GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מאיר שטרית: עד כאן יש למישהו הערות?
נועה ברודסקי-לוי: הערה לגבי נושא שאין אליו התייחסות בתקנות ואני חושבת שכן ראוי שתהיה התייחסות.
נועה ברודסקי-לוי: הנושא הוא הגבלת זמן של ביצוע הצו.
נועה ברודסקי-לוי: אם בית המשפט מוציא צו לבדיקה, שלא יוכלו לבוא הצדדים אחרי שנתיים שיכול להיות שהשתנו הנסיבות ואולי בית המשפט יחליט אחרת.
נועה ברודסקי-לוי: תהיה הגבלת זמן לתקופה בה אפשר לבצע את הצו.
נועה ברודסקי-לוי: יש שינוי נסיבות לפעמים.
נועה ברודסקי-לוי: יכול להיות ששלוש שנים אחר כך כבר בית המשפט יחשוב שזה לא לטובת הקטין.
נועה ברודסקי-לוי: יכול להיות שהמצב משתנה.
נועה ברודסקי-לוי: אנחנו מדברים על קטינים ושנתיים-שלוש, זה פרק זמן ארוך.
פרץ סגל: הצדדים עצמם פועלים ואם הם לא פועלים, סימן שהם לא רצו לפעול על פי הצו.
קריאה: השאלה מה קורה אם אנשים נזכרים אחראי חמש שנים ממתן צו בית המשפט.
רון לבנטל: בסעיף 5 יש התייחסות לזמן.
טליה אגמון: לא, זה לא הסעיף הנכון.
רון לבנטל: בואו אני אסביר לכם מה הדברים המגבילים בדרך כלל בזמן.
רון לבנטל: הדברים שגורמים לעיכוב, הם אחד משנים:
רון לבנטל: או גורם שתלוי בסיוע המשפטי ואנשים מחכים למימון מהסיוע המשפטי והמימון מתעכב.
רון לבנטל: זה יכול לקחת לפעמים חודשים.
רון לבנטל: יש עניין של תורים במעבדות כאשר לפעמים יש תור ארוך.
רון לבנטל: יש מעבדות שהזמן שם הוא יותר קצר ויש מעבדות שם הזמן הוא יותר ארוך.
טליה אגמון: קרה פעם שמישהו בא עם צו מלפני שנתיים?
רון לבנטל: לפני שנה, יכול להיות.
מאיר שטרית: לצו בית המשפט אין תוקף?
פרץ סגל: הצו הוא רק אם הצדדים מעונינים.
פרץ סגל: יכול להיות שהם יגיעו לפשרה ויאמרו שהם לא רוצים.
מאיר שטרית: בהינתן צו, אין לו תוקף?
אדוארד ווייס: אפשר להכניס את זה בהסדר לגבי אופן ביצוע הבדיקה או עריכת הבדיקה.
נירה לאמעי-רכלבסקי: או מועדי ביצוע .
טליה אגמון: אמרנו ששכחנו משהו לגבי הוראות לגבי העברת התוצאות.
נירה לאמעי-רכלבסקי: לא נשמע הגיוני שצו כזה יהיה בתוקף יותר משישה חודשים.
נירה לאמעי-רכלבסקי: או שנה, בסדר.
נירה לאמעי-רכלבסקי: לא הגיוני שבאמת יהיה לו תוקף בלתי מוגבל.
מאיר שטרית: אפשר בהגדרות לקבוע: צו לבדיקה, צו של בית המשפט לענייני משפחה לפי סעיף 28א לחוק או צו של בית דין דתי לפי סעיף 289יד לחוק, לפי הטופס שבתוספת הראשונה שתוקפו שנה.
פרץ סגל: זה צריך לומר בתקנות עצמן.
טליה אגמון: נמצא איפה להוסיף את זה.
אדוארד ווייס: בכל זאת הייתי משאיר שיקול דעת לבית המשפט.
אדוארד ווייס: פשוט להפנות את תשומת לבו או לנווט את שיקול דעתו.
נירה לאמעי-רכלבסקי: אפשר לומר: אלא אם כן קבע בית המשפט אחרת.
אדוארד ווייס: כן, שייתן את הדעת לעניין של התקופה.
מאיר שטרית: לקבוע איזשהו בסיס.
אדוארד ווייס: אבל לא לקבוע מסמרות.
מאיר שטרית: אפשר לקבוע שנה.
מאיר שטרית: עד שנה.
טליה אגמון: שנה או אם קבע אחרת.
מאיר שטרית: אלא אם בית המשפט קבע אחרת.
מאיר שטרית: זה יהיה הניסוח.
נירה לאמעי-רכלבסקי: צריך לשנות גם בתקנות עצמן.
טליה אגמון: אנחנו לא עוברים היום על הטפסים?
מאיר שטרית: בעיקרון אין לי מה לעבור על הטפסים.
טליה אגמון: יש תיקון אחד בטפסים שהוא תיקון מקצועי.
טליה אגמון: לגבי המקום בטופס שיש טבלה וכל מיני שאלות ששואלים את הנבדקים, הפנו אותי שלגבי השאלה האם נבדק קיבל השתלת מח עצם, זה לא בחצי השנה האחרונה אלא אי פעם בכלל.
טליה אגמון: זה עניין מדעי.
טליה אגמון: אני מדברת על הטבלה של חלק ב', נבדק מספר אחד, בעמוד השני של הטבלה, לקראת הסוף יש שאלה: האם הנבדק קיבל השתלת מח עצם.
טליה אגמון: בחצי השנה האחרונה, זה למחוק.
מאיר שטרית: למחוק את המלים "בחצי השנה האחרונה"?
נירה לאמעי-רכלבסקי: יש משהו נוסף ברובריקה הראשונה של הטבלה הזאת, שם אנחנו כותבים כל מיני צורות זיהוי, אבל אנחנו צריכים להפנות למסמך אחר לפי החלטת בית המשפט כי קבענו שבית המשפט יכול לקבוע גם דרך זיהוי אחרת.
נירה לאמעי-רכלבסקי: אם זה לא אחד מאלה - ההערה של האגודה לזכויות האזרח מוצדקת – להוסיף עוד ריבוע כזה של מסמך אחר לפי החלטת בית המשפט.
מאיר שטרית: עוד הערות למישהו לגבי הטפסים?
מאיר שטרית: חברים, בזאת אני מאשר את התקנות כולל הנספחים שלו והטפסים.
מאיר שטרית: אם יש תיקוני ניסוח, היועצת המשפטית תעבור עליהם ותנסח אותם באופן סופי ותביא את זה לאישורי בסוף הדרך.
פרץ סגל: זה יעבור לממונה על נוסח החוק במשרד המשפטים.
מאיר שטרית: אנחנו מאשרים את התקנות כולל הנספחים ועם התיקונים עליהם החלטנו.
מירב ישראלי: התקנות באות להסדיר את הנושא של הגמול ליושב ראש המועצה הלאומית למחקר ולפיתוח ואת החזר ההוצאות על ישיבות לחברי המועצה.
מירב ישראלי: נתחיל עם סעיף ההגדרות.
מירב ישראלי: (מקריאה): '1.
מירב ישראלי: בתקנות אלה- "גמול" – שכר יושב ראש המועצה שנקבע לפי סעיף 160ב) לחוק.
מירב ישראלי: "היושב ראש" – חבר מועצה שמונה לפי סעיף 4(ב)(1) לחוק.
מירב ישראלי: "חבר המועצה" – מי שמונה לפי סעיף 4 לחוק'.
מירב ישראלי: יש פה הערה: למעט יושב הראש.
מירב ישראלי: ההערה התקבלה.
מירב ישראלי: "ישיבה" – ישיבת המועצה.
מירב ישראלי: פה יש הגדרה, 'ישיבת המועצה וְועדות המשנה'.
עדנה הראל: במחשבה נוספת, חבר מועצה, למעט היושב ראש, זה עושה בעיה עם החזר ההוצאות.
מירב ישראלי: כפי שתראי בסעיף 2, כתוב 'הגמול הקבוע בתקנת משנה (א), כולל כיסוי כל הוצאה שהוציא היושב ראש'.
עדנה הראל: אוקי, הוא לא מקבל את החזר ההוצאות.
מירב ישראלי: בהגדרת ישיבה, נעשה 'ישיבת המועצה וְועדות משנה שלה', יש בחוק הפנייה לוועדות משנה, אז נכניס את זה להגדרה.
מירב ישראלי: (מקריאה): '(2).
מירב ישראלי: היושב ראש זכאי לגמול חודשי, בעד הזמן שהוא מקדיש למילוי תפקידו, השווה ל-50% משכרו של מנכ"ל משרד ממשלתי שנתמנה לתפקיד ביום ח' בשבט תשס"א, 1 בפברואר 2001, או אחריו, כקבוע בחוזר הממונה על השכר'.
מירב ישראלי: כאן קיבלתי עדכון שיש חוזר חדש.
מירב ישראלי: אנחנו נכניס את התאריך החדש, לפי הנתונים שניתנו פה, ד' בשבט, תש"ע, 19 בינואר 2010, ו'כעדכונו מזמן לזמן', יישאר.
מירב ישראלי: (מקריאה): '(ב) הגמול הקבוע בתקנת משנה (א) כולל כיסוי כל הוצאה שהוציא היושב ראש בקשר לישיבות המועצה, וכולל מס ערך מוסף.
מירב ישראלי: (ג) הגמול החודשי ישולם עד היום העשירי בחודש שלאחר החודש שבעדו הוא משתלם'.
מאיר שטרית: הגמול, כולל כל הוצאות?
מירב ישראלי: נכון, כולל החזר הוצאות.
מירב ישראלי: (מקריאה): '3.
מירב ישראלי: החזר הוצאות לחבר המועצה.
מירב ישראלי: (א) חבר המועצה שאינו זכאי להחזר הוצאות ממקור אחר, זכאי להחזר הוצאות הנסיעה אל הישיבה.
מירב ישראלי: ..', כאן 'הישיבה' זה בסדר, כי יש לנו הגדרה של ישיבה, 'וממנה, לפי תעריף שנקבע בחוזר החשב הכללי מיום', כאן גם יש עדכון, 'מיום ט' בתמוז התשס"ט, 1 ביולי 2009, כעדכונו מזמן לזמן (להלן- החזר הוצאות)'.
מירב ישראלי: גם פה אנחנו מעדכנים את התאריך.
מאיר שטרית: מה המחיר לישיבה?
מירב ישראלי: ביקשתי שיאמרו לוועדה מה הסכום המעודכן.
מאיר שטרית: אני זוכר, בהיותי שר השיכון או הפנים, חברים לא רצו להיות חברים בוועדות.
מאיר שטרית: הם אמרו שזה לא כדאי להם.
מאיר שטרית: אתם יודעים מה התשלום פר ישיבה?
מירב ישראלי: שכר מנהל כללי, 50% ליושב ראש.
מירב ישראלי: שכר מנהל כללי זה 17,000 שקלים.
מאיר שטרית: יעשה תיאום מס, ישלם לפחות חצי מס הכנסה וביטוח בריאות, כבר לא שווה לו.
מאיר שטרית: שכר הישיבה יותר מעניין.
מירב ישראלי: אני הוצאתי את החוזר הישן, זה היה שקל וחצי לקילומטר.
רן בר: לישיבה 400 שקל.
מאיר שטרית: ישיבה יכולה להימשך ארבע שעות.
רן בר: לפי חוזר החשב הכללי.
פרידה סופר: לא, לא.
פרידה סופר: חוזר החשב הכללי האחרון קבע שמשלמים לפי ערך שעה, 156 שקל לשעת ישיבה ולא יותר מארבע שעות.
פרידה סופר: זה לגבי הגמול.
פרידה סופר: החזר הוצאות זה סיפור אחר.
מירב ישראלי: כאן הוא יקבל רק החזר הוצאות לפי התקנות האלה, עד כמה שאני מבינה, כשמדובר בערך על שקל וחצי לקילומטר.
מאיר שטרית: הם לא מקבלים פר ישיבה?
מירב ישראלי: לא, רק החזר הוצאות על קילומטרז'.
מאיר שטרית: זה הכלל?
מאיר שטרית: לא רצו לתת להם פר ישיבה?
מירב ישראלי: מספר הישיבות המרבי---
מאיר שטרית: עד עכשיו הם לא קיבלו שום דבר אף פעם?
רן בר: כל מי שהיה חבר מועצה עד אוגוסט שנה שעברה, קיבל החזרים מלאים.
רן בר: לא חייבים לאף אחד שום דבר.
פרידה סופר: עד אוגוסט 2008, אבל מאוגוסט 2008 חברי המועצה פעלו וכיוון שלא היה להם מינוי, אז ככל הנראה הם לא יקבלו החזר הוצאות או גמול.
מירב ישראלי: (מקריאה): '(ב) מספר הישיבות המרבי, שבעד השתתפות בהן ישולם החזר הוצאות לחבר מועצה, לא יעלה על שלושים בשנה'.
מירב ישראלי: שאלתי קודם, נאמר לי שכיום זה לכל היותר 22 ישיבות בשנה, כולל ועדות משנה, כך שאם יהיה איזה פרויקט מיוחד, זה עדיין יכלול.
מירב ישראלי: (מקריאה): '(ג) חבר המועצה זכאי להחזר הוצאות לאחר שהיושב ראש אישר כי החבר השתתף בישיבה, כולה או רובה.
מירב ישראלי: (א) דרישה לתשלום הוצאות יגיש חבר המועצה למועצה בסוף החודש שנשא בו בהוצאה.
מירב ישראלי: (ב) החזר הוצאות ישולם לחבר המועצה לא יאחר מתום החודש שלאחר החודש שהתקיימה בו הישיבה'.
מירב ישראלי: סעיף התחולה למעשה קובע שהתחולה היא גם אחורה.
מירב ישראלי: (מקריאה): '5.
מירב ישראלי: תקנות אלה יחולו על: (1) מי שהוא יושב ראש ביום פרסומן- החל ביום שבו החל למלא את תפקידו; (2) מי שהוא חבר המועצה ביום פרסומן- החל ביום שהשתתף לראשונה בישיבות המועצה'.
מירב ישראלי: כאן היו לי כמה הערות וסיכמנו על המהות, את הניסוח עוד נעשה.
מירב ישראלי: תשלומים ששולמו בעבר לאנשים שמוזכרים כאן ב-(1) ו-(2) שזה לא חברי מועצה ישנים, אלא היושב ראש וחברי המועצה שמונו באוגוסט---
רן בר: חברי המועצה החדשים זה רק מלפני כעשרה ימים.
מירב ישראלי: אז עדיין לא השתתפו בישיבות, כך שלמעשה ל- (2) אין משמעות.
פרידה סופר: הם גם עוד לא מונו על ידי נשיא המדינה, זה בתהליך.
מירב ישראלי: אין לי בעיה להשאיר אותו, רק אני אומרת שכרגע אין אנשים שאתם חייבים להם כסף.
מירב ישראלי: מה שסיכמנו זה שתהיה הוראה, למען הסר ספק, שתשלומים שכבר שולמו, יראו אותם כאילו שולמו לפי תקנות אלה, כדי שלא תהיה בעיה.
מירב ישראלי: הדבר השני, התשלומים שצריך לשלם רטרואקטיבית, לפי הסעיף הזה, ישולמו תוך שלושים ימים מיום פרסומן של התקנות, כדי שהדברים יהיו ברורים.
מאיר שטרית: למה התקנות רק עד אוגוסט 2011?
רן בר: באופן עקרוני זה נצמד לתאריך כהונתו או סיום תפקידו של היושב ראש הנוכחי.
מאיר שטרית: ואם יהיה יושב ראש חדש, הוא לא יקבל שכר?
מאיר שטרית: נתחיל את כל הוויה דולורוזה מחדש?
רן בר: המטרה היא לבחון את---
מאיר שטרית: מה יש פה לבחון?
מאיר שטרית: תחליטו לשנות, תגישו תקנות לשינוי.
מאיר שטרית: זה תקנה, זה לא חוק.
מאיר שטרית: תרצו לשנות את זה, תגישו תקנה, תשנו, מי מפריע לכם?
מאיר שטרית: אני לא חושב שצריך להגביל את זה בזמן.
מאיר שטרית: לדעתי צריך לקבוע, לדעתי, שהתקנות האלה מיום פרסומן, נקודה.
מאיר שטרית: מאותו רגע שתרצו לשנות, תגישו תקנות לשינוי.
מאיר שטרית: אני זוכר את הוויה דולורוזה שהוא עבר כבר שנתיים, זה לא לעניין.
מאיר שטרית: תרצו מחר לשנות תקנות, תגישו בקשה לשינוי תקנות.
מאיר שטרית: אז נקבע, תוקף תקנות אלה מיום פרסומן.
מאיר שטרית: תמחק את הסעיף הזה של תוקף, אין שום היגיון בזה.
רן בר: הדבר היחיד שהייתי רוצה לבחון, לא זכור לי אם יש בעיה עם הנושא של גמול פר ישיבה.
רן בר: הניסוח פה מדבר רק על נסיעות.
מירב ישראלי: אני אגיד לך מה החוק אומר.
מאיר שטרית: אתם רוצים לשלם פר ישיבה?
רן בר: אני רוצה גם.
מאיר שטרית: אז תביאו תקנה.
רן בר: אני רוצה גם, השאלה אם יש איזה שהיא בעיה.
מירב ישראלי: אני מקריאה את החוק, ולפי החוק אתם צריכים להחליט מה אתם יכולים לתת: 'חבר המועצה, למעט יושב ראש המועצה, לא יקבל שכר בעד שירותיו במילוי תפקידו במועצה, אך יהיה זכאי לכיסוי הוצאות סבירות שהוציא בקשר למילוי תפקידו, על פי כללים שקבעו השר ושר האוצר'.
מירב ישראלי: מה שהחוק מאפשר זה כיסוי הוצאות סבירות.
רן בר: אבל השאלה על פיצוי על הזמן.
עדנה הראל: אבל אז לא קוראים לזה החזר הוצאות, אני חושבת.
רן בר: אני בעד כמה שיותר.
רן בר: אנחנו נעשה רק מה שאפשר, אבל---
עדנה הראל: אני חושבת שאתה צודק לגופו, אני רק חוששת שהחוק פה---
מאיר שטרית: צריך לתקן את החוק ולכתוב על גמול ישיבה.
מירב ישראלי: איזה עוד הוצאות יכולות להיות מעבר להוצאות נסיעה?
רן בר: איבוד זמן.
פרידה סופר: אני רוצה לומר, לגבי חברי המועצה, שכיהנו עד אוגוסט 2010 והמשיכו לפעול; למעט פרופסור אחת מירושלים, פרופסור חרמונה שורק, מקום המגורים של רובם ככולם, הוא מתל אביב צפונה, ומבחינת נוכחות בישיבות, הנוכחות היתה תמיד מלאה, גם בישיבות המליאה וגם בוועדות המשנה.
פרידה סופר: אני מנסה לחשוב יחד איתכם, אני לא יודעת אם השקל וחצי, או קצת פחות, יפצה אותם על הזמן שהם נוסעים, נגיד מחיפה לירושלים, ועל ישיבה שנמשכת בין שעתיים לארבע שעות.
מאיר שטרית: זה לא מפצה, אבל את התעריפים קובע האוצר, החשב הכללי, ואני לא רוצה ללכת בניגוד לחשב הכללי.
מאיר שטרית: אני חושב שצריך תיקון יסודי, כמו שהציע פה סגן המנהל הכללי במשרד המדע, לעשות תיקון בחוק, ואני בעד לעשות תיקון לחוק ולקבוע גמול ישיבה, כמו שמקובל בדירקטורים אחרים.
מאיר שטרית: גם שם זה לא ביג דיל, נתקלתי בוועדות שחברים לא רצו להיות חברים בהן, אמרו 'לא כדאי לנו, אתה מביא אותנו לארבע שעות, נוסעים מקצה הארץ לירושלים לישיבה', לא היו מוכנים.
מאיר שטרית: או מועצת המינהל, היו לי חברים במועצת המינהל שאמרו 'אנחנו מוותרים על הכסף, לא שווה לנו בכלל להתחשבן ולקבל שכר'.
מאיר שטרית: למשל עורך דין, עוזב את המשרד שלו, בא לישיבה של ארבע שעות בירושלים מאזור תל אביב, מקבל שכר 400 שקל כשמזה מורידים מס 50%, אז הוא מקבל 200 שקלים, על ישיבה שהוא יושב ארבע שעות, נסיעה מתל אביב הלוך ושוב, שם זה כולל נסיעות, אין נסיעות לבד, גמול הישיבה כולל גם את הנסיעה.
מאיר שטרית: החשב הכללי התעקש, אמרתי לו 'תשמע, בצורה הזו אתה תקבל אנשים פחות טובים, שיחליטו החלטות פחות טובות וזה יעלה לך הרבה יותר ביוקר מחר', עדיף לתת שכר הולם, לקבל אנשים טובים שיעשו עבודה טובה.
אבי ענתי: למרות שיש חוזר של החשב הכללי, שאפשר לשלם לחברי ועדה?
אבי ענתי: אצלנו במשרד, לדוגמה, כשאנחנו ממנים ועדה חיצונית---
מאיר שטרית: זה דבר אחר, אתה צריך למנות את הוועדה, לעשות מכרז.
עדנה הראל: חברי ועדות שיש להם מינויים, יש חוזר חשב לוועדות מייעצות, זה משהו אחר.
מורן דמתי: לעניין התוקף, אנחנו מאוד רוצים להשאיר את זה כמו שזה נוסח.
מאיר שטרית: למה להשאיר את זה כמו שזה נמצא?
מאיר שטרית: מה ההיגיון בזה?
מורן דמתי: אנחנו רוצים את האפשרות לבחון.
מאיר שטרית: תני סיבה הגיונית.
מורן דמתי: זו פעם ראשונה שאנחנו קובעים בתקנות את הגמול של יושב ראש מועצה ובלאו הכי, בהנחה שזה יעבוד כמו שצריך, זה יגיע לאישור הוועדה שוב.
מאיר שטרית: למה צריך לחזור לאישור הוועדה?
מאיר שטרית: הממשלה בדרך כלל לא עומדת בלוח הזמנים שלה, היא שוכחת את התאריכים, היא מגיעה אחרי הזמן לתקן רטרואקטיבית.
מאיר שטרית: תראי, עכשיו היושב ראש לא מקבל שכר כבר כמה שנים.
מורן דמתי: כי הצד ההפוך הוא שאם נצטרך לעשות שינויים, להתאים את המצב, זה יכול להיות יותר מסורבל.
מאיר שטרית: למה מסורבל?
מאיר שטרית: אתם מגישים תקנה, אני מאשר אותה תוך רגע, כמו עכשיו.
מאיר שטרית: בלי שום בעיה.
מורן דמתי: אנחנו מעדיפים את הדרך השנייה.
מאיר שטרית: טוב, אבל אני משאיר בכל זאת כמו שזה, שהתקנות תיכנסנה לתוקף כמו שהן, בלי הגבלת זמן.
מאיר שטרית: כשתרצו להגביל או לעשות שינוי, אני מזמין אתכם להגיש שינוי, אני מבטיח לכם, זה יידון צ'יק צ'ק.
מאיר שטרית: לפחות בתקופתי, זה יהיה מיד, לא תהיה שום סחבת בעניין.
מאיר שטרית: אנחנו נצביע עכשיו על התקנות כולן, עם התיקונים ששולבו בהן.
מאיר שטרית: כולם בעד.
מאיר שטרית: התקנות מאושרות.
מאיר שטרית: אני פותח את ישיבת ועדת המדע.
מאיר שטרית: אני מברך את כל התלמידים והתלמידות שהגיעו לכאן מכל בתי הספר בירושלים לתוך הפרויקט המיוחד של פרלמנט הנוער המדעי.
מאיר שטרית: אני חושב שאולי צריך להרחיב את זה לפרלמנט כלל ארצי, זה יהיה מאוד יפה בעיניי, כי אני חושב שהיכולת שלנו להביא את המדע למודעות של תלמידים וסטודנטים בארץ ולציבור מתחילה דרך בתי הספר.
מאיר שטרית: בתי הספר היא הכתובת לפוטנציאל הטוב ביותר כדי להביא את המדעים לשם.
מאיר שטרית: אני אומר בצער שהאינסנטיב המדעי בבתי הספר, לדעתי, הוא מאוד ירוד.
מאיר שטרית: בבתי הספר היסודיים הכניסה או האינסנטיב למדע בהרבה מאוד בתי ספר כמעט לא קיים, ובבתי ספר תיכון לצערי הרב מפסיקים ללמד, אם בכלל מלמדים, פיזיקה וכימיה.
מאיר שטרית: אחרי כיתה י' כבר לא מסתכלים על זה יותר ואלה דברים בסיסיים, ואני אומר את זה בצער כיוון שלדעתי החינוך המדעי, בהשוואה למקצועות רבים אחרים שנלמדים בבתי הספר, הוא החינוך המגרה ביותר, הוא התחום שבו יש אינסנטיב חזק מאוד לתלמיד, שמתעניין בנושא ומעבירים לו את הנושא כמו שצריך, לפתח את עצמו, לראות בזה עתיד, להתפתח בעתיד, ואם לא מתחילים את האינסנטיב בגיל צעיר מאוד, כבר בגן ובבית הספר ובעיקר בית ספר תיכון, אז קשה לראות איך משם צומחים ובסוף הדרך איך מגיעים להיות מדענים בעתיד.
מאיר שטרית: לכן אני מאוד מאוד שמח היום לקדם אתכם בברכה בכנסת, כי הקשר שלכם למדע אולי יזרע את הזרעים הראשונים שחלק מכם יהיו המדענים של העתיד.
מאיר שטרית: הגירוי הראשוני מתחיל באמת מלימוד הבסיס, בכלל בהכרה מה זה מדע, מה האפשרויות, מה הפוטנציאל שלו, ואני באמת מתרשם, מתוך קריאת החומרים שאתם עוסקים בהם, גם מהרמה, גם מהתחומים שאתם עוסקים בהם וגם מרמת הגירוי.
מאיר שטרית: הנושאים מאוד מרתקים ומעניינים, ומי שקצת מכיר מדע יודע שכשנתפסים לזה, לא משתחררים מזה.
מאיר שטרית: נתפסים לזה באמת חזק ואני באמת ממליץ בפניכם שאם מדע מעניין אתכם, להתמיד בכיוון הזה.
מאיר שטרית: אני יודע שיותר קשה ללמוד מדע מאשר תנ"ך או היסטוריה, כי בתנ"ך אפשר להתחיל ללמוד מישעיהו ואפשר להתחיל ללמוד את בראשית, זה לא משנה.
מאיר שטרית: במדע אי אפשר להתחיל ללמוד מישעיהו.
מאיר שטרית: כדי ללמוד מדע, זה בנוי נדבך על גבי נדבך.
מאיר שטרית: אם אתה לא יודע את פעולות החיבור וחיסור, אתה לא תוכל לעשות כפל וחילוק, ואם אתה לא יודע כפל וחילוק, לא תוכל לעשות שברים, ואם לא תדע שברים, לא תדע הלאה ולא תגיע למשוואות.
מאיר שטרית: זה חייב ללכת שלב על גבי שלב, כך גם כל יתר המדעים האחרים.
מאיר שטרית: אתה חייב להכיר את הבסיס ולעלות במדרגה יותר ויותר, וככל שאתה עולה במדרגה אתה מצטמצם בתחום שאתה מתעסק בו ומרחיב את אותו תחום למקסימום.
מאיר שטרית: אז אם פעם היה רופא משפחה שידע לטפל בכל המחלות, היום יש כבר רופאים ממקצועות שונים וזה הולך ומתמקצע, יש רופא אף אוזן גרון ורופא לב ורופא ריאות וכן הלאה, וגם בין רופאי אף אוזן גרון יש כאלה שמתמחים רק באף, ואולי יום אחד יתמחו רק בנחיר הימני ובנחיר השמאלי, ההתמחות הולכת וגדלה.
מאיר שטרית: לכן אני מודה גם לגב' מיה לוי, מנהלת מוזיאון המדע על שם בלומפילד בירושלים, שנמצאת איתנו, ומברך אותה על שמירת הקשר עם הוועדה ועל כל הרעיונות והפרויקטים שאתם עושים יחד עם הנוער.
מאיר שטרית: אני חושב שזה מדהים.
מאיר שטרית: בדרך כלל המוזיאונים נתפסים כמקום ששומרים בהם תמונות או משהו כזה ושוכחים מהם, וזה מוזיאון חי באמת שעושה פעולות יוצאות מן הכלל.
מאיר שטרית: אני נתקל בהם בשנה האחרונה כיושב ראש ועדת המדע, אני רואה את הפעילות שלכם ואני מברך עליה, יישר כח ותמשיכו בעבודה המוצלחת הזאת.
מאיר שטרית: יש לנו סדר היום, אני אהיה פה עד עשר או עשר ורבע, תלוי איך שנסיים פה, ואחזור אליכם אחר כך בצהריים כדי לקבל את ההחלטות שתדונו בהם בלעדיי בחלק הראשון.
מאיר שטרית: אני רוצה לפתוח את הדברים ולומר שכשמסתכלים על מדע, לא תמיד מסתכלים באמת עד הקצה של המדע, מסתכלים על הדברים הבסיסיים ומשם אפשר להרחיב מאוד מאוד.
מאיר שטרית: אחד הנושאים שאני יודע שאתם מטפלים בהם, אחד הנושאים הראשונים שעומד על הפרק זה שימוש בתאי גזע עובריים.
מאיר שטרית: הנה דוגמה קלאסית למדען.
מאיר שטרית: אני רוצה רק טיפה להרחיב לכם את היריעה, מעבר למה שאתם עברתם בחומר במוזיאון.
מאיר שטרית: אתם הרי מדברים בעצם על היכולת, מה אפשר לעשות עם מחקר בתאי גזע, אם זה נכון לעשות מחקר בתאי גזע, האם יש גבולות, מה הם הגבולות האתיים למחקר בתאי גזע, האם מותר, האם אסור, מה מותר לעשות, מה אסור לעשות, איזה דברים כדאי לעשות, איזה דברים כדאי לאסור, איך אפשר לטפל בתחומים האלה וזה באמת נורא מעניין.
מאיר שטרית: אבל תחשבו רגע, קחו 20 שנה אחורה, לפני שבכלל היו תאי גזע, המחשבה בכלל לא היתה בכיוון הזה, אנשים לא ידעו שבכלל אפשר באמצעות תאי גזע לטפל במחלות חשוכות מרפא היום, כמו אלצהיימר ופרקינסון, מחלות מח למשל, או סכרת, טיפולים בהרס של הרקמות בתוך הגוף.
מאיר שטרית: היום המחקר בתאי גזע פותח פתח גדול מאוד לשינוי מוחלט בכל הרפואה בעתיד בעולם.
מאיר שטרית: הרי מה זה תאי גזע?
מאיר שטרית: כשיש הפריה בין ביצית לזרע ונוצרת בלסטולה, נוצר איזה שהוא יצור ראשוני שממנו בסופו של דבר צומח אדם.
מאיר שטרית: התאים האלה מתחלקים פעם אחת לשני תאים, אחר כך לארבע ושמונה ושש עשרה ונוצר הבסיס שממנו צומח העובר.
מאיר שטרית: היום אפשר לעשות את התהליך הזה מחוץ לרחם, אפשר לעשות את זה במעבדה בכלל ולקבל את אותה בלסטולה במעבדה.
מאיר שטרית: אם אפשר לקבל את זה במעבדה, זאת אומרת יש לנו את התאים שמהם צומח בסוף אורגן שלם.
מאיר שטרית: אז תיאורטית, כרגע אפשר מאותה בלסטולה לגדל בן אדם שלם, אורגן שלם.
מאיר שטרית: תיאורטית, אם נספק לו את אפשרויות הגידול והמזון והחמצן כמו שצריך, יצמח בן אדם שלם.
מאיר שטרית: אנחנו נגד שיבוט, אנחנו לא רוצים להצמיח בן אדם שלם במעבדות, כי אחר כך החיים יהיו משעממים באמת, אבל יחד עם זאת אפשר לקחת מאותם תאים שמהם מתפתח עובר.
מאיר שטרית: אלה בעצם תאי הגזע שיכולים ומסוגלים להתפתח כמעט לכל עבר בגוף, וגם לאורגן שלם.
מאיר שטרית: אלה התאים שאתם קוראים להם טוטיפוטנטים, זאת אומרת יכולים להיות כל דבר, כמו הטוטי-קפיטל, ראש המאפיה הכללית, האבא של כל ראשי המאפיות.
מאיר שטרית: טוטיפוטנטים יכולים לעשות הכל, לצמוח לכל דבר ולכל עניין.
מאיר שטרית: יש תאים שלוקחים אותם בגיל מסוים, יותר מבוגר, אז הם יכולים להיות מולטיפוטנטים, יכולים להתפתח רק לאיברים מסוימים או לחלקים מסוימים, ללב, לריאה, או לתחומים מסוימים, ויש דברים שיכולים ספציפית להתחלק רק לדבר מסוים.
מאיר שטרית: השאלה היא האם אנחנו מסוגלים היום לזהות, למשל, איזה תא שלוקחים אותו מתוך גידול עוברי כזה יכול להתפתח ללב, איזה תא יתפתח ללבלב, איזה תא יתפתח לריאה, האם אנחנו מסוגלים?
מאיר שטרית: התשובה היא כן.
מאיר שטרית: טכנית, היום, בטכנולוגיה הקיימת, ניתן לזהות איזה תא יתפתח לאיזה איבר.
מאיר שטרית: עכשיו נלך קצת קדימה.
מאיר שטרית: אנשים רבים סובלים כשהם נולדים עם בעיות בכליות, יש להם כליות שנהרסו.
מאיר שטרית: מה עושים היום בטיפול בכליה?
מאיר שטרית: או שעושים דיאליזה כל החיים, או שמנסים למצוא תורם שייתן כליה מתאימה, מבן משפחה בדרך כלל, אח, אחות.
מאיר שטרית: ככל שהקרבה הגנטית קרובה יותר, אז הסיכוי להתאמה הוא יותר גדול.
מאיר שטרית: לוקחים כליה כזאת, שותלים אותה אצל האדם שמקבל את הכליה ואז הוא נהיה בן אדם חדש, יש לו כליה, הוא לא צריך לעשות דיאליזה, הוא מנקה את עצמו, הכל מסתדר יופי.
מאיר שטרית: ברוב המקרים גם כשלוקחים כליה כזאת, האדם שקיבל את האיבר המושתל נאלץ לקחת תרופות כל החיים שלו למניעת דחייה של השתל, כי אין באמת התאמה מאה אחוז, תמיד יש סכנה שהשתל יידחה.
מאיר שטרית: כדי להילחם בזה לוקחים תרופות נגד דחייה של השתל.
מאיר שטרית: עכשיו נלך עוד צעד קדימה, האם אפשר לעשות השתלה שלא תהיה בה דחייה, שאדם לא יצטרך לקחת תרופות, השתלה שתהיה תואמת מאה אחוז?
מאיר שטרית: בתיאוריה, אפשר.
מאיר שטרית: אם יכולנו לגדל, נגיד על הצלחת הזאת, במצע מזון, את אותם תאי גזע להיות כליה.
מאיר שטרית: תארו לכם שאפשר לשים בתוך מעבדה את אותו תא שמתפתח לכליה, לגדל אותו על מצע מזון ולהפוך אותו לכליה, ויום אחד תראה על הצלחת כליה של פלוני אלמוני.
מאיר שטרית: לוקחים תא מאותו בן אדם, ותיכף נגיד איך, מגדלים לו כליה שלו ושותלים אותה אצלו.
מאיר שטרית: לא תהיה דחייה, נכון?
מאיר שטרית: כי אלה תאים שלו.
מאיר שטרית: אז אתה מקבל פתרון מוחלט ומושלם לאיברים שאותו בן אדם איבד, לב, כליה, ריאות, תאי מח, כל דבר אחר.
מאיר שטרית: אפשר לעשות את זה.
מאיר שטרית: האם עושים את זה?
מאיר שטרית: פה אני מכניס אתכם טיפה יותר לעומק.
מאיר שטרית: מכון וייצמן, במחלקה האימונולוגית, עבד על הנושא הזה הרבה מאוד שנים.
מאיר שטרית: אנשים לא מודעים כמובן, אבל ההתפתחויות הן פשוט מדהימות.
מאיר שטרית: לפני הרבה מאוד שנים חשבו המדענים בעולם שאפשר לפתור את הבעיה הזאת על ידי לקיחת זן של חזירים, לעשות את הזן הזה גנטי טהור ואחר כך לקחת מאותם חזירים למשל לבבות ולשתול אותם כלבבות באנשים שיש להם בעיה בלב.
מאיר שטרית: ובאמת עבדו והשקיעו בזה מיליארדים ופיתחו זן גנטי טהור של חזירים.
מאיר שטרית: לקחו לבבות מהחזירים ושתלו בבני אדם, שתלו בהתחלה בחיות, שתלו בבני אדם, והסתבר שלמרות שהם הצליחו להתגבר על ההתנגדות של הגוף, הרעיון היה לפתח זן שמוזרקים לו גנטית חומרים אנושיים, כך שלא תהיה דחייה של הגוף את השתל.
מאיר שטרית: ובאמת שתלו איברים, האנשים כולם מתו, כיוון שלמרות שהצליחו להתגבר על ההתנגדות, היו גורמים אחרים שלא הצליחו להתגבר עליהם וכל האנשים נפטרו.
מאיר שטרית: אף אחד לא הצליח להישאר עם לב של חזיר.
מאיר שטרית: הפסיקו כמובן עם המחקר.
מאיר שטרית: המחקר הזה מת כיוון שהסתבר שזה לא מוביל לשום מקום.
מאיר שטרית: אבל במכון וייצמן לקחו את העוברים של אותם חזירים, לקחו עובר של אותו חזיר ויכלו לזהות, כאמור אפשר לזהות בעובר הצעיר איזה תאים אמורים להתפתח נגיד ללב או לריאה או לכליה, או לדבר אחר, וכשמזהים אותם, זה לא בא עם פינצטה לקחת את העובר ולהוריד ממנו נגיד את אותם תאים שיהיו פנקריאס.
מאיר שטרית: אני מתייחס לפנקריאס, כי זה המחקר שהם עשו.
מאיר שטרית: לקחו את התאים שאמורים להתפתח לפנקריאס, זה כלום, זה קצת, גוש קטן מאוד של רקמה מתוך העובר הזה, ושתלו אותו בבטן של קוף חולה סכרת שהורידו לו את הפנקריאס.
מאיר שטרית: אתה רואה מהר מאוד, גם בצילומים וגם במציאות, שהתאים האלה גדלו להיות פנקריאס שלם בגוף של הקוף, הפנקריאס שמתפתח בתוך הבטן כבר מתחבר אוטומטית לבדו, כי הוא יודע לעשות את זה, לכלי הדם של הגוף, כך שהוא יכול להזרים אינסולין לתוך הדם, מסמנים את האינסולין באיזוטופ, ולכן אפשר לצלם ולראות את הזרימה של האינסולין מתוך הפנקריאס הזה, באמת לתוך הלב, ורואים שבאותו קוף, ששמו את אותם תאים של עובר שאמורים להתפתח לפנקריאס, צמח לו פנקריאס שלם, חדש, מתפקד, פותר לו את בעיית הסכרת.
מאיר שטרית: בעולם יש מיליונים רבים של חולי סכרת שחיים כל יום על זריקות ואם הם מפספסים, הם מתעלפים, כי רמת הסוכר אצלם עולה או יורדת .
מאיר שטרית: פתרון כזה יכול לפתור את הבעיה למיליוני אנשים.
מאיר שטרית: השאלה היא האם אפשר לעשות את זה בעתיד לכל האנושות דרך גידול של חזירים.
מאיר שטרית: כמובן שתהליך כזה לוקח הרבה מאוד זמן, כי כדי לקבל אישור לעשות את זה בבני אדם, זה ייקח עוד 10, 15 שנה לפחות.
מאיר שטרית: צריך ניסויים קליניים, הוכחה שזה לא גורם שום נזק, מעקב אחרי פיתוחים, עד שיגיעו לשם זה עוד 10, 15 שנה.
מאיר שטרית: עכשיו באה הפואנטה.
מאיר שטרית: נשאלת השאלה האם אפשר לעשות את זה לא באמצעות תאים של חזיר, האם ניתן לעשות את זה באמצעות תאי גזע של הדם ולא סתם של הדם, של אותו בן אדם חולה, לכן שואלים האם אפשר מבחינה טכנולוגית לקחת תא גוף רגיל, תא עור או תא דם, ולהפוך אותו לתא גזע.
מאיר שטרית: התשובה היא כן, אפשר לקחת תא רגיל היום, לעשות איתו מניפולציה ולהפוך אותו לתא גזע.
מאיר שטרית: במלים אחרות, אפשר לקחת מבן אדם חולה תא שלו, להפוך אותו לתא גזע ובעתיד, כרגע עוד אי אפשר, אבל המחשבה הבאה היא האם אפשר לעשות את המניפולציה לתא הגזע הזה ולשכנע אותו שהוא יתפתח להיות פנקריאס, או שיתפתח להיות לב, או שיתפתח להיות ריאה.
מאיר שטרית: אני מניח שזה עניין של זמן עד שיצליחו גם להגיע לשם, ואז, תיאורטית לפחות, אפשר לקחת מכל בן אדם שחסרה לו, למשל, כליה, תא, להפוך אותו לתא גזע, לסובב אותו שיתפתח לכליה, לשכנע אותו יפה, וכשהוא יחליט להיות כליה, לגדל אותו, לשתול אותו אצל בן אדם שחסרה לו כליה, הכליה הזו תתפתח לכליה מלאה בגוף של הבן אדם והיא תחליף את הכליות ההרוסות שלו, כך שאפשר יהיה להוציא אותן, ובן האדם נרפא.
מאיר שטרית: ובכן, תאי גזע הם פתח ענק, מבחינה רפואית לפחות, לטיפול בהרבה מאוד מחלות.