GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
30797: בדמות מדענים, חוקרים, סטודנטים בתחומים של מדע ימי.
30797: זה נמצא, זה קיים.
30797: המשאב הזה קיים.
30797: הים נמצא.
30797: אי אפשר לקחת לנו אותו.
30797: לפחות לא את זה.
30797: לקחו לנו את ההטבות מס, לקחו את ההוא, לקחו את זה, את הים אי אפשר לקחת לנו.
30797: אין.
30797: יש היום שלוש פלטפורמות דרמטיות משמעותיות.
30797: האחת זו הפלטפורמה האקדמית, נמצא פה הדיקן פרופסור שאול קרקובר שנמצא איתנו.
30797: השני, המכון לחקר ימים ואגמים, נמצא פה פרופסור אריק דאיימנט – תתקן אותי אם אני טועה, אדוני - ונמצאים פה כל החבר'ה המדהימים של המכון לחקר ימים ואגמים עם פרופסור קפלן ועם כל האנשים.
30797: האמן לי, אני מכיר את כולם ברמה האישית, אחד לאחד.
30797: זה לא משום שאני בוגר אוניברסיטת ייל, כי אני לא.
30797: אלא משום שאני מבין את הערך המדהים שיש לקבוצה הזאת.
30797: אני רואה בהם נאת מדבר אנושית שיכולה לשנות באופן משמעותי את פניה של העיר אילת.
30797: לכן, מה שאני בעצם אומר – וזה בא לאחד מששת הנושאים הכי חשובים שבחרתי להציג בפני היושב ראש – בואו ניקח את הפוטנציאל המדהים הזה, את האנרגיה המדהימה הזאת, את הכוח שיש פה, הכוח האנושי והכוח הטבעי, ובוא נהפוך אותו למרכז בינלאומי למחקר, בתחומים של חקר הים.
30797: אני חייב להגיד לך, אדוני היושב ראש, קיבלתי איזה מכתב שמלין על העניין הזה ואני תמה.
30797: על מה ולמה?
30797: אני חשבתי שיש אחוות מדענים, אחוות סופרים.
30797: אתה יודע.
30797: שביחד מייצרים פה איזושהי אמירה שמזינה אחד את השני.
30797: כך נראה לי, לא יודע.
30797: אני יודע שיש מחקר בבית החולים סורוקה, אני בטוח שיעבירו אותו ביום מן הימים לבית החולים הדסה.
30797: אותו הדבר, יהיה מחקר בים סוף יעבירו אותו, אם זה רלבנטי, למחקר בים התיכון או במכמורת או לא יודע בדיוק איפה.
30797: חשבתי שעולם המדע ישמח על הרעיון, ויבואו לכאן להפגנות תמיכה, לא לעצור אותנו.
30797: חבל שכך, אבל אני מקווה שזו אפיזודה שתחלוף, אותה התנגדות.
30797: אני רוצה להגיד, ואני אומר את זה בצורה ברורה: אני רואה בפעולה הזאת – ולא בכדי שמתי את זה, כמו שאמרתי, אחד מששת הנושאים – פעולה שאם והיה ונצליח, העיר אילת תוכל להיות דוגמא ומופת גם לכל מה שקורה במדינת ישראל, גם למדינות השכנות.
30797: יש לנו, דרך אגב, קשרים מאוד טובים עם עקבה בתחום של הביולוגיה הימית, דרך כל הנושא של הים.
30797: וגם לא רק לעמי האזור, אני מקווה שנוכל גם לפתוח את העסק הזה לכל סטודנט מכל מדינה בעולם.
30797: זו התקווה שלי, אני לא חושב שנדרש פה הרבה.
30797: מה שצריך פה זה איגום כוחות, איגום משאבים ויצירת תנאים טובים להצלחה.
30797: אם זה יקרה, אני חושב שזו זכות גדולה לכל מי שנתן ידו להחלטה לקדם את הנושא הזה.
30797: תודה.
מאיר שטרית: דוקטור גניאל פה?
30797: כן.
דרורי גניאל: תודה רבה, אדוני, אני חושב שראש העירייה הציג את הדברים במיטבם.
מאיר שטרית: משנה למנכ"ל העירייה.
דרורי גניאל: תודה רבה.
דרורי גניאל: שלום, פרופסור תמיר.
דרורי גניאל: אני חושב שראש העיר הציג את העניין במיטבו.
דרורי גניאל: אני חושב שהזירה תהיה של האנשים האקדמאים.
דרורי גניאל: אם יהיה מה להוסיף בקשר שבין המערכת האקדמית למערכות החינוך באילת, אני אוסיף אחר כך.
מאיר שטרית: פרופסור אהרון קפלן, מנהל מדעי של המכון הבין אוניברסיטאי באילת.
אהרון קפלן: אני פרופסור באוניברסיטה העברית, אני מנהל המכון של הבין אוניברסיטאי למדעי הים באילת, המינוי שלי הוא ישירות מראש ות"ת.
אהרון קפלן: ואולי שתי מילים על מה זה מכון בין אוניברסיטאי כי זו חיה מאוד מוזרה בסקאלה שלנו.
אהרון קפלן: אנחנו, בנושאים רב תחומיים, שלא ניתן באף אחת מהאוניברסיטאות ללמד אותם ולחקור בהם בהיקף הרצוי והנכון, הוקם באילת לפני כ-42 שנה מכון בין אוניברסיטאי למדעי הים.
אהרון קפלן: הרעיון הוא שמאגמים את המשאבים במקום אחד ונותנים נגישות שווה לכל החוקרים מכל האוניברסיטאות ליכולות המדעיות האלה.
אהרון קפלן: אם תרצו ארחיב על זה בהמשך, אני חושב שחשוב לוועדת המדע לדעת את זה.
אהרון קפלן: אולי כדאי שתבואו לבקר ולראות איך הדבר הזה מתפקד, כי ביסודו של דבר ניתן על הפלטפורמה הזאת או על המודל הזה, לעשות הרבה יותר מדע עם האין כסף שיש.
אהרון קפלן: אולי ארחיב על זה בשלב אחר.
אהרון קפלן: עכשיו, כמו שאמרתי, אני פרופסור באוניברסיטה העברית, ומאוד מעריך את הפעילות של ראש העיר בנושאים של קידום של החינוך וקידום של ההשכלה, אם כי יש לנו מפעם לפעם ויכוחים כאלה או אחרים - - -
מאיר שטרית: אז אתה גר באילת?
אהרון קפלן: לא, אני גר ליד ירושלים.
אהרון קפלן: אינני תושב אילת ולכן אינני אינטרסנט.
30797: לאט לאט, לאט, גם זה יבוא.
30797: זו המטרה שלנו.
אהרון קפלן: עכשיו, שתי מילים על מדעי הים.
אהרון קפלן: מדעי הים הם היום אחד התחומים שמתפתח במהירות הגדולה ביותר בעולם.
אהרון קפלן: בתחומים, אני בטוח שיושבים פה אנשים בישיבות אחרות איתכם ואומרים את אותו הדבר, על התחומים שלהם, כי זה טבע המדענים: הם רואים תמיד את התחום שלהם כתחום החשוב, כי אחרת הם היו עוסקים בנושא האחר, אבל יש כלים מאוד אובייקטיבים לבדוק את העניין הזה והכלי העיקרי הוא להסתכל מה עושים בעולם.
אהרון קפלן: מה עושה השוק האירופי, מה עושות ארצות הברית, יפן, אוסטרליה, קנדה וכולי, בהשקעות בנושאים האלה.
אהרון קפלן: למה מדעי הים מתפתח במהירות הזאת?
אהרון קפלן: משום שנכנסו לתחומים האלה הכלים שפותחו היו לחקר cell biology, סרטן, איידס, מה שתרצו, מצד אחד, והכלים הפיסיקו-כימיים שפותחו למחקר ימי צונאמי וכדומה, גרמו לקפיצה ענקית ביכולות שלנו לעשות מדע טוב בדברים האלה, ולכן יש עלייה גדולה מאוד במשאבים שמושקעים, וכל העולם גם מבין את הפוטנציאל הכלכלי האדיר שישנו בחקר הים.
אהרון קפלן: למה באילת?
אהרון קפלן: אז קודם אולי אני אתייחס, לא ממש אתייחס, אבל תהיה לזה השלכה למה שאמר מאיר קודם.
אהרון קפלן: מרבית המדענים במדעי הים במדינת ישראל אינם גרים באילת, הם גרים בצפון.
אהרון קפלן: חלקם רואים את הים התיכון כשהם פותחים את החלון.
אהרון קפלן: אבל את העבודה המדעית שלהם, מרביתם עושים באילת.
אהרון קפלן: כבר 60 שנה זה כך.
אהרון קפלן: הם לא אלטרואיסטיים ולא רוצים לגרום לעצמם סבל.
אהרון קפלן: הלוגיסטיקה של לנסוע לאילת ולהשקיע את הזמן בדברים האלה לא מקלה עליהם, אבל יש לזה סיבה.
אהרון קפלן: הסיבה היא שהסביבה המדעית, הסביבה הימית באילת, יש בה מיוחדות שאין בשום מקום אחר בעולם.
אהרון קפלן: שונית האלמוגים שנמצאת שם במפרץ אילת היא מיוחדת בעולם, היא השונית הצפונית ביותר, שונית האלמוגים הצפונית ביותר שקיימת על פני הכדור הזה.
אהרון קפלן: השילוב של שונית האלמוגים שיש בה עושר מינים אדיר שאפשר להשוות אותו אולי רק ליער הטרופי, מצד אחד, והאורגניזמים שם מדברים אחד עם השני ומייצרים הרבה מאוד חומרי ביניים, מה שנקרא secondary metabolize , חלקם טוקסינים, שאין לנו מושג ירוק איך החומרים האלה עובדים, אין לנו מושג ירוק מה הם השימושים האפשריים שלהם בחקלאות וברפואה.
אהרון קפלן: יש פה פוטנציאל אדיר, מצד אחד.
אהרון קפלן: מצד שני, בזכות השבר הסורי-אפריקני אנחנו נמצאים במרחק קטן מאוד מהים העמוק.
אהרון קפלן: אם אמריקאי צריך לקחת ספינת מחקר ולרוץ איתה לפחות יום כדי להגיע לים העמוק, או אם האוסטרלי צריך לקחת ספינת מחקר ולרוץ איתה יום שלם בשביל להגיע ל-barrier reef אנחנו עושים את זה, כמו שאנחנו קוראים לזה לפעמים, במרחק פלאג החשמל מהמעבדה.
אהרון קפלן: הדברים האלה, המיוחדות של המקום, גורמת לכך שהפעילות המדעית של אנשים שבאים מכל העולם – יש לנו קשרי מדע עם עשרות מעבדות מרכזיות בעולם.
אהרון קפלן: רק לאחרונה הצטרפנו לקבוצה של מעבדות באירופה, בתכנית ה - - - של השוק האירופי ואני כבר –התכנית הזאת מאפשרת למדענים צעירים ולמדענים בכירים לבוא למעבדות אחרות לעבוד – וכבר היום אישרתי אובר דראפט על חשבון השנה השלישית, אני עכשיו רק בשנה הראשונה.
אהרון קפלן: האירופאים הבטיחו לי שהם יצטרכו למצוא דרכים נוספות לתקצב את הדבר הזה.
אהרון קפלן: אני מביא את זה רק בתור דוגמא לעניין העצום שיש לקבוצות מחקר בעולם לבוא לאילת לעבוד.
אהרון קפלן: עכשיו הדבר העיקרי שצריך לקחת אותו פה בחשבון זה - - -
מאיר שטרית: כמה זמן אתה מנהל המרכז הזה?
אהרון קפלן: אני מסיים ארבע שנים.
מאיר שטרית: ארבע שנים.
מאיר שטרית: בארבע השנים האלה מה התפתח?
אהרון קפלן: או, הרבה.
אהרון קפלן: עברנו ועדת אבלואציה של ות"ת, שאני לא רוצה לומר את כל מה שכתוב בה כי אני ארגיש לא נוח עם זה, אבל היא זמינה.
אהרון קפלן: - -
מאיר שטרית: קצת.
אהרון קפלן: הוועדה המליצה יותר מאשר להכפיל את המכון, מבחינת היקף התקנים המקומיים.
אהרון קפלן: המכון עובד עם כמספר מדענים מקומיים וכ-30 וכמה קבוצות מחקר שבאות לעבוד במכון.
אהרון קפלן: יש לנו כ-107 תלמידים שעושים מוסמך ודוקטורט במכון, 39 מהם תושבי אילת.
אהרון קפלן: יש פעילות מאוד נרחבת ובשנים האחרונות אנחנו רואים עלייה מאוד גדולה בחתך הקבלה של תלמידים.
אהרון קפלן: עלייה גדולה באיכות של התלמידים.
אהרון קפלן: הוועדה המליצה לא רק על הגדלה של התקנים אלא גם על בניין מעבדות חדש.
מאיר שטרית: כמה תלמידים יש?
אהרון קפלן: מיד.
קריאה: 107.
אהרון קפלן: לא.
אהרון קפלן: יותר.
אהרון קפלן: על בניין מעבדות חדש במכון.
אהרון קפלן: עכשיו, מספר התלמידים – במכון מתקיימים שלושה טיפוסים של קורסים.
אהרון קפלן: קורס אחד הוא קורס בין אוניברסיטאי שניתן לכל התלמידים באופן שוויוני.
אהרון קפלן: שם יש לנו 350 תלמידים בשנה.
אהרון קפלן: הבעיה היא המקומות במעונות.
מאיר שטרית: הם באים לזמן מוגבל?
אהרון קפלן: הם באים לסדר גודל של שבוע, קורסים מרוכזים.
אהרון קפלן: הבעיה היא המקום במעונות, כי המינהל אומר לי שאני לא יכול לבנות מעונות כי שם זה כמו מלונות, מבחינתם, ובאזור הזה של אילת אסור לבנות מלונות.
אהרון קפלן: אז אני לא יכול להרחיב את המעונות, ויש לי סדר גודל של בין ארבעה לשמונה קופצים על כל מקום בקורס.
מאיר שטרית: תקרא לזה מלון, מה הבעיה.
אהרון קפלן: ולבנות את זה בלי – בוא תחזור למשרד השיכון להיות ממונה על המינהל ותעזור לי לסגור את העסק הזה.
מאיר שטרית: הם משלמים על האכסון.
מאיר שטרית: נו.
אהרון קפלן: עכשיו הדבר המרכזי פה הוא, שאנחנו היום נמצאים בדיון מאוד מאוד מעמיק – רק הבוקר הייתה לי שיחה ארוכה מאוד עם רבקה כרמי, שהיא הנשיאה של אוניברסיטת בן גוריון, וזו לא השיחה הראשונה אלא כמה כאלה כבר – אנחנו מתארגנים להקמה של מרכז מדעי ברמה בינלאומית באילת, שיכלול לא רק את בסיס המחקר או מדע בסיסי, אלא יכלול גם הרחבה לתחומים של חממות טכנולוגיות, בית ספר למדעי הים, בית ספר בינלאומי למדעי הים, כי אני רואה את השטף האדיר של הסטודנטים שבאים אצלנו לעבוד.
אהרון קפלן: בואו נאמר ככה, אני בהחלט מצטרף למה שמאיר אומר, העיר הזאת ראויה לרגל בסיסית, רגל בעלת משקל בתחום האקדמי, גם לשנות את הדמוגרפיה שלה וכדומה, אבל גם מדינת ישראל ראויה שיהיה לה מרכז כזה, שיהיו לו יכולות מתקדמות או עלייה גדולה ביכולות המחקר בנושאים של מדעי הים.
מאיר שטרית: תסלח לי שאני אומר לך, סליחה, אני לא רוצה להיות גורם מציק, אבל זה נשמע לי – איך אמר מאיר – סקפטי.
מאיר שטרית: אני מאוד סקפטי למה שאתה אומר.
מאיר שטרית: מה זאת אומרת אנחנו מתארגנים להקים מרכז מחקר?
מאיר שטרית: יש תקציב לזה?
מאיר שטרית: מישהו הקצה לזה כסף?
אהרון קפלן: בוא נאמר ככה: אנחנו מתקדמים.
אהרון קפלן: למשל, לא הייתה לנו ספינת מחקר.
אהרון קפלן: לאחרונה חנכנו ספינת מחקר בשווי של בערך מיליון וחצי דולר.
מאיר שטרית: שהממשלה קנתה?
אהרון קפלן: חלק מזה בא מתרומות, חלק מזה בא מהאוניברסיטה העברית, ממכון וייצמן, תורמים פרטיים, ות"ת סייע לנו, משרד המדע פתח אצלנו מרכז ידע של מדעי ים.
אהרון קפלן: יש הכרה בדבר הזה.
אהרון קפלן: שתיים, יש הכרה, בקרן הלאומית למדע, בעובדה שיש מצוינות במכון הזה, שרמת המחקר היא מאוד גבוהה ושניתנת נגישות אחידה ושווה לכל המדענים.
אהרון קפלן: ולכן הם מאפשרים לי להגיש בקשות מחקר לציודים ישירות.
אהרון קפלן: אם כל אוניברסיטה לציוד בסיסי במחקר יש לה שני סלוטים או משהו כזה, אני מקבל סלוט עצמאי שלי.
אהרון קפלן: זאת אומרת הם מכירים בצורך הזה, מכירים ביכולות האלה.
אהרון קפלן: ואם אתה סקפטי, אז אם היית סקפטי לא היית מציע את קו הרכבת לאילת ולא היית מציע את כל הדברים הטובים והחשובים שאמרת קודם.
מאיר שטרית: אני לא סקפטי לגבי אילת, אני סקפטי לגבי מה שאתה אומר של הקמת מרכז מדע גדול.
אהרון קפלן: אז אענה לך.
מאיר שטרית: כשהייתי שר, יכולתי לעשות את זה, עשיתי.
אהרון קפלן: אז אענה לך לגבי הדבר הזה.
אהרון קפלן: אני סבור שאת המלחמות – נרמז פה משהו קודם – שאת המלחמות צריך לקיים החוצה, לא פנימה.
אהרון קפלן: יש מקום לשילוב ידיים של הגופים שעוסקים במחקר ימי במדינת ישראל, וזה נעשה.
אהרון קפלן: המכון הבין אוניברסיטאי – כל האוניברסיטאות שותפות לו.
אהרון קפלן: כשהלכתי להקים תכנית כלל אקדמית במדעי הים, אמר לי היושב ראש הקודם של הות"ת: אין לך סיכוי שהרקטורים יסכימו לזה.
אהרון קפלן: כל הרקטורים הסכימו לזה.
אהרון קפלן: אתה יודע למה?
אהרון קפלן: משום שאמרתי להם שאת התארים יתנו האוניברסיטאות, אז הם יקבלו את הכסף.
מאיר שטרית: זה רעיון טוב.
אהרון קפלן: אין ספק שיש מקום להקים את זה.
מאיר שטרית: פרופסור אריק דאיימנט, מנהל מלח"י.
אריאל דאיימנט: כן, שלום.
אריאל דאיימנט: מלח"י – ראשי תיבות: המרכז הלאומי לחקלאות ימית של החברה לחקלאות ימית ואגמים.
אריאל דאיימנט: כמו שמאיר יצחק הלוי, ראש העירייה, סיפר כבר, אנחנו המכון השני, או אחד משלושת המכונים שפעילים באילת.
מאיר שטרית: כמה עובדים?
אריאל דאיימנט: הוא קיים גם כן כ-40 שנה.
מאיר שטרית: כמה עובדים שם?
אריאל דאיימנט: 47 איש.
אריאל דאיימנט: היינו כבר על השולחן של הוועדה הזאת, עברנו דיסקציה, ביופסיה, כל מה שאפשר.
אריאל דאיימנט: גם בסיכום שרועי עשה, שמונח לפנינו, הורחבה היריעה.
אריאל דאיימנט: אנחנו למעשה נמצאים בשלב מעבר ממשרד התשתיות למשרד החקלאות, וכיון שאנחנו עוסקים – בניגוד למכון הבין אוניברסיטאי שעוסק במדע בסיסי, חקר הים הבסיסי, ברמה מאוד גבוהה – אנחנו, אני מקווה ברמה לא פחות גבוהה, עוסקים במדע יישומי.
מאיר שטרית: מה היתה עמדתכם ביחס לכלובי הדגים?
אריאל דאיימנט: עמדתנו הייתה חלוקה עם מרבית המדענים של האקדמיה.
אריאל דאיימנט: חשבנו שלהוציא את הכלובים זה לשפוך את התינוק יחד עם המים.
אריאל דאיימנט: אין שום ספק שהייתה – זה ככה במאמר מוסגר – אין שום ספק שהיתה השפעה על הסביבה, אבל ההשפעה היתה רחוקה מלהיות דומה למה שטענו שהיא.
אריאל דאיימנט: אבל אני חושב שהראייה היום זה שאנחנו רואים שהוצאת הכלובים - - -
מאיר שטרית: זה לא השתנה.
אריאל דאיימנט: לא שיפרה בצורה משמעותית.
אריאל דאיימנט: אבל זה נושא שלא - - -
מאיר שטרית: אני שמח למצוא תימוכין לדעתי.
מאיר שטרית: אז התנגדתי להוצאת הכלובים בממשלה.
אריאל דאיימנט: או.
אריאל דאיימנט: קי.
אריאל דאיימנט: כן.
אריאל דאיימנט: היו לא מעט שהתנגדו אבל לא הביעו את מחאתם מספיק, חבל.
מאיר שטרית: דווקא אמרתי פומבי, לצערי בהצבעה השנייה לא נתנו לי להצביע.
אריאל דאיימנט: בכל אופן, מה שקשור למדעי הים אז בשתי מילים: אני חושב שפרופסור קפלן כאן הביע בצורה מאוד טובה את החשיבות של מחקר הים.
אריאל דאיימנט: אני חושב שהנושא של - - -
מאיר שטרית: במה אתם עוסקים בחקלאות ימית?
אריאל דאיימנט: אנחנו עוסקים בדומסטיקציה – בביות של בעלי חיים ימים.
אריאל דאיימנט: לוקחים יצורים מהבר ומבייתים אותם.
אריאל דאיימנט: לדוגמא, דג הדניס שכולנו מכירים אותו, הוא מוצר שבעצם פותח בין היתר במלח"י, כמובן בעוד כמה מקומות באירופה - - -
מאיר שטרית: חשבתי שזו הייתה השקעה של הסוכנות בזמנו.
מאיר שטרית: של ארדג וארסוף.
מאיר שטרית: השקענו בזה עשרה מיליון דולר.
מאיר שטרית: הייתי גזבר הסוכנות, אני זוכר את העניין, עשרה מיליון דולר השקענו בזה.
אריאל דאיימנט: טוב מאוד, נכון מאוד.
אריאל דאיימנט: אכן, ארדג הם חברה מאד חשובה, יישומית, מתעסקת בגידול דגים, אבל הטכנולוגיה היא שלנו.
אריאל דאיימנט: לא נעים להגיד.
מאיר שטרית: נו, זה טוב מאוד, רק למה אתם לא לוקחים תמלוגים?
מאיר שטרית: תמלוגים למה אתם לא לוקחים?
אריאל דאיימנט: היום אנחנו כבר נמצאים בשלבים האחרונים של ביות הלוקוס, הדקר.
מאיר שטרית: הדניס היה דג בר?
אריאל דאיימנט: דג מהברדוויל - - -
מאיר שטרית: בבריכות.
אריאל דאיימנט: הבאנו אותו מהברדוויל בצורה של דגיג ובעצם פיצחנו את כל מחזור החיים שלו והדבר לקח כ-20 שנה.
מאיר שטרית: אתם עושים עכשיו אותו הדבר עם הלוקוס?
אריאל דאיימנט: עכשיו אנחנו באותו מצב עם הלוקוס.
אריאל דאיימנט: נמצאת כאן ד"ר חנה רוזנפלד שתדבר גם אולי כמה מילים אחר כך, והיא בעצם ילדה אילתית - - -
30797: ילדה משכונת יעלים באילת.
אריאל דאיימנט: שאחראית במידה רבה לנושא של רביית הלוקוס ושל ההצלחה.
מאיר שטרית: מעניין, דווקא הלוקוס היה מאוד נפוץ אז בתקופה ששירתנו בסיני.
אריאל דאיימנט: נכון.
מאיר שטרית: היינו תופסים את הלוקוסים ביד, בברדוויל.
אריאל דאיימנט: הלוקוסים של ים סוף.
אריאל דאיימנט: אז המנדט שלנו הוא, בעצם, פיתוח התשתית החקלאית-ימית של מדינת ישראל, כיוון שהאוקיינוסים הולכים ומתרוקנים, את זה כולנו יודעים.
אריאל דאיימנט: אנחנו יודעים שלאכול דגים ופירות ים וכמובן חלבון מהים זה דבר מאוד בריא וכולם רוצים את זה, גם כדי להישאר עם פיגורה טובה וגם כדי להיות בריאים.
אריאל דאיימנט: היבול הולך וקטן כי הצריכה הולכת וגדלה, והדרך היחידה להדביק בעצם את הפער הזה הוא על ידי חקלאות ימית.
אריאל דאיימנט: זה ברור לגמרי.
אריאל דאיימנט: אנחנו, כישראלים בכלל, חשוב לנו להבין שהעתיד של צריכת דגים בעולם יהיה על ידי גידול חקלאי ולא על ידי תפיסה מהבר.
אריאל דאיימנט: אנחנו כבר לא נוכל לצוד דגים בעתיד, כי האוקיינוסים באמת הולכים ומתרוקנים.
אריאל דאיימנט: ומים מתוקים אנחנו לא יכולים להשתמש בהם כפי שהיינו רוצים, לכן הניצול של מי ים הוא מאד חשוב.
אריאל דאיימנט: כמשאב.
מאיר שטרית: למה אי אפשר היה לעשות את הבריכות על החוף ולהוציא מים מהים, בסרקולציה?
אריאל דאיימנט: אז זה מה שאנחנו עושים.
אריאל דאיימנט: אנחנו עושים את זה היום.
אריאל דאיימנט: הטכנולוגיה שמפותחת אצלנו היום באמת משמשת לגידול של דגי ים ביבשה.
אריאל דאיימנט: יש לנו שתי שיטות, לא ניכנס כמובן לפרטים, אבל שתי שיטות עיקריות: צורה אינטנסיבית, צורה פחות אינטנסיבית לגידול של דגים.
אריאל דאיימנט: מה שחשוב, אני חושב, בקונטקסט של המרכז המדעי המדעי לחקר הים הלאומי – הוא בעצם כבר קיים, המרכז הלאומי.
אריאל דאיימנט: אנחנו בעצם כבר מרכז לאומי, אפשר להגיד – אנחנו היינו רוצים להפוך למרכז בין לאומי, וזה בתמיכת הגורמים הממלכתיים.
אריאל דאיימנט: היתרון המובנה שלנו מול השכנים שלנו בתחום של טכנולוגיה, של מדע, הוא ברור לגמרי.
אריאל דאיימנט: ובתחום הזה אנחנו בוודאי ובוודאי צריכים למנף את היתרון שכבר קיים אצלנו.
אריאל דאיימנט: בניגוד, אולי לתיירות ולתחומים אחרים שיהיה קשה לנו להתחרות אתם.
אריאל דאיימנט: אין שום ספק שבתחום של מדעי הים אנחנו יכולים לעשות את זה, ויפה שעה אחת קודם.
אריאל דאיימנט: אנחנו לא מודעים כל כך לזה שהים הוא כל כך חשוב גם לנושא של אקלים, ההתחממות הגלובאלית, הים זה מה שעושה את ההבדל ולא שום דבר אחר.
אריאל דאיימנט: ואם אנחנו לא מרגישים את האילוץ המיידי לחקור את הים – הוא קיים, אנחנו נגיע לזה כמו שהגענו למשבר המים המתוקים ככה אנחנו נגיע גם לדבר הזה בקרוב.
מאיר שטרית: אז מקימים היום, יש איזשהו ניסיון להקים בריכות באזור אילת, לדגים?
אריאל דאיימנט: בהחלט.
אריאל דאיימנט: לא רק באילת, יש באזור החוף, למשל, קיבוץ מעגן מיכאל מגדל לוקוסים.
מאיר שטרית: אני מדבר על דניס ולברק.
אריאל דאיימנט: מה?
מאיר שטרית: דניס והלברק שהיו גדלים בכלובים אז.
מאיר שטרית: יש היום אפשרות לגדל אותם באזור אילת בבריכות?
מאיר שטרית: אז למה לא מגדלים אותם?
אריאל דאיימנט: עושים את זה.
אריאל דאיימנט: יש התחלה.
30797: יש שטח שמיועד לזה.
מאיר שטרית: פרופסור שאול קרוקבר, דיקן קמפוס אילת, אוניברסיטת בן גוריון.
שאול קרקובר: שלום לכולם.
שאול קרקובר: אני מודה על ההזדמנות להיות כאן.
שאול קרקובר: הייתי רוצה לחלק את דבריי לשני חלקים.
שאול קרקובר: החלק הראשון אני אציג את אוניברסיטת בן גוריון באילת.
שאול קרקובר: החלק השני, אני אדבר קצת על אילת באופן כללי.
שאול קרקובר: באילת הוקמה מכללה לפני 30 שנה בערך.
שאול קרקובר: מכללה שלא הצליחה להתרומם, מכללת אילת.
שאול קרקובר: לפני שמונה שנים המל"ג והות"ת פנו לאוניברסיטת בן גוריון בבאר שבע ושאלו, ביקשו, האם אתם יכולים לקחת את הקמפוס באילת שיהיה שלכם, כאוניברסיטה רב קמפוסית, לא בחסות, אלא ממש שלכם.
שאול קרקובר: האוניברסיטה הסכימה לזמן מוגבל, ניסיון של כמה שנים, הניסיון הצליח – מספר הסטודנטים הלך וגדל בצורה מדהימה.
שאול קרקובר: באים גם רבים מאוד מחוץ לאילת, 75% באים מחוץ לאילת.
שאול קרקובר: היום יש 800 סטודנטים בקמפוס, בערך.
שאול קרקובר: לומדים שם תואר ראשון, שני ושלישי, בתחומים רבים.
שאול קרקובר: - - -
מאיר שטרית: איזה חלק מהם מבחוץ?
שאול קרקובר: 75% באים מכל הארץ.
שאול קרקובר: באים מכל הארץ, מהצפון, מרכז, מכל הארץ.
שאול קרקובר: אוהבים את אילת.
שאול קרקובר: בכל אופן, הייתי אומר שיש כאן הצלחה – עד היום, הייתי מגדיר את זה הצלחה מטאורית.
שאול קרקובר: היא לא נזקפת כולה לזכותי, אני רק ארבע שנים שם, היו לפני בארבע השנים הראשונות שלושה דיקנים שהתחלפו, אני הדיקן הרביעי וניסיתי להמשיך ולקדם את הקמפוס.
שאול קרקובר: בקמפוס יש גם מחלקה או תוכנית לימודים לביולוגיה או ביו –טכנולוגיה ימית.
שאול קרקובר: זו תכנית לימודים ייחודית בארץ שיש בה תואר ראשון, פתחנו בשנה שעברה תואר שני וכבר התקבצו 15 סטודנטים.
שאול קרקובר: אין לנו מספיק מרצים בשביל שנוכל להמשיך ולקלוט עוד ועוד, כי כל אחד צריך מדריך ואין מספיק מדריכים.
שאול קרקובר: ויש לנו שלושה דוקטורנטים כבר, שעובדים באילת על הדוקטורט שלהם.
שאול קרקובר: ההבדל בינינו לבין המכון הבין אוניברסיטאי, שאני קודם כל רוצה לומר שיש להם הרבה מאוד זכויות, ואני לא בא כאן למעט בזכויות האלה, אבל ההבדל הוא שאנחנו אוניברסיטה שמעניקה תארים מתואר ראשון ועד תואר שלישי בצורה רציפה, עם סטודנטים שלומדים ומתחנכים ומתאמנים.
שאול קרקובר: יש לנו כאן סטודנטית לתואר שני שרשומה אצלנו בקמפוס באילת ועושה את המחקר שלה במסגרת מלח"י.
שאול קרקובר: זו ההזדמנות באמת לעבור לצד הכללי יותר.
שאול קרקובר: אני הגעתי לאילת מבחוץ לפני ארבע שנים.
שאול קרקובר: אני גר באילת חצי שבוע.
שאול קרקובר: תכף תשאל אותי כמה אתה גר באילת, חצי שבוע אני באילת.
מאיר שטרית: אתה לא גר באילת.
שאול קרקובר: אני חצי שבוע גר באילת, מחלק את זמני, חצי חצי.
שאול קרקובר: לאו מילתא זוטרתא היא.
מאיר שטרית: אני לא רוצה לקלקל לכם, אבל אני אומר לראש העיר: בזמני, מי שלא היה גר ביבנה לא עבד ביבנה.
שאול קרקובר: טוב.
שאול קרקובר: בכל מקרה, הגעתי לאילת ואני חייב לומר ש-לא ידעתי.
שאול קרקובר: באתי ואמרתי, רבותיי, אתם מעצמה – לא גרעינית, אבל ימית.
שאול קרקובר: באילת יש כרגע שלושה מוסדות שכולם עוסקים בחקר מדעי הים.
שאול קרקובר: 30 חוקרים גרים באילת ועוסקים בחקר מדעי הים מכיוונים שונים.
שאול קרקובר: אם מדובר בביות של בעלי חיים ימיים ורבייתם, ודאגה שהרבייה תהיה כלכלית, אם מדובר במחקרים אחרים שעוסקים בים, אם מדובר בביו-טכנולוגיה ימית שהיא נעשית אצלנו.
שאול קרקובר: פתאום אמרתי: רבותיי, יש כאן מעצמה.
שאול קרקובר: יש כאן ממש מוקד ימי הכי גדול בארץ.
שאול קרקובר: יש בארץ עוד חוקרים במקומות שונים, אבל אין ריכוז כל כך גבוה של חוקרים למדעי הים במקום אחד.
קריאה: זו הפואנטה.
שאול קרקובר: יש כאן בהחלט מוקד לאומי למדעי הים, ואת המוקד הזה צריך לחזק.
שאול קרקובר: צריך להגביר.
שאול קרקובר: לדעתי, המוקד הזה הוא מוקד שכבר היום נמצא בעוצמה רבה וכל המשימה כרגע, כבוד היושב ראש, כבוד השרה לשעבר תמיר – שניכם מהאופוזיציה, לצערי לא ראיתי אף חבר כנסת מהקואליציה.
יולי תמיר: אני במעמד מיוחד.
שאול קרקובר: בכל אופן, אני חושב שהיה ראוי כי גם חברי הקואליציה ייקחו חלק באירוע הזה.
מאיר שטרית: היה ראוי שייקחו חלק בכל דבר.
שאול קרקובר: לא אומר יותר, זכותך לומר את זה.
שאול קרקובר: בכל מקרה אני אומר שיש מעצמה, יש כאן מוקד לאומי חזק מאוד.
שאול קרקובר: המשימה שמוצבת כרגע בפני מקבלי ההחלטות בכל המוסדות, החל מהות"ת, מל"ג, עבור דרך משרד המדע, עבור דרך הכנסת וועדותיה וכלה דרך שר המדע והטכנולוגיה, המשימה כרגע היא איך להפוך את אילת ממוקד לאומי למוקד בינלאומי.
שאול קרקובר: רבותיי, יש בעולם מספר מוקדים לא רבים לחקר מדעי הים.
שאול קרקובר: אין שום סיבה שאצלנו, כפי שאמר כאן ידידי אריק לפני כן, אין שום סיבה שאנחנו לא ננצל את היתרון היחסי שלנו ונשדרג אותו בצורה כזאת שנוביל את הנושא הזה כלפי כל העולם.
שאול קרקובר: וודאי כלפי שכנינו, אבל כלפי כל העולם.
שאול קרקובר: נדמה לי שאנחנו נמצאים כעת בעמדה שאפשר להגיע אליה, והמשימה כרגע היא להפוך את אילת ממוקד לאומי למוקד בינלאומי.
שאול קרקובר: עוד משאבים לכולם, למכון הבין אוניברסיטאי, למלח"י, לאוניברסיטה, לכולם.
שאול קרקובר: כדי שאפשר יהיה לשדרג.
שאול קרקובר: המטרה היא להשתלב במגמת הגלובליזציה, להפוך את הדברים כך שמכל העולם יבואו ללמוד תורה באילת.
שאול קרקובר: לדעתי, הדבר אפשרי.
שאול קרקובר: כבר עכשיו נאמר כאן, באים רבים, גם אלינו באים - אלינו, כמובן, אנחנו מוסד צעיר, יחסית באים פחות, אבל כבר עכשיו באים - ולדעתי אפשר לשדרג את זה בקלות רבה עם עוד קצת משאבים, עם עוד קצת תשומת לב.
שאול קרקובר: אני רק רוצה להזהיר, לסיים כאן באזהרה: אפשר בקלות להרוס.
שאול קרקובר: אפשר לומר: למה מוקד לאומי אחד?
שאול קרקובר: אולי נעשה עוד מוקד לאומי, במרכז הארץ, לחופי הים התיכון?
שאול קרקובר: ואז אם הממשלה תתחיל להשקיע כספים גם פה וגם פה, יהיה לא פה ולא פה.
שאול קרקובר: אנחנו נישאר באותה רמה, באותו דשדוש ולא נצליח להתרומם.
שאול קרקובר: אסור להשקיע משאבים כרגע – לא עכשיו, אולי בעוד 50 שנה, כרגע אסור להשקיע משאבים, אלא באילת.
שאול קרקובר: אכן לנצל את המוקד הלאומי ולהפוך אותו למוקד בינלאומי.
שאול קרקובר: כל ניסיון לפצל השקעת משאבים כרגע במקומות אחרים, רק יגרום לשקיעה ולהרס.
שאול קרקובר: יתר על כן - ובזה אני מסיים - השקעת משאבים במרכז הארץ מיד תמשוך את כל החוקרים, את כל הסטודנטים, את כולם למרכז הארץ, ותגרום להרס כולל של כל התשתית שנבנתה באילת.
שאול קרקובר: אני רוצה להזהיר מפני ניסיון לעשות את זה עכשיו.
שאול קרקובר: כאמור, עוד 50 שנה – בבקשה.
שאול קרקובר: גם הים התיכון ראוי למחקר, גם חוקרים שלנו עוסקים בים התיכון וגם בכינרת, מגיעים אלינו גם חוקרים מהכינרת, אבל אם יעשו את זה עכשיו, לא יהיה, לא כאן ולא כאן.
שאול קרקובר: אם רוצים להגיע למוקד בינלאומי לחקר הים, יש לנו כאן שלושה מוסדות, 30 חוקרים, מצטברים סטודנטים לתארים מתקדמים, גם אצלנו וגם במכון הבין אוניברסיטאי, עוסקים במחקר יישומי – ותכף אם תרצו תוכלו לשמוע –במלח"י, הדברים מוכנים לקפיצה לרמה הבין לאומית.
שאול קרקובר: אני מבקש מכולם לעזור ולא להפריע.
שאול קרקובר: תודה רבה.
אהרון קפלן: אם מותר לי הערה, אדוני היושב ראש.
יולי תמיר: רגע, סליחה, אני, פשוט קראו לי
מאיר שטרית: אני אחזור אליך.
מאיר שטרית: בבקשה, יולי תמיר – אתה יכול לדבר גם אחרי.
יולי תמיר: סליחה, פשוט קראו לי לוועדת הכנסת - - -
מאיר שטרית: בבקשה, בבקשה, יולי.
יולי תמיר: רגע, אני מסבירה להם למה אנשים הולכים ובאים.
יולי תמיר: זה תמיד נראה לא נעים, אבל אני סגן יושב ראש הכנסת ויש ערעור בוועדת הכנסת על החלטת הנשיאות, אני צריכה ללכת להגן על הנשיאות, אז ביקשתי רגע להתפרץ לדברים ולדבר עכשיו.
יולי תמיר: קודם כל, אני חושבת שהדיון הזה הוא מאוד חשוב, הדיון הכולל על הנושא של מעמדה של אילת.
יולי תמיר: יצא לי באמת לעבוד הרבה עם העיר ולשמחתי ראיתי שיש שם נכונות אדירה להשקיע בתחומי החינוך, גם בבתי הספר וגם בחינוך הגבוה, ויש משמעות איכותית, כי האוכלוסייה של אילת – אמר את זה ראש העיר כאן בכנות – היא לא אוכלוסייה פשוטה.
יולי תמיר: וכל קבוצה איכותית שמצטרפת לאוכלוסיית העיר, גם אם היא לא נמצאת אולי מאה אחוז מהזמן אז היא נמצאת ארבעים אחוז מהזמן, תורמת תרומה משמעותית להתפתחות של העיר.
יולי תמיר: המאבק הזה על היכולת של אילת לצמוח ולהישאר עיר בעלת איכות בדרום הארץ, אני חושבת שהמאבק הזה הוא מאבק של כולנו, הוא באמת לא מאבק של האילתים.
יולי תמיר: הוא מאבק של מדינת ישראל.
יולי תמיר: כי החשיבות של אילת היא לא רק אסטרטגית היא גם אנושית וצריך לסייע, ככל האפשר.