GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נעם מוזס: מלח"י בעצם זה מכון המחקר הגדול בישראל שעוסק בחקלאות מים והיחידי שעוסק בחקלאות ימית.
נעם מוזס: מבחינת מדיניות משרד החקלאות שרואה בפיתוח תחום הדגה – זה מוסד מחקר מהותי שבלעדיו אי אפשר יהיה לפתח את התחום הזה של חקלאות ימית.
מאיר שטרית: שמעתי שעכשיו אתם מגבילים את הדיג בכינרת בצורה דרסטית.
נעם מוזס: נכון.
מאיר שטרית: בגלל העובדה שאין דגים ושמה שנשאר יכול להיות מאוד בעייתי.
נעם מוזס: אגב, מלח"י – יש קשר גם למלח"י אנחנו מנסים לעודד אכלוס של הכינרת בדגי בורי ובעצם מלח"י הצליח לפצח את מחזור הרבייה של דג הבורי.
נעם מוזס: זה עובר למכון רבייה מסחרי ומשם אנחנו מקווים שיאכלסו את הכינרת גם בדג הזה.
נעם מוזס: הנקודה השנייה שעלתה פה, אריק דיבר על זה, זה המשמעות של מלח"י לגבי דרום הערבה.
נעם מוזס: באמת ההוצאה של הכלובים יצרה פגיעה קשה מאוד בפרנסה של מספר יישובים בדרום הערבה.
נעם מוזס: במלח"י פותחה טכנולוגיה של גידול דגים במערכות יבשתיות, ומלח"י מפעיל ומלווה, הקים, מתקן פיילוט, שאנחנו מקווים שבקרוב החברה המסחרית שמפעילה את זה תכפיל את זה פי חמש, ובאמת זה ייתן דחיפה להמשך פיתוח חקלאית ימית בדרום הערבה לטובת האזור.
נעם מוזס: למתקן הזה, אגב, היתה שותפה במימון קרן יק"א שהמנהל שלה יוקי לוטן נמצא פה.
נעם מוזס: זה מבחינת משרד החקלאות חשוב.
נעם מוזס: אנחנו מדברים על פיתוח הפריפריה, פיתוח הכפר, וקיום של מכון מחקר באזור הזה הוא קריטי להתפתחות של חקלאות, חקלאות ימית באזור.
נעם מוזס: נקודה שלישית זה שמלח"י גם יש לה השפעה על כל ענף המדגה בישראל, לא רק על אזור דרום הערבה, יש שם טכנולוגיות שמפותחות, מחקרים שמשפיעים על המדגה בישראל.
נעם מוזס: חוקרים בתחום הזה מגיעים מכל האוניברסיטאות, טכניון ושיתופי פעולה עם מכון המחקר.
נעם מוזס: לכן, שוב, חשיבות המשך הפעילות של המכון.
נעם מוזס: נקודה אחרונה – יש שיתוף פעולה בין מלח"י לעקבה, ראש העיר נגע בזה, במחקר להעברת טכנולוגיות של חקלאות ימית גם לארצות השכנות שלנו.
נעם מוזס: כרגע זה ברמת המחקר, אבל כבר עכשיו מתחילים גם קשרים מסחריים של העברת תשומות ישראליות לירדן ומשם אולי לארצות נוספות.
נעם מוזס: אני חושב שהמסר העיקרי מעבר לרצון להפוך את זה למרכז בינלאומי, אני חושב שגם בתחום החקלאות הימית אפשר לדבר על מרכז הדרכה בינלאומי אזורי באילת, אם מסתכלים שנים קדימה והנקודה שעלתה פה, אני גם רוצה להדגיש אותה, זו החשיבות של גמר הטיפול בהעברת מלח"י לתוך מכון וולקני ומשרד החקלאות.
מאיר שטרית: מתי זה יקרה?
נעם מוזס: Soon.
נעם מוזס: איך אומרים בהודו?
נעם מוזס: אני לא יודע להגיד.
נעם מוזס: - -
מאיר שטרית: "בוקרא פיל-מישמיש".
נעם מוזס: אבל זו נקודה שראוי באמת לחזור עליה ולסיים אותה.
מאיר שטרית: אחת האפשרויות, אגב, שאולי צריכים לשקול אותה, זה סגירה-פתיחה.
מאיר שטרית: סוגרים את כל המתקן שם, את החברה לצורכי ציבור, מפטרים את כולם ומקבלים אותם בחזרה בצורה אחרת.
מינה טייכר: יש שם בעיה של הנכסים.
אבי פלדמן: לא צריך לסגור.
אבי פלדמן: אפשר להשאיר את זה כמו שזה.
אבי פלדמן: להשאיר את זה כמו שזה.
אבי פלדמן: לא, אני אומר: מהרעיונות שזרקנו קודם, אתה משאיר את זה, הנכסים נשארים בניהול המדינה בחברה - - -
יוסי בר-טוב: חבל להיכנס לסוגיה המשפטית.
יוסי בר-טוב: עולה לנו הרבה כסף הסוגיה הזאת.
יוסי בר-טוב: משרד התשתיות משקיע הרבה כסף כדי לפתור אותה.
מאיר שטרית: אתם משלמים הרבה כסף סתם.
אבי פלדמן: לעורכי דין, שווה להם.
מאיר שטרית: אבל בסוף הדרך, כל המשפטנים שלכם מה יעשו בסוף?
מאיר שטרית: יגישו ויבקשו חוות דעת של היועץ המשפטי לממשלה האם הפיתרון נכון.
מינה טייכר: יש לו פתרון ממש אלגנטי.
מאיר שטרית: אז במקום כל הסיבוב הזה תנו ליועץ המשפטי לממשלה וזהו.
יוסי בר-טוב: טוב, חבל להיכנס, אנחנו לא בתחום.
מאיר שטרית: במקום לעשות את הסיבוב הזה.
מינה טייכר: הוא עורך דין.
יוסי בר-טוב: עולה לנו הרבה כסף ואנחנו נפתור את זה.
מינה טייכר: אבל הוא נותן לך עצה בחינם.
מאיר שטרית: חבל על הכסף, פנו ישר ליועץ המשפטי לממשלה שייתן לכם את הדרך לפרק ואז יש לכם אסמכתא.
יוסי בר-טוב: יכול להיות שיצטרכו ללכת לחקיקה בעניין.
מאיר שטרית: יש עוד מישהו שרוצה לדבר ולא נתנו לו זכות דיבור?
אפרת פיין: אני רציתי להוסיף.
אפרת פיין: שמי אפרת פיין, אני מהמכון הבין אוניברסיטאי.
30797: תושבת אילת.
אפרת פיין: תושבת אילת, כילדה גם הייתי באילת ולפני ארבע שנים הבאתי את כל המשפחה שלי לאילת.
אפרת פיין: רציתי קצת – אף אחד לא הזכיר את הפעילות הקהילתית שבעצם כל המכונים עושים באילת.
אפרת פיין: יש בית ספר יסודי שנותן את מגמת לימודי הים.
אפרת פיין: כולנו עזרנו בהקמה, בתמיכה, ביצירה של מגמת הלימודים הזאת, אלה בעצם לימודים מכיתה א' עד ו'.
אפרת פיין: לפני חודשיים קיבלנו – המכון הבין אוניברסיטאי, יחד עם העירייה – מענק של 100,000 שקל לחוגים של מצטיינים באילת, וזה בעצם יהיה חוג למדעי הים לתלמידים מאילת.
אפרת פיין: אנחנו עובדים על פתיחה של מגמה לתיכון של מדעי הים, ובאמת כולנו, כתושבי אילת, שהילדים גדלים ומתחנכים, מנסים להירתם לחינוך ולקידום החינוך של הילדים ולעיר בסך הכל.
אפרת פיין: לא הכל קל אבל בהחלט יש עשייה מאוד גדולה בתחום הזה.
מאיר שטרית: בבקשה, אדוני, תציג את עצמך לפרוטוקול.
אבי פלדמן: אבי פלדמן, אני ממשרד התמ"ת, מנהל את המטה לפיתוח הנגב והגליל במשרד התמ"ת.
אבי פלדמן: לקחנו את הנושא הזה של פיתוח הנגב והגליל והקמנו עיסוק ספציפית לנושא הזה.
מאיר שטרית: עוד מעט יעבירו אתכם למשרד לפיתוח הנגב והגליל.
אבי פלדמן: אנחנו עובדים איתם בשיתוף פעולה טוב, ויש פה גם נציגה שלהם ואנחנו בהחלט במרבית הדברים משתפים פעולה.
אבי פלדמן: רציתי להגיד רק דבר אחד ואני חושב שנגעת בו נכון.
אבי פלדמן: הנושא של המאגד, זאת אומרת יצירה – נוצרו פה איזשהן יכולות בתחום האקדמי שהן יפות מאוד.
אבי פלדמן: לנו אין נגיעה ישירה לנושא האקדמי, אבל אני חושב שזה יכול להיות בסיס להמשך פיתוח, גם של התחום וגם של העיר.
אבי פלדמן: כדי שזה יקרה המאגד הזה צריך לקום.
אבי פלדמן: זאת אומרת צריך שיהיה מאחוריו תוכן לא ברמה של הגופים ושל פעילויות שרוצים – ויש פה תיאום יפה מאוד של פעילויות שרוצים – צריך לקחת מישהו שמכיר ויודע איך עושים פיתוח של יכולות כאלה לשלבים נוספים.
אבי פלדמן: גם לנושא של ה - - - והבינלאומיות, והנושא של חברות תעשייתיות.
אבי פלדמן: כל הדברים האלה דורשים שמישהו ידחוף את זה לשם, הם לא יקרו לבד.
אבי פלדמן: יש פה נציגים של גופים שהם גופים אקדמיים - - -
מינה טייכר: אתה כבר בניהול של המאגד הזה.
אבי פלדמן: אני לא בזה, בפעילות עצמה.
אבי פלדמן: מישהו צריך להכניס תוכן לפעילות הזאת, וזה לא יקרה לבד.
אבי פלדמן: האנשים הטובים שנמצאים פה הם מכירים ויודעים לעשות דברים טובים בתחומים שלהם ופחות בתחום הזה של יצירת הפעילויות הנוספות.
אבי פלדמן: ופה צריך להשקיע.
אדוה אשל-רבינוביץ: שמי אדווה ואני מהמשרד לפיתוח הנגב הגליל.
אדוה אשל-רבינוביץ: אל"ף, חשבתי שאני מכירה את אילת מכמה ביקורים אבל אני חושבת שלי לפחות, למרות שאני ממשרד הנגב והגליל, הוצגה פה היום בשעה האחרונה יכולת – המילה הזאת, מאגד, מוצאת חן בעיני – יוצאת דופן, אני חושבת.
אדוה אשל-רבינוביץ: ואם במהלך היום אני מלווה את הוועדות השונות ולכל אורך היום אנחנו מדברים על התחרות העצומה מול עקבה והסכנה מול עקבה, יש פה יתרון מהותי, איכותי מאד, שאני חושבת שככה, עם חלום לא גדול, אפשר לראות פה גם מאגד שתורם לתעשייה ולהתפתחות טכנולוגית בכמה תחומים, ובייחוד אם כבר קיים שיתוף הפעולה.
אדוה אשל-רבינוביץ: כי בדרך כלל אנחנו רואים מכונים כאלה מתחרים זה בזה.
אדוה אשל-רבינוביץ: - - -
מאיר שטרית: מה התקציב השנתי של המשרד שלכם?
מאיר שטרית: 2010.
אדוה אשל-רבינוביץ: קטן מאוד.
מאיר שטרית: כמה?
אדוה אשל-רבינוביץ: כ- 150.
אדוה אשל-רבינוביץ: שמתוכו כבר - - -
מאיר שטרית: זה לא כל כך קטן.
מאיר שטרית: זה די הרבה.
מאיר שטרית: זה גדל.
אדוה אשל-רבינוביץ: יכול להיות.
אדוה אשל-רבינוביץ: מתוכו כבר מחושקים חלק ואנחנו אחראים גם לנגב וגם לגליל.
אדוה אשל-רבינוביץ: אבל אני חושבת שצריך להיות פה מאמץ ממשלתי, אני לא חושבת שזה פיתרון של משרד אחד.
אדוה אשל-רבינוביץ: אני חושבת שהעיר אילת מסמנת כמה מתווים אפשריים לחיזוקה.
אדוה אשל-רבינוביץ: אני חושבת שכאן מסומן עוגן שהוא גם עוגן איכותי שמביא צעירים לעיר, גם עוגן איכותי שמביא חוקרים לעיר וגם איזשהו פוטנציאל שהוא פוטנציאל לתעשייה עתידית.
אדוה אשל-רבינוביץ: יש היום פתרונות מאד מעניינים שלפחות נחשפנו להם לאחרונה, כמו ביו-נגב שמתפתח כהמשך למכון הלאומי בביו-טכנולוגיה בבאר שבע.
אדוה אשל-רבינוביץ: אני בהחלט חושבת ומברכת על ההצעה של אבי שצריך ליצור עכשיו את התכנון קדימה, ואת גיוס המשאבים – שהוא לא רק ממשלתי אלא גם חיצוני, כי אני חושבת שאתם מדברים פה על מענקי מחקר כאלה ואחרים, או יכולות כאלה ואחרות להביא תקציבים גם מארגונים בינלאומיים, שאתם מכירים אותם טוב ממני.
אדוה אשל-רבינוביץ: אולי הביחד הזה יכול להוות תשתית יותר רחבה.
שאול קרקובר: להוסיף כהערת שוליים, בסוף.
שאול קרקובר: ראשית, לפני שלוש שנים יזמתי הקמת מאגד.
שאול קרקובר: היו לנו שתי ישיבות גדולות.
מאיר שטרית: ו-?
שאול קרקובר: באילת.
שאול קרקובר: מאגד ל- - -
שאול קרקובר: וכפי שנאמר כאן בצדק, אנחנו לא המומחים לניהול מאגדים והדבר לא יצא לפעול אבל בהחלט היו כבר שתי ישיבות בנושא הזה, קונסורציום למדעי הים באילת.
שאול קרקובר: אני מקווה שזה יצא לפועל, זה דבר מאוד חשוב.
שאול קרקובר: הדבר הנוסף שרציתי להעיר, זה שאכן יש היום תעשייה ומחקר נוספים, לא רק במוסדות הראשיים.
שאול קרקובר: יש לנו מחקר שנעשה בריף הדולפינים – תחנת מחקר מאוד מעניינת – יש מחקר שנעשה אפילו במצפה התת ימי.
שאול קרקובר: יש שם את NBT שמגדל אצות, יש מתקן אצות בקיבוץ קטורה.
שאול קרקובר: יש עוד, כפי שנאמר כאן, יזמים אחרים שמסתובבים בסביבה ומנסים לפתח דגים, דגי נוי, דגי מאכל ודברים אחרים.
שאול קרקובר: לדעתי, הקרקע בשלה להתפתח מכאן ואילך, גם בעזרת חממה ביו-טכנולוגית למדעי הים, גם בעזרת העברת הפעילות לפעילות בינלאומית.
שאול קרקובר: ואני חושב שאנחנו בהחלט זקוקים כאן לתמיכה מכל המוסדות האפשריים.
מינה טייכר: רק משפט אחד להשלים את זה.
מינה טייכר: זה ברור שאם רוצים ללכת לצעד הבא, עושים מה שכל אוניברסיטה עושה.
מינה טייכר: המרכז הבין אוניברסיטאי כבר אמר שיש לו מעמד מיוחד בות"ת, ב- ISF, למשל.
מינה טייכר: אבל הם צריכים להקים חברה למסחור.
מינה טייכר: כל אוניברסיטה יש לה חברה למסחור ודרך החברה למסחור הזאת יש את כל ה"ספין-אוף'ס" וכל ה"סטארט-אפים" שיוצאים מהביו-טכנולוגיה הימית.
מינה טייכר: אז יכול להיות שאם יהיה מאגד בסוף אז תהיה חברה של כל השותפים.
מינה טייכר: אם לא - - -
קריאה: רק שלא תהיה לתועלת הציבור.
מינה טייכר: לא.
מינה טייכר: לא, זו חברת-בת, שכל המוסדות ללא כוונת רווח, כל האוניברסיטאות, מקימות אותה.
מינה טייכר: זה איזשהו מקלט נגד עמותה ללא כוונת רווח.
קריאה: את זה לא יירצו לפרק.
מאיר שטרית: חברים, קודם כל, אני רוצה להודות לכל המשתתפים בדיון.
מאיר שטרית: נדמה לי שאנחנו רואים הרבה מאוד עצים באילת, עצים ימיים, אבל מרוב עצים לא רואים את היער.
מאיר שטרית: אני יודע, יש פה המון גופים שפועלים בתחום המחקר הימי ובאמת זה מרשים, היקף הפעולה שנמצא באילת, אבל באמת בלי שיקום, על פי החזון שאתם קבעתם לעצמכם, יקום מין קונסורציום כזה של כל האנשים הללו, של כל המכונים האלה, לגוף אחד שמרכז בתוכו, הופך להיות באמת מרכז בינלאומי לחקר ימים ואגמים, אולי זה – אני מוכרח להגיד שזאת משימה מאוד כבדה שתיעשה מעצמה.
מאיר שטרית: היא לא תיעשה מעצמה.
מאיר שטרית: אני חושב, אני קורא לממשלה לפעול, כדי ליזום את הקמתו של הקונסורציום הזה ולממן אותו.
מאיר שטרית: פה אני לא אומר כראש ועדה, אני רק אומר כעצה למשרד לפיתוח הגליל והנגב:
מאיר שטרית: אם התקציב שלכם 150 מיליון שקל ואתם רוצים לרשום איזשהו, להטביע איזשהו חותם בזמן הקדנציה הזאת, קחו 50 מיליון שקל – אני לא מגזים – ושימו אותם באילת בתחום הזה.
מאיר שטרית: להקים מרכז מחקר ימים ואגמים.
מאיר שטרית: אחרת, תאמיני לי, כל הכסף שאתם מחלקים – כבר ראינו בממשלה שהיה לנו מרכז לנגב - איך זה נקרא?
מאיר שטרית: משרד לנגב ולגליל.
מאיר שטרית: אז חילקו כספים לכל רשות מקומית, מאה שקל שם, שני מיליון שקל פה, שלושה מיליון שקל שם.
מאיר שטרית: תשאלי מישהו מה עשיתם?
מאיר שטרית: כלום לא נשאר, הכל באוויר.
מאיר שטרית: אני משתמש בדוגמה של גדעון פת בהיותו שר התיירות, בממשלה בשנת 1984, נדמה לי, בתור שר התיירות, ממשלת בגין-שמיר.
מאיר שטרית: הוא כשר התיירות החליט לשים את אילת על המפה.
מאיר שטרית: השקיע אז הרבה מאוד, את רוב כספי המשרד בשנה השנתיים הראשונות לפעולתו, באילת.
מאיר שטרית: זה מה שהקים, אגב, את הלגונה, את כל בתי המלון באילת.
מאיר שטרית: לא היו קמים בלעדי זה.
מאיר שטרית: כי הוא שם דגש.
מאיר שטרית: יש – אני אשתמש פה באיזושהי פרפראזה ממקום אחר.
מאיר שטרית: יש – יושבים פה גם מדענים אז אני יכול להשתמש גם במונחים מתחום המדע.
מאיר שטרית: יש תמיד איזושהי שאלה: איך יכול להיות שדבורה, שהמשקל שלה פחות מגרם, חודרת כל כך בקלות את העור של הבן אדם?
מאיר שטרית: הרי העקיצה, באמצעות העוקץ, היא בקלות רבה, זה עוקץ מאוד דק, זה כלום, אבל הוא חודר בכל זאת את העור של האדם.
מאיר שטרית: המחקרים הראו שהלחץ שמפעילה הדבורה על העוקץ בגלל שהוא כל כך חד, אז הלחץ הוא טונות פר-סנטימטר.
מאיר שטרית: כי העוקץ כל כך מחודד, שהחדירה שלו דרך העור היא נעשית בקלות, בלי בכלל שום מאמץ.
מאיר שטרית: המשקל הזה הקטן של הדבורה מפעיל לחץ של טונות על מילימטר.
מאיר שטרית: אני קורא לזה סינדרום העוקץ.
מאיר שטרית: אז יכול משרד לפזר את כל הכוח שלו בהרבה מאוד כיוונים, נגיד אני רוצה לשבור את הקיר הזה, אני אתחיל ללחוץ על כל הקיר, אבל אני לעולם לא אצליח לשבור אותו.
מאיר שטרית: אבל אם אני לוקח נקודה אחת ומרכז בה את כל המאמץ, אני הרבה יותר בקלות עושה פריצת דרך, כמו המושג של אותו עוקץ.
מאיר שטרית: פיזור אמצעים בהרבה שטחים לא משיג כלום.
מאיר שטרית: צריך לעשות ריכוז של מאמצים למקום אחד ואז יוצרים הבדל.
מאיר שטרית: יוצרים אז משמעות והבדל.
מאיר שטרית: אני יודע, נשמע לך תיאורטי העניין, אבל אני חושב שהדבר הוא מעשי מאוד, זה רק עניין של החלטה של המשרד.
מאיר שטרית: לדעתי, במקרה כזה, גם אתם תמצאו באמת כר פעולה נפרד, בתול, מבולגן כמו שאני שומע, עם הרבה מאוד בעיות.
מאיר שטרית: הוא לא מאורגן כמו שצריך, חברות תלויות באוויר, אין להן כסף למחקרים.
מאיר שטרית: אם שם נשים מנהל רציני, לממן אותו כמו שצריך, להקים באמת את הקונסורציום הזה.
מאיר שטרית: לרתום את כל המוסדות – אני מניח שאם תשימו 50 מיליון שקל כל המוסדות ירצו להצטרף לעניין הזה – תעשו מרכז באמת רציני.
מאיר שטרית: את יודעת, זו השקעה שלא צריך הרבה – שנה, שנתיים, זה הכול.
מאיר שטרית: 50 מיליון שקל בשנתיים, 25 מיליון שקל לשנה, זה משנה את כל התמונה בעניין הזה.
מאיר שטרית: כי אתם לא צריכים להחזיק אותו לנצח, אתם צריכים לראות שהוא קיים שהוא עובד, שהוא יכול להקים חברה או – הציעה מינה טייכר חברה עסקית שתוכל לגייס בעצמה כסף, לקרוא ליזמים.
מאיר שטרית: כשזה קיים על המפה ומתחיל לעבוד, הוא ישיג את שלו.
מאיר שטרית: אילת, הפעולה של גדעון פת – הממשלה לא המשיכה לבנות מלונות כל השנים, ולא להשקיע שם כסף.
מאיר שטרית: הדברים כבר עשו את שלהם ברגע שאילת התפתחה והמדינה הוציאה קרקע למכרז למלון, כבר התנפלו עליו מכל העולם והשקיעו בזה מאות מאות רבות של מיליונים בהקמת בתי מלון.
מאיר שטרית: כבר לא היה צריך את המדינה, המדינה היתה צריכה להראות את הדרך.
מאיר שטרית: זה מה שנכון לעשות פה.
מאיר שטרית: המדינה צריכה להראות את הדרך.
מאיר שטרית: אז אם כבר הנתון לפיתוח הנגב הוא טוב – אילת היא דוגמה קלאסית שאומרת: נגב ממש.
מאיר שטרית: זה באמת קצה העולם – יכולים לעשות הבדל.
מאיר שטרית: אני אומר רק כעצה.
מאיר שטרית: אבל כוועדה אני אומר, שאני קורא לממשלה לפעול, ואולי זה תפקידה של הממשלה באמת.
מאיר שטרית: אני קורא לממשלה לפעול כדי באמת ליישם, לתת הזדמנות לאילת, לממש את החזון שלה.
מאיר שטרית: זה בעצם מה שראש העיר מציע לנו, לתת לאילת לממש את החזון שלה ולהקים, להיות, המרכז הבינלאומי למדעי הים.
מאיר שטרית: נראה לי שזה לא דבר בלתי ניתן לביצוע.
מאיר שטרית: עם רצון טוב ועם מאמץ לא גדול הדבר הזה ניתן לביצוע.
מאיר שטרית: ואני קורא לממשלה לפעול, לעשות את זה, להקים באמת באילת את הקונסורציום, את אותו מאגד איך שתרצו, שיוכל להפוך את אילת למרכז מחקר בינלאומי לימים ואגמים.
מאיר שטרית: הפוטנציאל, כמו ששמעתי והתרשמתי פה, הוא די גדול.
מאיר שטרית: זה פותח פתח.
מאיר שטרית: אמרתי בתחילת דבריי שאילת היא מקום יפה, אנשים שמחים ורוצים להיות בו כי זה מקום נאה, אין מה לעשות.
מאיר שטרית: יש ים, קיץ, חורף, שבדיות פעם היו, עכשיו אין, אבל יש ישראליות מספיק.
מאיר שטרית: ישראליות מאוד יפות גם באילת.
מאיר שטרית: אני חושב שאילת היא בכלל מקום שאנשים אוהבים ללכת לשם ולהיות בו, ולכן באמת אני מאחל – אני יכול לסיים רק באיחולים לבביים לראש העיר, ולהגיד: אני מאחל לך הצלחה רבה, אני מתרשם מהעשייה שלך כראש עיריית אילת, ואני אומר את זה כשר פנים לשעבר שמכיר את העבודה שלו מקרוב וגם כשר שיכון וגם כשר אחראי על המינהל וגם כשר התחבורה, וליוויתי אותו בתקופת הקדנציה שלו – הוא היה קדנציה אחת, אני כבר עברתי שלושה משרדים בקדנציה הזאת – אבל ניסיתי בכל משרד שהייתי בו באמת לעזור לאילת ולעשות גם שם, ליצור הבדל בכל מקום שהייתי בו.
מאיר שטרית: אני חושב שזה נכון, ואני מאחל לך הצלחה רבה.
מאיר שטרית: דברי סיום ראש העיר.
30797: אני רוצה עוד שלב, אם אפשר, אדוני.
30797: עוד שלב פרגמאטי, נגיד.
30797: אתה לא יכול להשאיר אותי לבד, אדוני, עם כל כך הרבה מוחות כאלה.
30797: זה בהחלט גדול עלי.
30797: מה שרציתי לחשוב אם אתה תסכים – כי שמעתי אותך, שמעתי מדען – אם תהיה מוכן להמשיך, כיושב ראש הוועדה, ללוות את המהלך.
30797: כשאני אומר ללוות את המהלך – בסיכומו של יום אנחנו צריכים לראות איך מאגמים פה כל הכוח המדהים לאיזושהי אמירה מעשית,פרגמאטית.
30797: נכון?
30797: זה מה שאנחנו רוצים בסוף.
30797: ונראה לי שטוב יהיה שהוועדה,על פי דוגמת העוקץ,תשקיע הרבה במעט.
30797: זאת אומרת:
30797: תשקיע הרבה מאמץ בנושא שלנו.
30797: ניקח את זה כנושא,
30797: ונחשוב אחרי זה איך אנחנו יוצרים – חשבתי להקים איזה, עוד הפעם,אני פוחד מהמילה ועדה, אבל להקים גוף שיודע לחבר את כל הגורמים - -
שאול קרקובר: מאגד.
30797: ולהביא המלצות, כרגע לוועדה, אבל בהמשך נמצא את הגורם הרלבנטי בממשלה.
30797: אני חייב להגיד: אני עוד לא יודע אל מי לפנות בממשלה.
מאיר שטרית: זאת לא בעיה.
מאיר שטרית: הבעיה היא שהוועדה היא לא גוף ביצועי.
מאיר שטרית: הוועדה איננה גוף שיכול לבצע.
מאיר שטרית: אנחנו יכולים להגיד את דעתנו, להביא המלצות לממשלה, אנחנו לא גוף מבצע.
מאיר שטרית: לדעתי, הדבר הנכון זה לגרום לכך, מה שצריך לעשות היום, זה מישהו בממשלה, אולי מנכ"ל משרד ראש הממשלה או ראש הממשלה, צריך להטיל על מישהו מאנשי הממשלה, ליצור ישיבה משותפת של המשרדים הרלוונטיים האחראים לעניין הזה שכרגע מחולק בין כמה משרדים למקום אחד, ולהגיד: חבר'ה, המטרה היא הקמת מאגד.
מאיר שטרית: עכשיו תשבו פה - - -
30797: מה אתה רואה מניסיונך, איך אתה רואה את זה אופרטיבית?
מאיר שטרית: אופרטיבי, שהוא יגיד למנכ"ל משרד ראש הממשלה: אדוני, נא להביא הצעה להחלטת ממשלה שמקימה את המאגד באילת.
מאיר שטרית: תיכנס לשרים הרלבנטיים, תן הצעת החלטה, תביא הצעת החלטה לממשלה להקים מאגד כזה.
מאיר שטרית: יישב כל אחד במקום, איפה אתם תהיו, מה התקצוב וכולי, אז יזוז.
מאיר שטרית: אולי.
אהרון קפלן: ביום ראשון הקרוב יש לנו יש לנו ישיבה אצל מנואל טכטנברג.
מאיר שטרית: בסדר, זה – הוא לא יכול לשבת בממשלה.
30797: לא, מה שאומר פה יושב ראש הוועדה זה שאם אנחנו נגיד, לצורך העניין: לוקחים את מנכ"ל ראש הממשלה עם שר החקלאות - - -
אהרון קפלן: אבל צריך לבוא אליו עם הצעה.
30797: הצעת החלטה לממשלה.
אהרון קפלן: צריך לבוא עם הצעה קונקרטית לדבר הזה, אחרת זה באוויר.
אהרון קפלן: מה שאני מנסה לומר, שביום ראשון יש לנו ישיבה, רבקה כרמי שהיא הנשיאה של בן גוריון, אנוכי עם מנואל, ואנחנו מנסים לגבש את המבנה שנראה לנו שיהיה נכון לאקדמיזציה, בעצם, של אילת.
אהרון קפלן: אז בואו לא נרתום את הסוסים לרוץ למזכיר הממשלה, כי אנחנו פשוט אם לא נבוא עם משהו קונקרטי לא נגיע לשום מקום.
מאיר שטרית: מזכיר הממשלה לא יוזם את ההחלטה לבדו, הוא צריך לכנס את האנשים הרלבנטיים, לשבת איתם, לשמוע את ההצעות ואז לגבש הצעת החלטה.
מאיר שטרית: אם זה בא ממזכיר הממשלה, זה בא בשם ראש הממשלה ואז הסיכוי של החלטה כזו לעבור הוא הרבה יותר גדול.
מאיר שטרית: סתם להביא הצעה, בסדר, יקבלו אותה, ידונו, לא ידונו, יורידו אותה.
מאיר שטרית: לא רלבנטי.
מאיר שטרית: אם זה נעשה על ידי משרד ראש הממשלה וזה נעשה עם הכנה מראש ומנסים הצעת החלטה שמקובלת על ראש הממשלה ויש לה אישור תקציבי – כי זו הוצאה, כרוכה בעניין – אז יש סיכוי שזה יזוז.
30797: אז אני רוצה להציע, ברשותך – אנחנו נעוף על ההצעה שיצאה פה, בלי שום קשר למה שאתם עושים.
30797: בשיח שיש לנו עם איל גבאי, ללשכת מנכ"ל ראש הממשלה במסגרת הדיונים השוטפים שיש לנו, ושמה צריך לקבוע מי יהיה השר שישים הצעת החלטה.
מאיר שטרית: הוא לא יעשה את זה בעצמו, מזכיר הממשלה לא יכול.
30797: לא מזכיר, אני מדבר על מנכ"ל משרד ראש הממשלה עם שר.
30797: עם שר.
מאיר שטרית: או עם ראש הממשלה.
30797: בדיוק.
מאיר שטרית: אם ראש הממשלה יטיל עליו לעשות את הפעולה, אז זה יקרה, עם לוח זמנים נתון.
מאיר שטרית: אתה צריך לעשות פעולה שתביא לכך שעל שולחן הממשלה תונח הצעת החלטה מה רוצים לעשות, כמה זה עולה, מה לוח הזמנים.
מאיר שטרית: אחרת זה לא יקרה.
מאיר שטרית: מאיר, זה לא יקרה.
מאיר שטרית: אני מכיר את הפרוצדורה הממשלתית.
מאיר שטרית: אתה רואה – מה שהממשלה החליטה היא לא מקיימת.
מאיר שטרית: זה ב-2008-2009.
מאיר שטרית: כי זה לא מלווה.
מאיר שטרית: צריך להיות מלווה בלוח זמנים עם תקציב, עם דבר ברור.
מאיר שטרית: אני אומר לך: אני ממליץ.
מאיר שטרית: אני חושב שבאמת העניין של אילת הוא עניין מעבר לכוחו של ראש עיר לבד לעשות את זה.
מאיר שטרית: זה עניין לממשלה לעסוק בו.
מאיר שטרית: אני חושב שהממשלה צריכה ליזום.
מאיר שטרית: יכול ליזום החלטה השר לענייני פיתוח הגליל והנגב, לפעול בממשלה כדי שיעשו את זה.
מאיר שטרית: שר החקלאות בתור הממונה על נושא החקלאות הימית והנושא הימי, יכול ליזום את זה.
מאיר שטרית: שיפנו לשרים קיימים, שיפעלו ביחד.
מאיר שטרית: הדרך היא לא דרך קצרה.
מאיר שטרית: אבל אם הממשלה באמת רוצה לעשות שינוי, זה מה שצריך לעשות.
מאיר שטרית: אחרת הדברים יישארו, אנחנו נשב פה עוד עשר ישיבות, שום דבר לא יקרה.
מאיר שטרית: אתם נחמדים, נחמד לדבר איתכם, היה מאוד מעניין אבל אני, תסלח לי שאני מאוד תכליתי, זה לא יגיע לכלל ביצוע.
מאיר שטרית: לא יקרה.
מאיר שטרית: ואני למוד הרבה מאוד שנים של ניסיון, זה לא יקרה בלי שהממשלה אכן שמה בעניין את ליבה ואת ידה, ואומרת – הנה, אמרתי דוגמא.
מאיר שטרית: עכשיו הצעתי למשרד הנגב והגליל, אם הוא רוצה לעשות לעצמו היסטוריה – זה דבר שישים אותו על המפה.
מאיר שטרית: אתה עושה דבר אחד, אבל כולם יזכרו את זה.
מאיר שטרית: כל היתר, תאמין לי: אף אחד מחר בבוקר בכלל לא יזכור מי היה סילבן.
מאיר שטרית: אני אומר לך מניסיון: זה לא יעבוד, אבל אם הוא עושה דבר אחד רציני, הם כולם יזכרו אותו הרבה שנים אחורה, יגידו: את זה הוא עשה.
מאיר שטרית: כמו שאני זוכר את גדעון פת מ-1984.
מאיר שטרית: באמת שינה את הפרצוף של אילת בעקבות השקעה שלו בתיירות.
מאיר שטרית: הוא עשה דבר אחד, הוא לא שינה תקציב, מהתקציב של המשרד שלו, אמר:
מאיר שטרית: אני מתמקד באילת, ואני שם פה חלק גדול מאוד מהתקציב שלי השנה באילת.
מאיר שטרית: וזה נתן תנופה ענקית באילת, זה שינה את אילת.
מאיר שטרית: צריך עוד פעולה כזאת, בתחום הזה, כדי להביא לשינוי כזה של אילת.
מאיר שטרית: אז אם יהיה שר שלוקח על עצמו את הדבר הזה ויגיד: אני את זה עושה, זה ישנה את המצב.
מאיר שטרית: כי אם במקום להתמקד בהרבה מאוד דברים קטנים באילת עושים דבר אחד רציני, זה משנה את המצב.
מאיר שטרית: חברים, תודה רבה, הישיבה נעולה.
מאיר שטרית: מה זה גומרים בודדים?
דניאל רימון: כאשר דנו מולך שאלנו, מי הם הגומרים המפוקחים על ידי הרשות?
דניאל רימון: לפי חוק ניירות ערך מדובר בתאגידים מדווחים, ציבור החשבים, נאמנים לתעודות התחייבות.
דניאל רימון: לפי חוק השקעות משותפות בנאמנות מדובר במנהלי קרנות, מנהלים.
דניאל רימון: לפי חוק הסדרת עיסוק מדובר במנהלי תיקים, וחברות יעוץ.
דניאל רימון: כיוון שיש מספר מועט יחסית של דיווחים, שחלה חובה להגשתם על ידי בעלי רישיון שהם יועצים בודדים וכיוון שמדובר בעלות שלא מתאימה לגודל שלהם, בשלב הנוכחי – ואין מניעה בהמשך לחשוב אחרת – ההסדרה לא חלה עליהם בשני הכיוונים.
מאיר שטרית: איך הם מדווחים?
דניאל רימון: הם מדווחים מעט מאוד.
דניאל רימון: כאשר הם עושים את זה, הם עושים את זה באמצעות דואר רשום ופקסימיליה.
יעל תנחומא: כל התהליך של רישום יועצים בודדים נעשה גם הוא בדרך אלקטרונית, באמצעות טפסים אלקטרונית אך ללא בחתימה אלקטרונית.
מאיר שטרית: אז במה מייקר הדיווח האלקטרוני?
מאיר שטרית: חשבתי שזה מוזיל את זה.
דניאל רימון: למעשה, המעבר למערכת הזו, לדיווח אל מול הרשות, לא יהיה כרוך בעלויות.
דניאל רימון: הוא יוכל יהיה להשתמש באותו גורם מורשה לצורך הדיווח במגנא, לבוא אל הגורם המאשר ולעשות איזשהו שינוי קטן.
מאיר שטרית: בתעודה.
דניאל רימון: כן, וזאת על מנת שתוכל לשמש גם לצורך הדיווח הזה.
דניאל רימון: זאת כל אימת שהוא משתמש באותו גורם.
דניאל רימון: חשוב היה להבטיח, שהגורם שמדווח לנו הוא גורם שהחברה מצאה שהוא הגורם המתאים לדווח.
דניאל רימון: הוא בדרך כלל יהיה נושא משרה, אפילו נושא משרה בכירה.
דניאל רימון: מבחינתנו, זו גם יכולה להיות המזכירה.
דניאל רימון: יכול להיות שהתאגיד המפוקח מטעם עצמו יחליט שהוא רוצה לעשות בידול בין השניים ולייצר עוד תעודה.
דניאל רימון: לגבי היועצים הבודדים, שאין להם היום חובה לדווח באמצעות המגנא – כולם היו צריכים לעשות את ההתקשרות מחדש.
דניאל רימון: אנחנו חשבנו, שלאור דרישות הדיווח המאוד מזעריות מהם כיום, אין צורך בזה.
דניאל רימון: אם נחשוב אחרת, אז בדרך של חקיקת משנה אנחנו נחיל גם עליהם חוויות דומות.
דניאל רימון: על כל פנים, אני מזכירה שההתקשרות נעשית על פי עקרונות חוק חתימה אלקטרונית, כאשר יש הבטחה של מקור יד ושלמות המסמך.
דניאל רימון: החתימה היא חתימה אלקטרונית מאושרת.
דניאל רימון: כלומר, חתימה אלקטרונית מאובטחת, אשר לוותה באישור על ידי גורם מאשר לנכונות של כל העקרונות שזה עתה ציינתי.
דניאל רימון: משכך, יש לכך ערך ראייתי.
דניאל רימון: מסמך כזה יכול לעמוד בכלל הראייה הטובה ביותר ולשמש כמסמך מקור בבית משפט.
דניאל רימון: אנחנו כבר הפעלנו פיילוט, ואנחנו בשלים כדי לקדם את התיקון, אבל נדרשים עדיין עוד שלושה כללים ועוד שני תיקוני חקיקה משניים.
דניאל רימון: אני אודה על האמת ואומר, שכאשר הגעתי לכאן הצטערתי על ההתעקשות המיותרת שלי בדיון שעבר, שלא להיענות לבקשתו של אדוני ולשנות את סעיפי ההסמכה כך שכל העניינים ירוכזו כאן.
דניאל רימון: עכשיו אנחנו מוצאים את עצמנו מתגלגלים מוועדה לוועדה.
דניאל רימון: אני מודה בהתעקשות מיותרת.
דניאל רימון: בתיקון החקיקה הבא אני מקווה שאנחנו נתקן את הטעון תיקון.
נירה לאמעי-רכלבסקי: חוק חתימה אלקטרונית כבר עבר לזה.
דניאל רימון: גם אנחנו נתקן את דרכנו.
דניאל רימון: אני אציג בקצרה את התקנות שלא מונחות כאן לדיון, כדי שתהיה כאן התמונה המלאה, ואז נדון בתקנות שעליהן אנחנו מדברים כעת.
דניאל רימון: כדי להשלים את המערך צריך להביא לאישור גם תקנות דואר אלקטרוני מאובטח, שהן בעיקר מטפלות במה מוטל על הלקוחות-על אלה שמשתמשים בשירות בצד השני: למנות גורם מתאים, תדירות שהוא צריך לפתוח את תיבת הדואר האלקטרוני.
דניאל רימון: יהיה גם סט של כללי רישום, שזה בעצם מפרט טכני ביותר של איך צריך להיראות המסך, באיזה תוכנה פותחים דיווחים, איך יוצרים כפתור חיפוש – מיני טכניקות שיהיו באתר הרשות.
דניאל רימון: בנוסף, הדבר שבו אנחנו דנים היום – סט התקנות שמתקן, מאשר חתימה ועושה את ההתאמות הנדרשות כדי שהתקנות האלה יוכלו לשמש לא רק למאשר חתימה לעניין דיווח במגנא, אלא גם למאשר חתימה לעניין דיווח במערכת דואר אלקטרוני מאובטח.
דניאל רימון: כבר היום הוא מונה את הדרישות שצריכות להיות מאותו גורם מאשר: ערבות בנקאית שהוא צריך להעמיד, עמידה בכשרויות טכניות.