהוא עלול לחלות.
מאיר שטרית: מבחינת מקומות העבודה וחברות הביטוח, אם יש לו גן שנוטה ליצור סרטן, מבחינתם הוא כבר חולה.
מאיר שטרית: כשחקרתי את הנושא לעומק הסתבר לי לצערי שאין בארץ הסדרה של הבדיקות הגנטיות – מי רשאי לבצען, מה עושים עם התוצאות, מי אחראי ומי שומר על הסודיות.
מאיר שטרית: הסתבר לי שכל אדם יכול היה לבקש בדיקת גנטית בכל מעבדה שהיא.
מאיר שטרית: החלטתי לעשות חוק שיסדיר את העניין, שהוא חוק רציני המתפרש על פני כמה וכמה דפים, אחד החוקים הראשונים בעולם בתחום.