GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זאב שטח: את לא מעבירה מאגר.
זאב שטח: אתם לא ישבתם איתנו.
זאב שטח: ישבת איתנו פעם ודנת באפשרויות פתרון?
עדי שגיא: רבותיי, יעבור לא רק מאגר, אלא גם יעברו הרשאות ותפקידים בתוך המאגר הזה.
עדי שגיא: זה אסון של ביטחון שדה, לא פחות מזה.
זאב שטח: יש לנו פתרונות עבורכם.
זאב שטח: יש פתרונות לדברים האלה.
זאב שטח: אתם לא רוצים להקשיב, אל תקשיבו.
זאב שטח: אני מוכן לשבת איתכם---
מאיר שטרית: גם עובדי המדינה, אין להם שום סיבה שלא יעשו חתימה אלקטרונית לאותם בעלי תפקידים.
מאיר שטרית: שום סיבה.
לורה הרשקו: כבוד חבר הכנסת, המשמעות של העברת מאגר---
זאב שטח: לא צריך להעביר.
מאיר שטרית: איזה מאגר צריך להעביר?
לורה הרשקו: המשמעות שלגורם פרטי יהיה את כל התפקידים, את כל הדרגות---
זאב שטח: זה פשוט לא נכון.
מאיר שטרית: מאיפה את לוקחת את זה?
מאיר שטרית: לא יהיה כל התפקידים ולא יהיה כל הדרגות ולא כלום.
מאיר שטרית: תסלחי לי, לא יהיה.
מאיר שטרית: עוד פעם אני אומר לך, את טועה.
מאיר שטרית: לא יהיה, לא מאגר, לא בעלי תפקידים ולא שמות ולא דרגות.
לורה הרשקו: אבל ההזדהות פר כרטיס היא הזדהות פר דרגה, פר שם ופר תפקיד.
מאיר שטרית: ההזדהות היא פר תפקיד.
לורה הרשקו: פר תפקיד, את כל התפקידים ומי נושא בתפקידים האלה, זו גזרה שצה"ל לא יכול ל---
זאב שטח: גברתי, זה לא נכון מה שאת אומרת.
זאב שטח: אפשר לקיים את הוראות החוק---
קריאה: זה נכון רק מה שאתה אומר, אדוני.
זאב שטח: זה לא נכון מה שאת אומרת, אפשר לקיים את זה עם גורם מאשר, ואפשר ל---
מאיר שטרית: סליחה, למי הצבא מוציא חתימה אלקטרונית?
עדי שגיא: בתוך צה"ל יש פקודה, נניח יוצא חוק, או אני חותם מול גורמי צה"ל על הארכת שירות או חלילה על פקודה או על רכש במיליונים.
עדי שגיא: הוציאו עכשיו, קנו מטוס חדש, עלה מיליארדים למדינה, אני לא חתמתי---
מאיר שטרית: יפה, זאת אומרת חשוב שיהיה ברור מי חתם.
מאיר שטרית: אז לזה חתימה מאושרת.
קריאה: ההעברה המאושרת הזאת חייבת להישאר בידי המדינה, חבר הכנסת שטרית.
מאיר שטרית: אבל זה מה שהוא נותן החוצה, כשהוא חותם חוזה עם קונה רכש מ---
לורה הרשקו: זה יכול להיות צו פוקד כללי החוצה, זה יכול להיות הרבה דברים שהצבא עושה כלפי חוץ וגם כלפי פנים.
מאיר שטרית: אני לא רואה את הסודיות הגדולה.
מאיר שטרית: כשהיום הצבא מוציא צווים החוצה, הוא לא חותם שם, דרגה ותפקיד?
מאיר שטרית: זאת חותמת.
מאיר שטרית: לא כלפי פנים, כלפי חוץ.
מאיר שטרית: אפשר להפריד, אפשר להגדיר בין גורמי חוץ לגורמי פנים בצבא?
עדי שגיא: גורמי חוץ, רוב הפעילות בסופו של דבר נסגרת דרך משרד הביטחון ואז אנחנו מקבלים את העמדה.
מאיר שטרית: זאת אומרת עובדי משרד הביטחון שעובדים כלפי החוץ, כן תהיה להם חתימה אלקטרונית.
מאיר שטרית: אתה אומר שבתוך הצבא עצמו אתם רוצים---
עדי שגיא: אם אני אתן פקודה---
מאיר שטרית: רגע, רגע, תן לי לקשור.
מאיר שטרית: מה שאתה אומר לי שבתוך צה"ל אתה רוצה ששם תהיה פטור מהעניין של חתימה אלקטרונית.
מאיר שטרית: אבל אין לכם התנגדות לגבי בעלי תפקידים מול גורמים חיצוניים.
מאיר שטרית: אני רוצה לשמוע את צה"ל בלבד.
לורה הרשקו: לא, יש לנו גם התנגדות כלפי חוץ.
לורה הרשקו: כי קונים לא מזדהים בתפקיד כלפי חוץ.
לורה הרשקו: לדוגמה---
מאיר שטרית: תחליטי איך שהוא יזדהה, אני לא אומר לך איך תזהי אותו.
מאיר שטרית: מנהל הרכש, מר אברהם אורן, הוא בעל זכות חתימה ברכש.
זאב שטח: נכון, הוא עובד מדינה.
מאיר שטרית: הוא עובד מדינה, הוא עובד משרד הביטחון, אין שום סיבה שלא דרך חתימה מאושרת.
לורה הרשקו: אבל אי אפשר לעשות הבחנה בין הכרטיס שהוא משתמש כלפי פנים והכרטיס---
מאיר שטרית: בטח שאפשר, שיהיו כרטיסים נפרדים, כרטיס כלפי פנים עם מספר זהות, כלפי חוץ זה חתימה אלקטרונית.
לורה הרשקו: אבל למה?
מאיר שטרית: זו בדיוק הנקודה.
מאיר שטרית: אתם כנראה לא קראתם את חוות הדעת של דולב, אני מציע לקרוא אותה.
מאיר שטרית: אני יכול להקריא אותה פה, אם אתם רוצים.
עמית אשכנזי: קראנו, היא מבוססת על ההנחה שמשרד הפנים, וזה אני התכתבתי איתו, חבל שהוא פה, אפשר לברר את הדברים האלה איתו כי הוא נגיש והוא מתעניין, היא מבוססת על ההנחה שבהצעת החוק הזאת הממשלה חשבה שמי שיזהה את הבן אדם כרופא, כעובד מדינה, כפקיד שומה, כמפקד פלוגה, כענייני רכש, זה משרד הפנים, וזו הנחה ארגונית לא נכונה.
מאיר שטרית: אנחנו לא רוצים את זה.
מאיר שטרית: אני גם לא מציע את זה.
עמית אשכנזי: פרופ' דולב, כששאלתי אותו, מה ההיגיון הארגוני להוציא את הבדיקה של הזהות החוצה לגורם פרטי.
מאיר שטרית: אף אחד לא ביקש להוציא לגורם חיצוני.
עמית אשכנזי: זו המשמעות של מה שאתה אומר.
מאיר שטרית: חברים, הרי אפשר לפתור את זה ב-1001 צורות.
מאיר שטרית: עצם העובדה שיש תעודת זהות חכמה, שהיא זיהוי חד-חד ערכי, מונעת את הצורך בכלל בכל התהליך של הזיהוי שנעשה בחוץ.
מאיר שטרית: מה שמציע פרופ' דולב, אם צריך להוציא חתימה אלקטרונית למישהו במשרד הביטחון, שעובד מול גורמי חוץ, יזהו אותו באמצעות תעודת זהות אלקטרונית ויתנו חתימה אלקטרונית, בלי בעיה בכלל, על גבי תעודה אחרת, נפרדת, אבל מזהים אותו אוטומטית, כי---
טל הרמתי: על תעודה של עובד מדינה יהיה גורם לצורך העניין עסקי?
טל הרמתי: על תעודה של עובד מדינה?
מאיר שטרית: לא, זה לא מה שפרופ' דולב מציע.
מאיר שטרית: פרופ' דולב מציע שלצורך הנפקה כלפי חוץ, תהיה לו תעודה נפרדת, לא של---
זאב שטח: ככה זה מתבצע היום.
זאב שטח: אנחנו נותנים לשופטים ולכל עובדי המדינה תעודה מאושרת.
זאב שטח: ככה היום עובדי מדינה---
מאיר שטרית: חברים, אני לא אתן לכם את השוק הפרטי, נקודה.
מאיר שטרית: שיהיה ברור, חברים, לא אתן לחסל את השוק הפרטי, שלא תהיינה פה אי הבנות.
מאיר שטרית: אתם לא רוצים, חברים?
מאיר שטרית: נחזיק את החוק הזה עוד חמש שנים, אין לי בעיה.
מאיר שטרית: אני לא אתן לחסל את השוק הפרטי.
מאיר שטרית: לא אתן.
מאיר שטרית: מה שתגידו, אני לא אסכים לחסל את השוק הפרטי.
מאיר שטרית: הסכמתי לפשרה הזאת, זהו.
מאיר שטרית: עד כאן הגבול.
מאיר שטרית: עובדי מדינה שעובדים כלפי חוץ, תהיה להם תעודה נפרדת שממילא יעבדו כלפי חוץ.
מאיר שטרית: בצה"ל, העניין של העבודה הפנימית, אין לי בעיה.
מאיר שטרית: אני אחריג את העבודה הפנימית של צה"ל מהעבודה החיצונית.
מאיר שטרית: גורמי חוץ במשרד הביטחון, אין שום סיבה שלא תהיה להם תעודה נפרדת עם חתימה אלקטרונית.
מאיר שטרית: עם כל הכבוד, גברתי, אדם שחותם על מיליארדים, אני רוצה לדעת שהוא חותם.
מאיר שטרית: וזה לא משנה מה חותם, מטוסים או בניית בניין.
מאיר שטרית: אין שום סיבה להחריג את צה"ל או את משרד הביטחון מהחוק.
מאיר שטרית: את החריגות האלה אני מכיר איך נעשה בהם שימוש לרעה, כמה פעמים.
מאיר שטרית: למה להשתמש בזה לרעה?
לורה הרשקו: הגורם הטבעי שמזהה אותו, הגורם הטבעי שהוא בעל תפקיד זה הצבא, זה לא משרד הביטחון.
מאיר שטרית: גברתי, בתוך הצבא תזהי את, כלפי חוץ, מזהים אותו גורמים חיצוניים, הוא חותם לאנשים חיצוניים, הוא לא עובד לבדו.
מאיר שטרית: גורם הרכש עובד מול אדם חיצוני, הוא מכיר מי הוא, אז אל תספרי לי סיפורים, באמת, מוסרת את המאגר.
מאיר שטרית: את לא מוסרת שום מאגר, את לא מכירה את התהליך של חתימה אלקטרונית.
גדי אהרוני: אני רוצה לדבר בתור מישהו מהמגזר הפרטי.
גדי אהרוני: אני רוצה להגיד דווקא כמה מלים לטובת הצבא ואני כן מכיר את התהליך של חתימה אלקטרונית.
גדי אהרוני: הבנה שלי של הדגש על מה שפרופ' דולב דיבר עליו היה העולם התאגידי.
גדי אהרוני: הוא דיבר על זה שהעולם התאגידי הסתדר בינו ובין הפעילות העסקיות שלו והוא אמר, 'בן אדם בתפקיד, בתאגיד, יצטרך לחתום עם תעודה שהיא נפרדת מתעודת הזהות'.
גדי אהרוני: אני חייב לומר בעניין הזה שאני לא חושב שהוא התכוון שבתוך המדינה, שזה כולל את הצבא וזה כולל תעודות של בעלי תפקידים בתוך המדינה, שיש סיבה שהמדינה לא תיתן להם את ה... זה הגוף שמזהה אותם, שייתן להם את התעודה.
גדי אהרוני: זה נראה טבעי לחלוטין.
גדי אהרוני: אני אומר את זה מהמגזר הפרטי.
מאיר שטרית: למה לך לנחש מה אומר פרופ' דולב?
מאיר שטרית: אני אקריא לך מה הוא כותב.
מאיר שטרית: אני אקריא לך מה הוא כותב 'ההצעה שהעליתי בישיבה האחרונה מפרידה בין חתימה אלקטרונית של האזרח כפרט, לבין חתימה אלקטרונית של בעל תפקיד או מקצוע באשר הוא.
מאיר שטרית: להערכתי, אי הבחנה בין שני סוגי חתימות אלה, היא המקור לחילוקי הדעות ולהקצנה שבדיוני הוועדה.
מאיר שטרית: בכדי להמחיש את הצורך בהבחנה אני אבחן את הדוגמה הבאה.
מאיר שטרית: נניח שאזרח פלמוני מקבל מרשם רפואי מרופאה אלמונית, אותו הוא אמור להעביר לבית המרקחת לגבי תרופה כלשהי.
מאיר שטרית: כיצד יידע הרוקח כי הרופאה האלמונית היא רופאה המורשה לחתום על המרשמים?
מאיר שטרית: האפשרות המוצעת אומרת שאלמונית אמורה להשתמש בחתימה כאזרחית מן השורה.
מאיר שטרית: במקרה שכזה יצטרך רוקח לברר במאגר מידע כלשהו את זהותה של האלמונית ואת ההרשאות שלה.
מאיר שטרית: מהלך כזה יביא להרבה גישות למאגרי מידע המכילים מידע פרטי ותגביר את הסכנה שמידע שאינו אמור להיחשף, יפרוץ וידלוף.
מאיר שטרית: לחילופין, אם חתימתה של הרופאה האלמונית כחתימה מאושרת מציגה את ההרשאות לחתימתה, אין כל צורך להגשת למאגרי מידע מסווגים והמרשם יכול להיות מאושר במקום'.
עמית אשכנזי: הדוגמה לא קשורה לשירותי בריאות, היא קשורה לרופא פרטי.
עמית אשכנזי: אני רוצה להקריא את הפסקה האחרונה, כי הוא ממשיך: 'לאור זאת, ההצעה שהעליתי בישיבה הקודמת מפרידה בין החתימה של אזרח כאדם פרטי לחתימה שהיא יכולה להיות מלווה לתעודת הזהות החכמה אותה נושא האזרח, לבין חתימה של בעלי תפקיד או מקצוע'.
טל הרמתי: אבל בעל תפקיד בתוך הממשלה, מדובר פה על דוגמה שהיא דוגמה טובה, אבל להרחיב את זה על בעלי תפקידים שבתוך הממשלה, זאת לא הכוונה.
טל הרמתי: אני שומע מה שאתה מקריא ואני אומר, אדם בעל תפקיד בתוך הממשלה, הממשלה תיתן לו את התעודה.
טל הרמתי: בן אדם שהוא עובד מדינה, בן אדם שעובד בצבא הוא לא בנק.
טל הרמתי: מה לעשות.
מאיר שטרית: במכרז חיצוני ואלקטרוני לא עושים חתימה אלקטרונית?
מאיר שטרית: כולם הולכים על חתימות אלקטרוניות.
מאיר שטרית: מה אתה אומר לי?
מאיר שטרית: בחשב הכללי לא הולכים עם חתימות אלקטרוניות?
דן הרמתי: עם חתימות אלקטרוניות על תעודת העובד.
דן הרמתי: ומחר, בשביל לחתום במרכב"ה על הזמנת הרכש כשאני חותם, אז אני אחתום באמצעות תעודת העובד שלי ואני לא אחתום באמצעות תעודה שהונפקה לי על ידי גורם עסקי.
דן הרמתי: אני אחתום על ידי מי?
דן הרמתי: מי שזיהה אותי לצורך העניין ונתן לי את סמכותי זה החשב הכללי ואני חותם באמצעות חתימה שזוהתה על ידי הגורמים הממשלתיים.
איציק כוכב: פרופסור דולב, לפי מה שהוצע כאן, חבר הכנסת שטרית, ולפי מה שאתה הקראת כאן, נתן תשומת לב לסוגיית המרשם הרפואי בכלל.
איציק כוכב: הוא טעה, כי 90% מהטרנסקציות של מרשמים רפואיים במדינת ישראל נעשות על ידי קופות במערכות מידע ישירות לבתי המרקחת.
איציק כוכב: כלומר ברגע שהמרשם עולה בבית המרקחת, הוא בחתימה מאובטחת בין בית המרקחת למאגרי המידע של קופות החולים.
איציק כוכב: אין פה טרנסקציה לאזרח בכלל ולכן אני חושבת שהצגת הדברים של פרופסור דולב אינה נכונה ביחס לסוגיית המרשמים ועולם הרפואה.
זאב שטח: הוא לא דיבר על האזרח, הוא דיבר על הרופאה כבעל מקצוע לעומת הרופאה כאדם פרטי.
איציק כוכב: רופאה כבעל מקצוע מזוהה על ידי מערכות המידע של הקופות.
איציק כוכב: כל הקופות נמצאות בקשר אלקטרוני של מאגרי המידע---
זאב שטח: אז אתה שולל את הפשרה של כבוד היושב ראש.
מאיר שטרית: זאת אומרת, אם אני הולך לרופא והרופא נותן לי מרשם ועם המרשם הזה אני הולך לבית המרקחת, היום, במצב הנוכחי, הוא חותם ביד.
איציק כוכב: הרופא חותם ביד בגין חובת חתימה בחיקוק, אבל מבחינה אלקטרונית, ברגע שהגיע הלקוח לסופר פארם המרשם מתחבר למערכות המידע של שירותי בריאות כללית או קופות אחרות ונבדקת הוולידיות שלו שם.
איציק כוכב: לצורך שיחתנו, מה שמביא האזרח זה נייר סתם, כי ברגע שהנייר הזה הגיע, מערכות המידע עושות ולידציה עם שירותי בריאות כללית או מכבי או מאוחדת ובעצם כל תהליכי התוקף של המרשם נעשים בכלל במערכות מידע פנימיות ואין לאזרח שום קשר לזה.
איציק כוכב: ולכן דווקא הדוגמה של הצבא---
קריאה: בן אדם שיבוא בלי מרשם ביד, ייתנו לו---
טל הרמתי: לא ייתנו לו.
קריאה: זאת אומרת בסופו של דבר מה שאתה נותן זה הנייר.
אילן זלינגר: החתימה זה רק לאשר את הזהות.
קריאה: אם אין צורך בנייר, אז למה כשאני בא לבית המרקחת לא נותנים לי?
אילן זלינגר: החתימה היא רק כדי לאשר את הזהות.
אילן זלינגר: אם הנייר ייעלם בכלל, הלוא תוך חמש שנים לא נדבר בניירות בכלל, נדבר עם תעודות.
זאב שטח: אבל כל השאלה מאיפה החתימה.
זאב שטח: השאלה אם כל מגזר ינפיק לעצמו.
אילן זלינגר: כבודו, התהליך האלקטרוני בין בית המרקחת הוא רק בין בית המרקחת למערכות המידע של הקופות.
אילן זלינגר: אין לאזרח שום נגיעה לזה, ומה שאני מבקש לומר שכמו שהצבא עושה שימוש בחתימה מאובטחת בין היתר לטרנסקציות שדורשות חתימה בחיקוק, ככה זה בכללית.
מאיר שטרית: ידידי, אני לא מפריע לצבא להמשיך לעבוד.
אילן זלינגר: אותו דבר גם הקופות ובתי החולים.
מאיר שטרית: אני לא מפריע, מישהו מפריע לכם לעשות חתימה מאובטחת?
עדי שגיא: החוק כרגע לא מאפשר את זה.
מאיר שטרית: הצבא היום, החוק מחייב אותו לעשות חתימה מאושרת?
אילן זלינגר: אם יש חתימה בחיקוק, בוודאי שכן.
מאיר שטרית: חתימה בחיקוק.
אילן זלינגר: עובדה שהוא עושה את זה בתעודה לא מאושרת.
מאיר שטרית: אז מי עובר על החוק?
מאיר שטרית: אני עובר על החוק, או הצבא עובר על החוק?
אילן זלינגר: הצבא.
מאיר שטרית: תודה רבה, אז מה אתה רוצה ממני?
חיים רביה: הוא מגביל את התועלות, הוא לא עובר על החוק.
חיים רביה: אבל נדמה לי שאתם מבלבלים שתי שאלות נפרדות.
חיים רביה: שאלה אחת היא האם תהיה הפרדה בתעודה בין תעודה לאדם בכשירותו כאזרח פרטי לבין תעודה לאדם בכשירותו המקצועית.
חיים רביה: בעניין הזה אני מבין את המלצתו של פרופ' דולב ולטעמנו היא נכונה.
חיים רביה: זו שאלה אחת.
חיים רביה: השאלה השנייה היא מי ינפיק את התעודות וכאן אני לא רואה סיבה שהמדינה לא תהיה הגורם שמנפיק לעובדיה את התעודות, כשם שכל גורם במגזר הפרטי רשאי להקים גורם פרטי ולהנפיק לעובדיו שלו.
חיים רביה: אם זה היה כלכלי, משרדים פרל כהן צדק היה מקים גורם מאשר ומנפיק לעובדיו את התעודות.
מאיר שטרית: הבעיה עם המדינה היא אחת, המדינה היא הרגולטור והיא לא יכולה להיות גם המנפיק וגם הרגולטור של עצמה.
מאיר שטרית: אם המדינה תקים חברה שהחברה הזאת תנפיק תעודות לעובדי המדינה, אין לי בעיה עם זה.
מאיר שטרית: כי המדינה עדיין תהיה הרגולטור של החברה הזאת.
חיים רביה: בהרבה תחומים המדינה היא הרגולטור של עצמה, אדוני.
חיים רביה: אני אזכיר לדוגמה את תחום מאגרי המידע.
חיים רביה: בלי ספק מאגרי המידע העשירים ביותר במידע על הפרט הם מאגרים שבידי הממשלה, רשות המסים, שירותי הביטחון וכיוצא בזה.
חיים רביה: מי הרגולטור של השירותים הללו?
מאיר שטרית: אין להם בררה.
חיים רביה: אותם אנשים יושבים כאן, אדוני.
חיים רביה: הסיטואציה שבה המדינה היא רגולטור של עצמה היא סיטואציה יום יומית.
מאיר שטרית: אבל המדינה מחוקקת חוקים שמחייבים גם אותה בשמירה על מאגרי מידע.
חיים רביה: בוודאי, וגם החוק הזה יחייב אותה, חוק חתימה אלקטרונית.
מאיר שטרית: במקרה הזה המדינה אמורה לפקח על הרגולציה של עצמה לגבי חתימה אלקטרונית.
חיים רביה: כשם שהיא עושה במאגרי מידע.
חיים רביה: אין שום הבדל, אדוני, ורק על העובדים שלה.
זאב שטח: פרופסור דולב כתב במפורש: 'אין כל סיבה שחלקם אם לא כולם יקבלו את תעודותיהם מגורם מאשר חיצוני.
זאב שטח: עמדתי בנושא שאין כל מקום---
חיים רביה: אתם בכלל לא חלקתם עד היום על זה שהמדינה יכולה להנפיק לעובדיה.
חיים רביה: זה סוג של---
זאב שטח: אתה אמרת שפרופסור דולב לא התכוון?
זאב שטח: תראה מה הוא כתב 'עמדתי בנושא היא שאין כל מקום שכל מי שעובד בשירות הציבורי יקבל תעודתו מהממשלה'.
זאב שטח: זהו, הוא כתב את זה במלים מפורשות.
חיים רביה: מהממשלה, תקרא מה הוא כותב.
זאב שטח: שאין כל---
חיים רביה: אין כל מניעה שהממשלה תנפיק לעובדים שלה את התעודה.
חיים רביה: תקרא מה שכתוב שם.
חיים רביה: אתה מקריא---
זאב שטח: אין כל מקום, לא אין מניעה.
מאיר שטרית: חברים, באין הסכמות, אני מפזר את הישיבה.
מאיר שטרית: נעשה את הישיבה כשיהיו הסכמות.
מאיר שטרית: לא בוער לי, אני לא ממהר לשום מקום היום.
מאיר שטרית: אתם ממהרים?
מאיר שטרית: אני אפזר את הישיבה ונחכה שיהיו הסכמות.
גדי אהרוני: אדוני, יש לי הערה קטנה בעניין מעשי.
גדי אהרוני: יש עדיין נקודה שהיא בעייתית, שהיא חלקית וגורמת לכל הצרה הזאת.
גדי אהרוני: יש היום אי בהירות לגבי מתי צריך להשתמש בתעודה מאושרת.
קריאה: אתה רוצה לחסל את קומסיין.
זאב שטח: השוק הפרטי וקומסיין זה לא סינונים, אדוני.
גדי אהרוני: אני גם בשוק הפרטי, מר שטח, אני מצטער, אני רק מייצג 20 חברות ואתה מייצג רק את עצמך.
זאב שטח: יש פה איזה שהיא אמירה כאילו השוק הפרטי זה קומסיין, ולא היא.
גדי אהרוני: אני רוצה הבהרה לגבי מתי צריך תעודה מאושרת ומתי לא צריך.
גדי אהרוני: בצבא הם מבקשים תעודה מאושרת בגלל שהם לא מבינים מתי צריך תעודה מאושרת ומתי לא.
גדי אהרוני: הם היו מסתפקים בתעודה מאובטחת.
גדי אהרוני: אם החוק היה יותר בהיר, יכול להיות שהצבא היה מסתפק בתעודה המאובטחת.
מאיר שטרית: אני לא מפריע למדינה לשנות את החוק.
מאיר שטרית: אגב, פרופסור דולב מציע לקבוע מדרג, מתי צריך תעודה מאושרת, מתי צריך תעודה מאובטחת.
מאיר שטרית: הצבא, כמו שאתם אומרים, בחלק הפנימי שלו, אין שום סיבה שיעבוד עם תעודה מאושרת.
גדי אהרוני: אבל לפי החוק היום הוא כן צריך.
מאיר שטרית: אבל תסלח לי, אני אומר, שישנו את החוק.
מאיר שטרית: אני לא נגד שינוי חוק.
גדי אהרוני: אבל אנחנו בדיון על השינוי של החוק.
מאיר שטרית: אנחנו דנים בחוק חתימה אלקטרונית.
גדי אהרוני: לשנות את חוק חתימה אלקטרונית, שיבהיר את הנושא של מתי צריך תעודה מאושרת ומתי לא.
מאיר שטרית: חברים, אתם רוצים לפתוח את הדיון על שינוי, כללי חתימה, מתי מאובטח, מתי מאושר?
גדי אהרוני: זה יבהיר מאוד את הנושא.
גדי אהרוני: זה יפתח את העסק להרבה מאוד---
מאיר שטרית: תסלח לי, אתה לא מייצג את הממשלה, אני שואל את הממשלה.
עמית אשכנזי: אני אענה לך בהחלט על זה.
עמית אשכנזי: החוק כרגע, כפי שהוא מנוסח, נותן עדיפות למי שלא רוצה סיכונים משפטיים לשימוש בחתימה אלקטרונית מאושרת ומשאיר מרחב מסוים של אי ודאות סביב חתימה אלקטרונית מאובטחת.
עמית אשכנזי: זה המצב כרגע שכתוב בחוק.
עמית אשכנזי: מצד אחד.
עמית אשכנזי: מצד שני כרגע, באופן שהמערכים האלה פועלים, את התעודה המאושרת, זאת שנותנת את הוודאות היותר גבוהה, יכול להנפיק גורם פרטי.
עמית אשכנזי: על מנת לתקן את אי הבהירות הזאת ולאפשר לממשלה להנפיק בדרך המלך תעודות מאושרות, ולצבא, וליהנות מהיתרונות של החוק שעם כל הכבוד לחברת קומסיין, היא אל"ף לא מייצגת את כל השוק הפרטי, כי השוק הוא כמובן השוק של צרכני החתימות, לא פחות מהשוק של מי שמוכר את החתימות, ובי"ת, הוא לא ---
זאב שטח: בלי קומסיין לא היה הדיון הזה.
עמית אשכנזי: אל תפריע לי.
זאב שטח: לא היה הדיון הזה בלי קומסיין.
עמית אשכנזי: אל תפריע לי לדבר.
עמית אשכנזי: אל תפריע לדבר, תכבד את המקום שאתה נמצא בו לפחות.
עמית אשכנזי: ובעניין הזה, החוק הזה בעצם נועד בדיוק לפתוח את השוק, במובן הזה שלא הגורם המאשר הפרטי יכתיב באיזה מקרים אנחנו נשתמש בחתימה מאושרת ובאיזה לא.
עמית אשכנזי: את זה הכתיבה הכנסת ולצורך הדבר הזה אנחנו מעוניינים לפתור את הבעיה.
עמית אשכנזי: מה שיוצא מהפשרה הזאת היא שאתה אומר לצבא, תשתמשו במאובטחת בתוך הבית, אנחנו נגיד לצבא, 'אנחנו לא רוצים.
עמית אשכנזי: ..' ואני אסביר את הבעיה של מאובטחת כדי שתבינו.
עמית אשכנזי: בסוף מי שסובל מזה זה משתמש הקצה.
עמית אשכנזי: אנחנו היינו בדיון הזה מול הצבא כבר כמה שנים, כי המערכת שלהם היא כנראה המערכת הכי גדולה לחתימה אלקטרונית שקיימת היום במדינת ישראל, כך שהם יכולים ללמד אותנו כמה דברים.
מאיר שטרית: הם לא יכולים להקים גורם מאשר?
עמית אשכנזי: הם הקימו כבר, אבל מה המשמעות של הדבר הזה?
עמית אשכנזי: אני רוצה רגע להסביר מה ההבדל בין מאובטחת למאושרת.
עמית אשכנזי: זה לא ברמה של האנשים שיושבים פה, זה ברמה של החייל שמקבל עכשיו חתימה אלקטרונית בלשכת גיוס.
עמית אשכנזי: אז הוא מקבל חתימה אלקטרונית מאובטחת.
עמית אשכנזי: לפי חוק חתימה אלקטרונית, אם קורה משהו לתעודה שלו, הוא צריך להודיע לכל מי שסביר שהסתמך על החתימה האלקטרונית.
עמית אשכנזי: עכשיו על אותו חייל בלשכת גיוס, על אותו קצין, שחתימה אלקטרונית הוא מכיר בערך כמו שלג דאשתקד, אתה מטיל עליו שורה ארוכה של חובות עכשיו, ואז אנחנו בתור---
מאיר שטרית: למה אני מטיל עליו חובות?
מאיר שטרית: צריך להודיע לצבא, הצבא יבטל את התעודה ונגמר.
עמית אשכנזי: את הדבר צריך לעשות בהסדר משפטי.
עמית אשכנזי: אתה עכשיו אומר לנו בעצם, ואנחנו שומעים אותך היטב, אתה אומר; תעשו את ההסדר המשפטי המתאים כדי שהאחריות שלך חייל שמחזיק בחתימה מאובטחת לא תעלה במילימטר על האחריות של אזרח שמקבל תעודת זהות אלקטרונית במשרד הפנים, שמקבל מאושרת.
מאיר שטרית: מה האחריות של אזרח שמקבל תעודת זהות מאושרת?
עמית אשכנזי: האחריות של אזרח שמקבל תעודת זהות מאושרת היא להתקשר למשרד הפנים ולהודיע שאבדה התעודה, מכח החוק הזה.
עמית אשכנזי: הסדר כזה אין לך בחתימה מאובטחת.
מאיר שטרית: כי זה לא מסודר אצלם.
מאיר שטרית: אבל נניח שהיו מקימים גורם מאשר---
עמית אשכנזי: אתה מחייב אותנו עכשיו להסדיר את זה גם אצלם.
מאיר שטרית: נגיד שהיו מקימים בצבא---
עמית אשכנזי: הם הקימו, רק אין את ההסדר המשפטי.
מאיר שטרית: אם אתה אומר שהצבא הקים גורם מאשר, הוא יכול להוציא תעודות מאושרות.
עמית אשכנזי: מאובטחות.
מאיר שטרית: אני שואל, למה אני לא יכול להקים גורם מאשר שמוציא חתימות מאושרות?
חיים רביה: זה בדיוק התיקון שמבקשים לבצע עכשיו.
חיים רביה: אדוני צריך להבחין בין גורם מאשר שרשום במרשם המתנהל לפי חוק, לבין גורם מאשר אחר.
מאיר שטרית: נכון, זה מה שאני שואל, למה הצבא לא יכול להקים גורם מאשר שיירשם במרשם?
חיים רביה: ברגע שיתוקן התיקון שבפני אדוני, זה יאפשר לצבא לעשות את זה.
חיים רביה: זה הכל.
מאיר שטרית: סלח לי, מי מפריע לך להקים גורם מאשר, גורם פרטי?
חיים רביה: אף אחד.
חיים רביה: אני יכול.
מאיר שטרית: למה הצבא לא יכול לעשות את זה?
חיים רביה: המדינה אינה יכולה לעשות את זה בגלל נוסח החוק, בגלל התחייבות שהמדינה נטלה או דברים שהמדינה אמרה.
מאיר שטרית: אז הצבא מתכוון להקים גורם מאשר פרטי?
עמית אשכנזי: הקים כבר.
עמית אשכנזי: פרטי?
מאיר שטרית: לא פרטי.
מאיר שטרית: אתם מקימים גורם מאשר שלכם?
לורה הרשקו: יש לנו את הפונקציות, ככל שהצבא או המדינה תהיה גורם מאשר, אז הצבא יוכל להיות גורם מאשר כלפי עצמו.
מאיר שטרית: אני רוצה להבין, האם הצבא רוצה לחזור לחתימות מאושרות והוא רוצה להקים גורם מאשר, להפוך את עצמו לגורם מאשר, שיאשר חתימות אלקטרוניות?
לורה הרשקו: כלפי עצמו, או את המדינה או אותו.
לורה הרשקו: לא משנה.
מאיר שטרית: וכלפי חוץ?
לורה הרשקו: גם כלפי חוץ.
מאיר שטרית: זאת אומרת הצבא יהיה אחראי על כל חתימה של קצין כלפי חוץ?
לורה הרשקו: כן.
איציק כוכב: כבודו, גורם מאשר זה תהליך אדמיניסטרטיבי, הוא לא תהליך טכנולוגי.
מאיר שטרית: מה שרק מבטיח דבר אחד, שמי שחתם על התעודה זה הוא, אתה יכול לזהות אותו במאה אחוז.
מאיר שטרית: זו המשמעות של חתימה מאושרת, בשביל זה אנחנו יושבים פה.
איציק כוכב: אני יכול לזהות את הרופאים שלי בזיהוי היותר ודאי מכל חברה אזרחית אחרת שקיימת.
מאיר שטרית: יכול להיות, אבל לא גורם חיצוני.
מאיר שטרית: כשאתה שולח מסמך על ידי רופאים בחתימה מאושרת, הגורם החיצוני שמקבל את המסמך יודע, בטוח.
איציק כוכב: הסברתי לאדוני, כל בית מרקחת במדינת ישראל שמגיע עם מרשם של שירותי הבריאות במדינה, אושר במערכות המידע לתוך מאגר המידע ומאגר הוולידציה של הנרשמים בקופה.
איציק כוכב: בעצם זה תהליך פנים ארגוני, קורה פה תהליך פנים ארגוני---
מאיר שטרית: אני שואל אותך, הכל בסדר?
מאיר שטרית: יש טעות, אחד יקבל תרופה לא נכונה בבית מרקחת.
מאיר שטרית: יכול מי שחתם להגיד 'אני לא חתמתי'.
איציק כוכב: הוא לא יכול.
איציק כוכב: יכולה להיות טעות מעשה אדם של הרוקח בבית המרקחת שהוא לא קרה נכון את המרשם, אבל המרשם עצמו מתקבל ממערכות המידע של שירותי הבריאות.
מאיר שטרית: הרופא יכול לטעון 'אני לא חתמתי על המרשם הזה'.
איציק כוכב: למה?
איציק כוכב: יש לו תעודה מאובטחת.
מאיר שטרית: אם החתימה לא מאושרת, הוא יגיד 'לא חתמתי'.
איציק כוכב: לא, אני כארגון נותן תעודה מאובטחת, שעברה את כל התהליכים של החד-חד ערכיות הטכנולוגיים, ונותן אותה לרופא שאני מכיר.
איציק כוכב: אני מכיר את הרופא הכי טוב בעולם.
מאיר שטרית: חברים, הרי אני אמרתי, מבחינתי, החוק כרגע לא מאפשר, אם הממשלה תגיד לי שהיא רוצה ליצור מדרג כמו שפרופסור דני דולב מציע, שהוא רוצה לאפשר גם פעולה באמצעות תעודה מאובטחת, תגידו שזה מה שאתם רוצים, בבקשה, בואו נעשה תעודות מאובטחות.
מאיר שטרית: מי שירצה, יעבוד עם תעודה מאובטחת ולא מאושרת.
עמית אשכנזי: זה גם עלה פה בדיון הקודם ואנחנו לומדים את הדברים האלה גם בתוך משרד המשפטים.
עמית אשכנזי: הדיון הזה בוועדה, ואנחנו מברכים עליו כי הוא גורם לזה שאנשים שיתעסקו בשוק הזה וקרובים לשוק הזה, באים ומשתתפים בדיון ומביאים עמדות, וכתוצאה מהדבר הזה, ההערות שעלו פה לעניין סעיף 2 לחוק חתימה אלקטרונית, וההבדל בין מאובטחת למאושרת, אנחנו לוקחים אותם לתשומת לבנו, ואם ההחלטה של הוועדה תהיה ללכת בכיוון הזה, בוודאי שנצטרך לטפל בסעיף 2.
עמית אשכנזי: חד משמעית.
מאיר שטרית: ההחלטה בוועדה תלויה בממשלה.
מאיר שטרית: אם אתם מעוניינים לטפל בסעיף הזה, תגידו לי 'אנחנו רוצים לשנות את הסעיף הזה'.
עמית אשכנזי: אנחנו מעוניינים לטפל בסעיף הזה.
מאיר שטרית: יפה, זה פותח דיון הרבה יותר רחב.
עמית אשכנזי: בדיוק, ולכן ההנחיה של הגב' שרית דנה היתה שאנחנו לוקחים את התובנות מהדיון הזה, ומכינים תזכיר כמקובל.
מאיר שטרית: אם אני הבנתי את גב' שרית דנה, היא לא מעוניינת לפתוח את זה היום.
מאיר שטרית: אז אין לנו מה לדון על זה.
מאיר שטרית: חברים, תראו, כשאני אומר לדון, זאת אומרת במסגרת הדיון על החוק הזה לשנות את זה.
מאיר שטרית: אם אתה אומר לי שזה מה שאתה מעוניין, מאה אחוז, נפתח את הדיון, זה ירחיב מאוד את הדיון.
עמית אשכנזי: אבל יש פה נקודה מאוד מאוד חשובה, שאתה העלית ואני חייב לדבר עליה רק רגע.
עמית אשכנזי: אני מתווכח על התהליך.
עמית אשכנזי: מקובלת עליי נקודת המוצא שלך שאתה לא רוצה לפגוע בשוק הפרטי, וכשאתה אומר שוק פרטי, אתה בעצם---
עמית אשכנזי: אתה כרגע מדבר על קומסיין.
מאיר שטרית: חברים, היום קומסיין, מחר יהיו עוד שלוש חברות.
מאיר שטרית: ההסדר שנעשה איתכם, נעשה כדי להבטיח, כדי להגיד לשוק הפרטי, 'חברים, יש פה שטח פעולה שהולך להיפתח בגדול, תקימו חברות, זה הצ'אנס שלכם.
מאיר שטרית: עוד שלוש שנים תבוטל החתימה האלקטרונית על ידי הממשלה, יש לכם הזדמנות עכשיו להיכנס לשוק', כל מי שהיסס אם שווה להיכנס או לא שווה להיכנס, זה הולך להיות הליך מול כל אזרחי המדינה.
מאיר שטרית: כנסו לשוק, תפתחו עוד חברות, תתחרו, תעשו רגולציה.
עמית אשכנזי: מאה אחוז, ועל מנת לעשות את הדבר הזה, אתה בעצם מציע בהצעה שעל השולחן כרגע שלושה שווקים, ואני רוצה רגע להסתכל עליהם; שוק אחד, שייפתח רק בעוד שלוש שנים, שזה ייתן הזדמנות לאנשים להיערך, זה השוק של תושבי מדינת ישראל בכובע הפרטי שלהם, מול הבנק, מול חברות הביטוח, מול קופות חולים.
עמית אשכנזי: זו אמירה אחת והאמירה הזאת מקובלת עלינו.
מאיר שטרית: לפתוח את זה לכל אזרחי המדינה.
עמית אשכנזי: אמנם אנחנו חשבנו על יותר שנים, אבל שלוש שנים אנחנו גם חיים בשלום.
עמית אשכנזי: הלוואי שלוש שנים, גם טוב לנו.
עמית אשכנזי: שוק שני, שגם הוא לא לוויכוח בינינו, וזו ההצעה של פרופ' דולב, כפי שהוא הסביר אותה בדיון הקודם.
עמית אשכנזי: זה השוק של אותם נושאי משרה בתאגיד, כל הפונקציונרים למיניהם ולגוניהם---
זאב שטח: לא רק בתאגיד, הוא לא כתב בתאגיד, אל תצמצם את מה שהוא אמר.
עמית אשכנזי: אני כרגע אומר את השווקים.
עמית אשכנזי: אני מנתח את השווקים.
חיים רביה: אולי תקראו לדני דולב, במקום להסתמך על מה שהוא כתב, כאילו זה לוחות הברית.
חיים רביה: הוא אדם חי, הוא יסביר את כוונתו.
עמית אשכנזי: אני מנתח את השווקים, אז שוק אחד עברנו, יש לי עוד שניים לעבור.