GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עופר רימון: דברים כמו גוף האדם נלמדים בבית ספר יסודי, לא ממשיכים ללמד אותם בחטיבת ביניים, לא ממשיכים ללמד אותם בחטיבה עליונה.
עופר רימון: בכיתה י' יש הרבה ילדים שבכלל לא לומדים מקצוע מדעי.
עופר רימון: ילד שבוחר ללמוד ביולוגיה מורחב בסוף כיתה י' יהיה עם ידע בתחום הביולוגיה אבל לא יהיה לו ידע בפיזיקה וכימיה.
עופר רימון: בסוף כיתה י' יש מבחן בינלאומי הפיזה שבודק את האוריינות המדעית של תלמיד בגיל 15 וזה יכול להיות אחד ההסברים למה מדינת ישראל לא מצליחה.
עופר רימון: כמו שאמר פרופסור הררי הבעיה היא לא המבחן הבינלאומי.
עופר רימון: הבעיה היא שבגיל 15 יש ילדים שאין להם את הבסיס המדעי בתחומים שחשובים לנו.
עופר רימון: בעיה נוספת ששיעור התלמידים שבוחרים מקצועות מדעיים מוגברים נמוך מדי כמו שראינו.
עופר רימון: יחד עם החינוך הטכנולוגי זה מגיע לסדר גודל של 20 אלף תלמידים שלומדים מדעים מוגבר אם בחינוך העיוני או החינוך הטכנולוגי.
עופר רימון: שיעור התלמידים הלומדים מדעים מוגבר וגם 5 יחידות מתמטיקה ואנגלית גם הוא נמוך מדי.
עופר רימון: כאן אנחנו יורדים ל-40% מתוך 20 אלף.
עופר רימון: שיעור המצטיינים עומד על 4%.
עופר רימון: שיעור הבנות שלומדות פיזיקה מוגבר הוא נמוך ועומד על 36%.
עופר רימון: תאור הבעיה משליך על תפיסת הפתרון שלנו.
עופר רימון: אנחנו רוצים להגדיר בכל שכבת גיל מה בדיוק כל ילד צריך לדעת.
עופר רימון: אנחנו מבקשים היום מכל המפמ"רים לפיזיקה, כימיה, ביולוגיה שיבדקו יחד איתנו מה התפוקות שילד צריך להגיע בכיתה ט' כדי שנוודא שיותר ילדים יוכלו להמשיך הלאה לכיוון של המדעים המוגבר.
עופר רימון: אנחנו רוצים להגיע לכך שכל ילד בכיתה י' ילמד מקצוע מדעי.
עופר רימון: דבר נוסף אנחנו צריכים לאתר תלמידים מוכשרים במדעים יותר מוקדם ולאתגר אותם כבר מגילאים מוקדמים יותר תוך העדפה מתקנת לבנות ולתלמידים מרקע חברתי כלכלי חלש כי שם נמצא המאגר הלא מנוצל בתחומים האלה.
עופר רימון: הנושא של הצטיידות ותחזוקה של מעבדות מדעיות בכל שלבי החינוך גם הוא מעניינו.
עופר רימון: זה בקשר לחינוך המדעי.
עופר רימון: נעבור לחינוך הטכנולוגי.
עופר רימון: החינוך הטכנולוגי מבוסס על 3 בחירות.
עופר רימון: בחירה א מקצוע מדעי ואז תלמיד יכול לבחור מאחד משלושת המקצועות המדעים- כימיה, פיזיקה או ביולוגיה, או מקצוע מדעי הטכנולוגיה.
עופר רימון: בדרך כלל פיזיקה או כימיה או ביולוגיה בוחרים בנתיב הטכנולוגי התלמידים היותר חזקים ואת מדעי הטכנולוגיה בוחרים התלמידים היותר חלשים.
עופר רימון: בחירה ב זה מקצוע מוביל במגמה ובחירה ג זה מקצוע ההתמחות.
עופר רימון: החינוך הטכנולוגי מוביל לשתי זכאויות: הזכאות לבגרות, בגרות טכנולוגית ותעודה טכנולוגית ומעבר לזה הוא מאפשר לילד לסיים עם 14 יחידות לימוד שזה 7 יחידות של התעודה הטכנולוגית ועוד 7 יחידות עיוניות.
עופר רימון: 14 יחידות לימוד האלה מאפשרות לו גם ללא תעודת בגרות ללימודי טכנאים הנדסאים.
מאיר שטרית: למה שלא יוכל להמשיך ללמוד בטכניון?
גבריאל אביטל: לא חסרים מהנדסים בטכניון.
גבריאל אביטל: אתה מדבר על תחום אחר לחלוטין שלא בטוח שהוא יצליח להגיע לטכניון מהשלבים האלה.
עופר רימון: אני רק רוצה להשלים.
עופר רימון: יש לנו בחינוך הטכנולוגי 18 מגמות שמחולקות ל-3 קבוצות.
עופר רימון: הקבוצה הגבוהה שאלה הנדסות – הנדסה אלקטרוניקה ומחשבים, הנדסה מכונות, הנדסת תוכנה, ביוטכנולוגיה, מדעי טכנולוגיה, המגמות הטכנולוגיות והמגמות המקצועיות יותר.
עופר רימון: אנחנו רצינו להדגים לגבי מגמה אחת איך היא בנויה כדי שתקבלו תחושה מה זה מגמה טכנולוגית.
עופר רימון: נמצא כאן יעקב שיינבויים שיציג מה זה אומר למשל מגמה של אלקטרוניקה.
יעקב שיינבויים: המגמה מורכבת מ-3 מקצועות בחירה.
יעקב שיינבויים: בחירה יכולה להיות פיזיקה והיא הבחירה המומלצת והמועדפת.
יעקב שיינבויים: גם רמת הלימודים בפיזיקה מומלצת על ידינו ל-5 יחידות לימוד.
יעקב שיינבויים: אלה שלא יכולים לעשות את זה אז או שיעשו פיזיקה ברמה של 3 יחידות לימוד או יחידת לימוד אחת.
יעקב שיינבויים: ואחרים יעשו את מדעי הטכנולוגיה באחת מהרמות האפשריות.
יעקב שיינבויים: יש אולי מקום לעשות חשיבה מחודשת על הדברים האלה לאור השינויים במדע.
יעקב שיינבויים: בחירה ב' זה המקצוע המוביל והוא מקצוע ייחודי בכל מגמה.
יעקב שיינבויים: יש רק מקצוע אחד כזה.
יעקב שיינבויים: הוא נקרא אלקטרוניקה ומחשבים.
יעקב שיינבויים: הוא מהווה את תשתית הידע שדרוש להמשך הלימודים במגמה.
יעקב שיינבויים: הבחירה השלישית היא אחת משלוש אפשרויות אצלנו והוא נקרא מקצוע התמחות.
יעקב שיינבויים: או התמחות במערכות אלקטרוניות.
יעקב שיינבויים: מערכות מחשבים בעיקר חומרה וגם תוכנה של מחשבים.
יעקב שיינבויים: מערכות מחשוב ובקרה עם בקרה של תהליכים.
יעקב שיינבויים: אלה שתי התמחויות יותר קטנות.
יעקב שיינבויים: כאשר מערכות מחשבים מיועדת לעילית של התלמידים שלנו.
יעקב שיינבויים: יש 6 בתי ספר בסך הכול בכל הארץ שמלמדים את ההתמחות הזאת.
יעקב שיינבויים: זה מאוד אליטיסטי.
יעקב שיינבויים: אנחנו דוגלים בשיטה של הוראה מונחית פרויקטים project based learning .
יעקב שיינבויים: מאוד מקדמים את העניין הזה.
יעקב שיינבויים: יש תלמידים שפיתחו את פרויקט המדבקה עם חברה.
יעקב שיינבויים: שנה לפני שזה התפרסם בתקשורת אני ראיתי את הפרויקט הזה עובד.
יעקב שיינבויים: בוצע על ידי תלמידים שגידלו פולימר של מדבקה שמדביקים על חזה של אדם עם מערכת מחשב נישא על ידו שמבקרת את מצב הלב שלו ובמידת הצורך מחממת את הפולימר והוא מצידו מפריש תרופה שאמורה לטפל בבעיית הלב.
יעקב שיינבויים: וזה עשו תלמידים שנחשפו לבעיה אצל איזה קרוב משפחה שלהם.
יעקב שיינבויים: הם החליטו שהם רוצים להתמודד עם העניין.
יעקב שיינבויים: הם עשו את זה בשיתוף פעולה עם פרופסור מבית חולים הדסה.
יעקב שיינבויים: כאן יש לנו דוגמה לתת מקצועות שמרכיבים את המקצוע המוביל אלקטרוניקה ומחשבים.
יעקב שיינבויים: וחלוקת השעות.
יעקב שיינבויים: אנחנו הגדרנו את הנושא של פרויקטים.
יעקב שיינבויים: אמרנו אם כבר אפשר לעשות שימוש לטובת הציבור פרויקט שמסייע לאנשים עם מוגבלויות.
יעקב שיינבויים: (הקלטה מושמעת) הבוגרים שלנו מבוקשים על ידי הצבא.
יעקב שיינבויים: הם משתלבים במערך הטכנולוגי.
יעקב שיינבויים: אחר כך הם משתלבים היטב בתעשייה.
יעקב שיינבויים: הבוגרים שלנו יכולים להמשיך ללימודי י"ג י"ד וגם בהמשך ללימודי הנדסה.
יעקב שיינבויים: יש לנו גם מגמת לימודים בבית ספר שכולו בנות.
יעקב שיינבויים: בנות לומדות אלקטרוניקה.
עופר רימון: כשאנחנו מסתכלים על החינוך הטכנולוגי בתשס"ט 32200 תלמידים למדו בחטיבה העליונה בישראל, מתוכם 115 אלף תלמידים בחינוך הטכנולוגי.
עופר רימון: בחינוך הטכנולוגי לומדים 36% משכבת גיל.
עופר רימון: זה משתנה בשלוש השנים האחרונות.
עופר רימון: בכיתה י"ב שיעור הבנות 46% מול 57% בחינוך העיוני, ושיעור הלומדים הלא יהודים בחינוך הטכנולוגי בכיתה י"ב היה 19% מול 14% בחינוך העיוני.
עופר רימון: כשאנחנו לוקחים את מגמות העילית וכאן אנחנו יכולים להשוות את זה למקצועות המדעיים המוגברים בחינוך העיוני אז יש לנו 11 אלף תלמידים שלומדים בכיתה י"ב במגמות עילית בחינוך הטכנולוגי שזה הנדסת אלקטרוניקה, הנדסת תוכנה, הנדסת ביו טכנולוגיה, המגמה המדעית הנדסית והנדסת מכונות.
עופר רימון: מהם עושים 5 יחידות פיזיקה, 5 יחידות כימיה, 5 יחידות ביולוגיה, 5 יחידות מתמטיקה.
עופר רימון: בסך הכול שיעור הבנות הוא 35% במגמות האלה ובגלל זה הפרויקט עליו סיפר יעקב באולפנה חורב מעניין אותנו מאוד כי אנחנו מחפשים איך להכניס יותר בנות למגמות העילית של החינוך הטכנולוגי.
עופר רימון: 60% לומדים מקצוע מדעי מוגבר בבחירה א' רובם פיזיקה, 33% לומדים מתמטיקה 5 יחידות לימוד, 13% זכאים לתעודת בגרות בהצטיינות.
עופר רימון: כשאנחנו מדברים עם צה"ל אנחנו שומעים שיש ירידה של בוגרי החינוך הטכנולוגי שמתגייסים לצה"ל.
עופר רימון: יש מחסור חמור בכוח אדם בצה"ל.
עופר רימון: עקב המחסור החמור 35%-50% מבעלי המקצועות הטכנולוגיים המובהקים בוגרי הנתיב העיוני צה"ל נאלץ להכשיר אותם.
עופר רימון: צה"ל צועד לקראת מהפכה טכנולוגית.
עופר רימון: שדה הקרב העתידי יהיה טכנולוגי.
עופר רימון: זה לא רק הצורך בתלמידים בעלי מקצועות טכנולוגיים.
עופר רימון: המיומנות בשדה הקרב העתידי תהיה כך שכל בוגר יצטרך שליטה בטכנולוגיה.
עופר רימון: זה לא רק עניין של שדה הקרב.
עופר רימון: גם התעשייה אומרת אותו דבר.
עופר רימון: אתה לא יכול להקנות מיומנויות המאה ה-21 ללא שיהיו לך טכנולוגיות של המאה 21 בתוך בתי הספר.
מאיר שטרית: עושה רושם לפעמים שמשרד החינוך משועבד לצבא.
מאיר שטרית: כיתות י"ג- י"ד נועדו להכשיר טכנאים לצבא, דבר שמגביל את האנשים בהמשך הדרך.
מאיר שטרית: אתם צריכים ללמד את הבסיס של המדע והטכנולוגיה בתיכון.
מאיר שטרית: לא מיומנויות ספציפיות.
מאיר שטרית: שהצבא ילמד אותם מיומנות ספציפית שהם צריכים.
מאיר שטרית: לא צריך ללמוד בבית ספר תיכון ללמוד להיות מכונאי מטוסים.
עופר רימון: הטענות של צה"ל הן שהבסיס הטכנולוגי שאיתם מגיעים הבוגרים הוא נמוך והוא לא מספק אותם.
עופר רימון: גם בנתוני המועצה להשכלה גבוהה אנחנו רואים שבעשור האחרון יש ירידה בפונים לתחומי המדע והטכנולוגיה.
עופר רימון: מ-31% ל-27% בתשס"ח ואם מדובר במגמה אז בשנה הקרובה זה ירד לאזור ה-25%.
עופר רימון: התעשיינים מדברים על העדר הכשרה, התנסות מעשית בהיבט ייצור תעשייתי בתקופת הלימודים בכל מסלולי הלימוד, היעדר התמקדות בתחומים הנוגעים לתעשייה מסורתית מתקדמת.
עופר רימון: מדברים על מחסור בכל הדרגים.
עופר רימון: אנחנו גם מוטרדים מאותו דבר שזה אומר הרמה של פס הייצור.
עופר רימון: היום רואים במפעלים הרבה מאוד עולים שעלו בזמנו מהעלייה הרוסית.
עופר רימון: רובם מבוגרים ואנחנו אל מצליחים לייצר עדיין את הדור הבא.
עופר רימון: זה מדאיג כי זה יכול לגרום לניוון של התעשייה.
עופר רימון: בהשוואה בינלאומית, בהשוואה למדינות OACD יש לנו 10% פחות תלמידים בחינוך הטכנולוגי מהממוצע שלהם.
עופר רימון: גם שיעור התלמידים שלנו, יש מערכת שבה אנחנו משלבים תלמידים בתעשייה הוא מאוד נמוך, הוא 3.9% וגם אלה נספרו כתלמידים שלומדים בבתי ספר של התמ"ת.
עופר רימון: גם שם אנחנו רואים שהרבה מהם לא משלבים באופן אמיתי שילוב של לימודים ועבודה בתעשייה.
עופר רימון: אני אסכם.
עופר רימון: תפישת הפתרון שלנו אומרת שקודם כל אנחנו צריכים להיכנס למהלך של התאמה של המגמות הטכנולוגיות לצרכים של צה"ל והתעשייה.
עופר רימון: הן מגמות שכל הזמן משתנות והידע נמצא שם.
עופר רימון: התחלנו לעבוד על מנגנון תיאום עם אכ"א ואני מקווה שהוא יהיה מנגנון שיטתי שכל הזמן יעבוד.
עופר רימון: אנחנו מגבשים במשרד תוכנית להרחבת החינוך הטכנולוגי כדי להגיע לממוצעים של מדינות ה-OACD.
עופר רימון: אנחנו שואפים להגיע לבונוס במקצועות העילית של החינוך הטכנולוגי.
עופר רימון: כדי לעודד תלמיד שעושה 5 יחידות פיזיקה ו-5 יחידות מקצוע מוביל בחינוך הטכנולוגי, win win situation, זה יביא עוד ילדים שלומדים פיזיקה וזה גם יביא עוד ילדים שיבחרו במקצועות העלית של החינוך הטכנולוגי.
עופר רימון: חינוך למדע וטכנולוגיה בחטיבת הביניים עם דגש על עידוד בנות לבחור במקצועות האלה של 5 פיזיקה ו-5 כימיה ומקצועות העלית.
עופר רימון: לאתר כמה שיותר מוקדם את הילדים שיש להם פוטנציאל מדעי טכנולוגי להגיע לרמות הגבוהות, ולאתגר אותם מוקדם ככל האפשר.
מאיר שטרית: תודה רבה לד"ר עופר רימון.
מאיר שטרית: אני מעביר את רשות הדיבור לפרופ' אהוד קינן נשיא החברה הישראלית לכימיה.
מאיר שטרית: אחריו יהיה אלישע ינאי יושב ראש מוטורלה.
אהוד קינן: אני מודה לשני הדוברים הקודמים כי חסכו לי דברים אינפורמטיביים.
אהוד קינן: אני רוצה להעשיר את הדיון ברמה הגבוהה יותר, ברמה הגלובלית.
אהוד קינן: מעבר למספרים ולנתונים ברמה העקרונית למדינת ישראל יש רק מחצב אחד-116 אלף נערים שמסיימים את התיכון כל שנה.
אהוד קינן: זה מה שיש לנו.
אהוד קינן: מתוכם בערך 8% נחשפו לדבר שנקרא כימיה.
אהוד קינן: בערך מספר כזה נחשפו לפיזיקה.
אהוד קינן: בערך מספר כזה נחשפו לביולוגיה.
אהוד קינן: עכשיו אלא לא מספרים שאני מחבר אותם יחד.
אהוד קינן: בדרך כלל יש חפיפה באותם ילדים.
אהוד קינן: זה פחות מ-20%.
אהוד קינן: המסקנה היא ש-80% מאוכלוסיית ישראל אין לה מושג במונחים בסיסיים במדע.
אהוד קינן: אין להם יכולת לצעוד אל עבר המאה ה-21.
אהוד קינן: השפה שבה מתנהלת הכלכלה והמערכות החברתיות עתה זו שפת המדע והטכנולוגיה.
אהוד קינן: דהיינו, מתמטיקה ולוגיקה.
אהוד קינן: אם יש 80% שהם לחלוטין לא שמה אין להם יכולת להבחין בין מדע לדמיון.
אהוד קינן: האנשים האלה מתגלגלים החוצה מבתי הספר התיכוניים שלנו והם מגיעים לצבא ולתעשייה ולאוניברסיטאות.
אהוד קינן: אני יכול להביא את נקודת המבט האישית שלי כמרצה בטכניון.
אהוד קינן: אני רואה איזה חומר מגיע לטכניון.
אהוד קינן: יש לי פרספקטיבה של 30 שנות הוראה בטכניון ואני יודע מה היה כאן לפני 20 ו-30 שנה.
אהוד קינן: היום יש בורות מוחלטת.
אהוד קינן: אלה נערים עם מנת משכל גבוהה.
אהוד קינן: אבל תוצאה של הזנחה פושעת של המערכת.
אהוד קינן: בתעשייה אני שומע דברים דומים.
אהוד קינן: מתוקף תפקידי אני נפגש עם תעשייה כימית.
אהוד קינן: אנשים אומרים שאין להשיג צעירים ברמה שהתעשייה צריכה אותם.
אהוד קינן: בצבא המצב גרוע.
אהוד קינן: כלומר מתוך 115 אלף אנשים בוגרים מדי שנה 80% הם אנשים נכים.
אהוד קינן: הדבר הוא כל כך חמור שאני אפילו יכול להציג אותו כמדינה הנמצאת במסלול התאבדות.
אהוד קינן: זה איום קיומי.
אהוד קינן: אין דרך חזרה לפעמים.
אהוד קינן: ישנה מסורת של למדנות שמצויה אצל החרדים למשל.
אהוד קינן: אבל היא לא קיימת במגזרים האחרים.
אהוד קינן: כשאני מסתכל על דוח הררי מלפני 18 שנים עיני צדה נתון אחד שאומר שמדינת ישראל נמצאת במקום ראשון בעולם מבחינת הפער שבין החלק ההצהרתי לבין מה שמתבצע בפועל בשטח.
אהוד קינן: קוראים לזה ישראבלוף.
אהוד קינן: אנחנו פעם התבדחנו על חשבון המצרים ואחרים שיש שם פער אדיר בין המדווח לבין המבוצע בפועל.
אהוד קינן: אני רואה דברים דומים קורים כאן.
אהוד קינן: ברמה הצהרתית 5 יחידות בפיזיקה צריך היה 450 שעות לימוד.
אהוד קינן: בפועל 300 שעות לימוד.
אהוד קינן: המורים המלמדים מדעים הם בדרך כלל אנשים שלמדו במכללות ביולוגיה ולא נחשפו כמעט לפיזיקה וכימיה.
אהוד קינן: מספר המורים הולך ויורד.
אהוד קינן: הגיל הממוצע של מורה לכימיה הוא 49.
אהוד קינן: לא יאומן.
אהוד קינן: מורים נפלטים מהמערכת.
אהוד קינן: יש התדרדרות מדהימה ברמת המורים, במספרם, באיכותם.
אהוד קינן: המדע הוא היררכי.
אהוד קינן: קודם כל יש מתמטיקה.
אהוד קינן: על המתמטיקה יש 3 גושים של הוראה: פיזיקה, כימיה, ביולוגיה.
אהוד קינן: מכאן הולכים לאינטר דיספלינארי, לדברים המשולבים.
אהוד קינן: במינהל המדע והטכנולוגיה מקצועות בחירה טכנולוגיים אנחנו שומעים על ביוטכנולוגיה וננו טכנולוגיה, וננו ביו טכנולוגיה והנדסה קינטית.
אהוד קינן: אני הסתכלתי על הדבר הזה שנמצא באתר של משרד החינוך.
אהוד קינן: זאת תוכנית לימודים של לימודי מאסטר ודוקטורט בכל אוניברסיטה.
אהוד קינן: לקחת ילדים ולתת להם את הדבר הזה, בלי רקע מתמטי מקפיצים אנשים לביו טכנולוגיה.
אהוד קינן: גם למורים אין מושג על מה מדובר.
אהוד קינן: כי הם לא יודעים מה זה חומצה אמינית, מה זה סוכר, מה זה מולקולה.
רונית אשכנזי: לא התלמידים של הביוטכנולוגיה.
רונית אשכנזי: סליחה.
אהוד קינן: אני מדבר על דברים שאני ראיתי בשטח.
אהוד קינן: מהתלמידים שמגיעים אלי לכיתה בטכניון אני מעדיף שיהיו תלמידים שלא למדו בכלל כי מי שלמד בצורה שטחית מוטב שלא יתהדר בזה.
אהוד קינן: יש דבר שנקרא misconception.
אהוד קינן: תפישה שגויה של המציאות.
אהוד קינן: אני חושש מאוד שמגיעים אלינו תלמידים עם תפישה שגויה של המציאות.
אהוד קינן: עם תפישה מה זה דברים שאנחנו קוראים הנדסה גנטית או אימונו דיאגנוסטיקה.
אהוד קינן: איך ילד יכול לדעת מה זה אימונו דיאגנוסטיקה אם הוא יודע בקושי את לוח הכפל.
עופר רימון: רק למען הדיוק, תלמידי ביוטכנולוגיה 13% מהם עושים 5 יחידות פיזיקה, 58% מהם עושים 5 יחידות כימיה ו-55% עושים 5 יחידות ביולוגיה.
עופר רימון: אם תחבר את זה, זה אומר ש-130% ילדים עושים מקצוע מדעי מוגבר.
עופר רימון: כלומר כל אחד מהם עושה לפחות מקצוע מדעי מוגבר ו-30% מהם עושים עוד אחר.
עופר רימון: אז להגיד שהם לא למדו ביולוגיה זה לא נכון.
עופר רימון: זה תוספת של מקצוע מוביל במגמה ועוד התמחות שהם עשו, כי אלה ילדים שמעניין אותם ההיבט היישומי של המקצוע התיאורטי.
אהוד קינן: המספרים הם יפיפיים וההצהרות הן יוצאות מן הכלל.
אהוד קינן: בפועל לצבא אין חיילים שמסוגלים להילחם במאה ה-21, לתעשייה אין אנשים שמסוגלים להפעיל את התעשייה במאה ה-21 ולאוניברסיטאות יש את הבעיה שלא מגיעים סטודנטים ואם הם מגיעים הם מגיעים באיכות ירודה.
אבי חנן: ההכללה הזאת היא מסוכנת והיא לא מדויקת.
מאיר שטרית: לאנשים יש עמדות או דעות שונות.
מאיר שטרית: מותר לו להביע את זווית הראייה שלו כמו שהוא רואה אותה דרך המשקפיים של הטכניון.
מאיר שטרית: לא חייבים להסכים איתו עם לא רוצים.
אהוד קינן: ישנה שכבה דקה מאוד של מצטיינים.
אהוד קינן: היא מאוד דקה ותהיה עוד יותר דקה בעתיד.
אהוד קינן: אני יודע למשל על לימודים עוקפי משרד החינוך.
אהוד קינן: מערכות אלטרנטיביות, התארגנויות של מורים, מה שקורה במגזר של עולי חבר העמים שבונים לעצמם מסגרות כי הם כבר לא סומכים על מערכת החינוך.
אהוד קינן: חינוך אפור שעוקפים את הבעיה.
מאיר שטרית: אתה מתכוון חינוך פרטי שעולה אלפי שקלים.
מאיר שטרית: מסתגרים בד' אמות ושם תלמידים מקבלים פי שניים יותר שעות.
מאיר שטרית: הקמת בתי ספר פרטיים היא בעיניי אסון למדינת ישראל.
מאיר שטרית: כי היא מוציאה מתוך מערכת החינוך את הטובים למי שיש כסף ומשאירה בתוך מערכת החינוך הממלכתית את הפחות טובים.
אהוד קינן: הבעיה היא של ממשלת ישראל.
אהוד קינן: אני אפילו לא חושב שזו בעיה פרטית.
אהוד קינן: זו בעיה קיומית למדינת ישראל, האם אנחנו רוצים להמשיך במסלול הזה שברור לאן הוא מוביל, לנחיתות ברמה הלאומית, כמעט להתאבדות.
אהוד קינן: ישנו פסוק מספר שמואל ב' "ראה דבריך טובים ונכוחים ושומע אין לך מאת המלך.
אהוד קינן: "
מאיר שטרית: הדובר הבא זה אלישע ינאי ואחריו פרופסור זבולון מברך מנהל בית הספר לחינוך באוניברסיטת בר אילן.
אלישע ינאי: אני הנשיא והיושב ראש של מוטורולה.
אלישע ינאי: אני לא פדגוג, אני לא איש חינוך.
אלישע ינאי: אני לא מתכוון לדון עם אף אחד מכם על תוכנית זו או אחרת.
אלישע ינאי: למרות כל הפסימיזם אנחנו במצב יוצא מן הכלל.
אלישע ינאי: כלכלית, עובדתית, אנחנו תותחי על.
אלישע ינאי: יש את התוכנית של פרופסור הררי שנתנה אימפקט בלתי רגיל חיובי.
אלישע ינאי: משרד החינוך הוא משרד קשה.
אלישע ינאי: האקדמיה היא לא פחות קשה אבל היא יותר ממוקדת ויותר קטנה.
אלישע ינאי: בשנת 96 הקמנו פורום וזה מה שצריך לעשות, עם חינוך מדעי וטכנולוגי חשוב.
אלישע ינאי: צריך לצבוע כסף כבוד ראש הוועדה, צריך להקים פורום חימור וצריך לעשות.
אלישע ינאי: זה כסף ותשומת לב.
אלישע ינאי: רק פעם אחת הנערים הם נערים, המתבגרים הם מתבגרים ואחר כך הם הופכים להיות בוגרים ואז זה אנחנו ורוב החיים.
אלישע ינאי: הנושא הזה הוא כבד.
אלישע ינאי: מה עשינו ב-96 כדי שתבינו את המודל שצריך לעשות.
אלישע ינאי: המספרים לא השתנו, השנתון לא השתנה, היה לנו מאה אלף give or take 70 בגרות, 11 אלף 5 יחידות במתמטיקה.
אלישע ינאי: כל השאר זה נגזרות.
אלישע ינאי: התלבשנו עליהם.
אלישע ינאי: היו לנו אלף בוגרים באותה תקופה בהנדסות, בכימיה, בדברים חשובים לנו להיי טק.
אלישע ינאי: היום יש לנו 8000.
אלישע ינאי: מי שאין לו 5 יחידות במתמטיקה לא יכול להיות בהיי טק.
אלישע ינאי: אז המשימה היא להגדיל את המספר הזה.
אלישע ינאי: אז איך מגדילים מאלף ל-8000?
אלישע ינאי: וזה ישנו וזה קיים וזה לקח את הייצוא שלנו מ-6 מיליארד ל-20 מיליארד.
אלישע ינאי: וזה עולה כלפי מעלה ב-15%.
אלישע ינאי: כל המדינה היא בסך הכול 200 מיליארד.
אלישע ינאי: אנחנו תותחי על.
אלישע ינאי: כלכלית פיקס.
אלישע ינאי: אני לא מקבל את כל התיאורים האפורים האלה.
אלישע ינאי: אנחנו נגדל ב-15% כמו שגדלנו אם הכול יהיה בסדר.
אלישע ינאי: איך עשינו?
אלישע ינאי: עשינו שלוש תוכניות.
אלישע ינאי: אחת, כסף צבוע.
אלישע ינאי: להגדיל את האוניברסיטאות ולהגדיל את המכללות לטובת המדעים.
אלישע ינאי: שתיים, גרשון הנציג שלכם, הטובים להיי טק לנוער.
אלישע ינאי: משרד החינוך נרתם לנושא יחד עם צה"ל.
אלישע ינאי: מיינו 4000 ילדים.
אלישע ינאי: מאה אלף דולר עלה להביא אותם לכנס היי טק.
אלישע ינאי: יום נוסף בתערוכה, צה"ל הגיע, מיינו אותם, יש לנו את האנשים.
אלישע ינאי: תוכנית שלישית זה הסבות.
אלישע ינאי: כסף והסבנו לתוכנה.
אלישע ינאי: מה המסקנה?
אלישע ינאי: תמיד זה היה נכון מדעים, מתמטיקה זה הדבר הכי חשוב לתעשייה.
אלישע ינאי: עכשיו לא כולם יכולים לדעת מתמטיקה.
אלישע ינאי: נכון שאם נגדיל את ה-11 אלף ל-22 אלף וזה מה שאתם עושים זה יהיה מצוין.
אלישע ינאי: בשביל זה פורום.
אלישע ינאי: כמו שהאוניברסיטאות נשענות על המועצה להשכלה גבוהה וות"ת ומי שמבין בזה מבין.
אלישע ינאי: זה תקציב סגור של 6 פלוס מיליארד שקל.
אלישע ינאי: תפעל למצוא תקציב סגור ב-34 או 40 מיליארד שקל שיש למשרד החינוך.
אלישע ינאי: תעשו לעצמכם טובה, תפסיקו להיות איוב, תפסיקו להתאבל, זה לא יעזור כלום, תצבעו כסף ותגידו ש-3 מיליארד מה-34 זה לדבר הכי חשוב – מדע וטכנולוגיה ומתמטיקה.
אלישע ינאי: תצבעו כסף.
אלישע ינאי: תעשו מיני ות"ת מל"ג במשרד החינוך.
אלישע ינאי: תפסיקו עם הברבורים.
אלישע ינאי: איך עושים את זה?
אלישע ינאי: עושים פורום.
אלישע ינאי: זה מקום יוצא מן הכלל להתחיל בו.
אלישע ינאי: לצרף את הקולגות.
אלישע ינאי: ותחמרו.
אלישע ינאי: כל 3 חודשים ישיבה: איך זה עובד?
אלישע ינאי: איך זה מתקיים?
אלישע ינאי: אני אופטימי.
אלישע ינאי: תודה רבה.
מאיר שטרית: פרופ' מברך ואחריו פרופ' יגאל גלילי.
זמירה מברך: אני שמחה לדבר אחרי אלישע ינאי מכיוון שגם אני אופטימית.
זמירה מברך: רק כמה עובדות.
זמירה מברך: 50% מהילדים במדינת ישראל לא לומדים בכלל מדעים לפי המחקר של פיזה.
זמירה מברך: מתוך הקבוצה הזאת שלא לומדת מדעים חלקם של בתי הספר במצב סוציו-אקונומי נמוך הוא כמובן יותר גדול.
זמירה מברך: כך שהמצב באמת קשה נכון לעכשיו והנתונים שד"ר עופר רימון הראה לנו, מתוך הלומדים כך וכך אחוזים אכן לומדים ברמה של 5 יחידות, כמובן שאם לוקחים את כל שכבת הגיל המצב הוא הרבה יותר גרוע.
זמירה מברך: אני מסכימה לגמרי עם מה שאמר פרופסור הררי על מכון דיווידסון.
זמירה מברך: אפשר להכליל את זה.
זמירה מברך: גם את הקריטריונים לתקצוב וגם את חוסר התקצוב לכל האוניברסיטאות בארץ.
זמירה מברך: אני מכירה היטב את כל האוניברסיטאות שעוסקות במדע וטכנולוגיה.
זמירה מברך: למה אני אופטימית?
זמירה מברך: כי דווקא משרד החינוך היום וד"ר עופר רימון ראש מינהל מדע וטכנולוגיה כן עושה דברים לשיפור המצב.
זמירה מברך: אני ראש בית ספר לחינוך באוניברסיטת בר אילן.
זמירה מברך: אנחנו זכינו במכרז, פתחנו מרכז לקידום מתמטיקה, מדע וטכנולוגיה בגן.
זמירה מברך: שנית, יש היום פרויקט של משרד החינוך שמדבר על עזיבת אקדמאים להוראה.
זמירה מברך: מתוך 250 אנשים שהתעניינו קיבלנו 25 אנשים להסבת אקדמאים למורים לביולוגיה ומתוכם עשרה דוקטורים.
זמירה מברך: אם המגמה הזו תימשך בכל זאת יש לנו איזו תקווה שמורים יהיו אחרים.
זמירה מברך: יש קבוצות תמיכה למורים שדיבר עליהם פרופסור הררי דרך האינטרנט ולא דרך האינטרנט.
זמירה מברך: כמובן שחייבים לעדכן את תוכניות הלימודים כל הזמן.
זמירה מברך: דיבר פרופסור הררי על מחשוב, אנחנו המדענים מדברים בשיתופי פעולה עם מדענים בעולם.
זמירה מברך: אפשר לעשות פרויקטים של שיתוף פעולה בין תלמידים.
זמירה מברך: הטכנולוגיה קיימת.
זמירה מברך: אפשר לבצע פרויקטים במדעים ובטכנולוגיה בינלאומית בקרב תלמידים.
זמירה מברך: אפשר לנצל את ה-SMS לקדם לימודים במתמטיקה ובמדעים.
זמירה מברך: יש כבר ניצנים.
זמירה מברך: הדבר האחרון, פיזה וטימס, המחקרים הבינלאומיים הם בעצם מחקרי check up.
זמירה מברך: הם מראים לנו מה המצב.
זמירה מברך: ומאחר שהם כאלה אנחנו יכולים to take it or leave it.
זמירה מברך: אפשר להתעלם או להגיד המצב קריטי.
זמירה מברך: בתוך ה-check up לפחות של פיזה אחוז המצטיינים הוא פחות מ-5%.
זמירה מברך: ואחוז התלמידים שהם ברמה אחת או למטה ממנה, זאת אומרת לא יודעים לשלוף פיסת אינפורמציה אחת שכתובה באופן מפורש בטקסט הוא 38%.
זמירה מברך: אז ברור שהמצב קטסטרופאלי.
זמירה מברך: שוב פעם, פיזה זה לא חזות הכול אבל זה בהחלט מבחן שמראה לנו מה המצב.
זמירה מברך: בגלל שהמצב הוא כל כך חמור אני מוכנה אישית להתנדב כדי לעזור להזיז את העגלה קדימה ולנדב את בית הספר לחינוך שיש לנו המון ניסיון בעניין.
זמירה מברך: אני מסכימה עם ההצעה של ינאי על מועצה לחינוך או פורום שיהיה מוקדש לא רק למדעים וטכנולוגיה.
זמירה מברך: יש את הכסף ויש את תשומת הלב.
זמירה מברך: אנחנו באקדמיה, ראשי בתי הספר לחינוך וכל החברים שנמצאים כאן מאוניברסיטאות אחרות אנחנו עובדים ביחד ואנחנו נשמח לעשות את הדברים.
מאיר שטרית: פרופסור גלילי.
יגאל גלילי: שלום לכולם.
יגאל גלילי: אני פרופסור באוניברסיטה העברית ואני מנהל מרכז.
יגאל גלילי: זאת שנה שלישית שאני משמש יושב ראש ועדת מקצוע פיזיקה במשרד החינוך.
יגאל גלילי: אני תומך במה שאמר פרופסור קינן.
יגאל גלילי: עברו יותר מעשר שנים מ"מחר 98".
יגאל גלילי: המצב הוא אסוני.
יגאל גלילי: כתוצאה מהרפורמה הופסקה הוראת דיסציפלינות מדעיות בחטיבת הביניים.
יגאל גלילי: מה פרוש הדבר?
יגאל גלילי: מורה שהוסמך להיות בתחום הטכנולוגיה או פיזיקה או כימיה צריך ללמד בתחום שאינו שלו.
יגאל גלילי: כאשר צומצמו השעות פיזיקה וכימיה נשארו מחוץ לכיתה.
יגאל גלילי: זה גורם לכך שיותר מ-90% ממחזור התלמידים בארץ לא למד פיזיקה בכלל.
יגאל גלילי: מצב יותר גרוע מאיראן.
יגאל גלילי: טימס הוא מבחן בינלאומי שבוחן ידע מדעי של תלמידים.
יגאל גלילי: אנחנו שם מתחת לאיראן.
יגאל גלילי: וזה אומר משהו.
יגאל גלילי: תוצאות פיזה שבדקה אוריינות במדע – נורא.
יגאל גלילי: אנחנו במקום 40 מתוך 40 משתתפים.
יגאל גלילי: מה שטוב בזה שהתדרדרות הופסקה.
יגאל גלילי: אנחנו בתחתית.
יגאל גלילי: אם זה לא קטסטרופה אני לא יודע מה זה קטסטרופה.
יגאל גלילי: אם זה כל כך רע אז למה זה כל כך טוב?
יגאל גלילי: אנחנו התברכנו בעלייה של מיליון מאתיים אלף אנשים שלא המערכת שלנו הסמיכה אותם במדעים.
יגאל גלילי: הם מילאו את המקומות.
יגאל גלילי: אנחנו מדברים רוסית בבתי חולים ובאקדמיה.
יגאל גלילי: אפשר לחיות עם זה.
יגאל גלילי: אבל מה התכונה של אנשים?
יגאל גלילי: הם מזדקנים ומתים.
יגאל גלילי: אם היום אנחנו לא נצעק זה יהיה נורא.
יגאל גלילי: מה אנחנו רואים מצד ממשלת ישראל?
יגאל גלילי: הזנחה.
יגאל גלילי: יש השלכה לזה שלא מלמדים את הדיסציפלינות כי בחטיבה העליונה פחות מ-10% של אלה שלקחו פיזיקה וביניהם אנשי הטכנולוגיה הם כמחצית.
יגאל גלילי: זאת אומרת 5% לוקחים פיזיקה בבתי הספר.
יגאל גלילי: אני כיושב ראש ועדת מקצוע חייב להפסיק את הישראבלוף הזה ואנחנו מורידים ברבע לפחות תכנים בתוכנית הלימודים.
יגאל גלילי: אנחנו כבר מזמן לא 5 יחידות.
יגאל גלילי: מתוך אלה שלוקחים פיזיקה 99% לוקחים פיזיקה 5 יחידות.
יגאל גלילי: תתארו מצב שכל מחזור הרופאים הם מקצועיים.
יגאל גלילי: באותו רגע כל בתי החולים קורסים.
יגאל גלילי: זה המצב בפיזיקה.
יגאל גלילי: אלה אנשים שכבר לוקחים משהו בפיזיקה הם נחשבים אצלנו מומחים.
יגאל גלילי: מתמחים.
יגאל גלילי: איפה האחרים?
יגאל גלילי: זה מצב לא יציב.
יגאל גלילי: אנחנו עומדים על שפיץ.
יגאל גלילי: תודה רבה.
מאיר שטרית: ד"ר גבי אביטל המדען הראשי של משרד החינוך.
גבי אביטל: מנהלת החינוך הולכת מקצה לקצה בצורת מטוטלת.
גבי אביטל: אני חולק על הגישה שצריכים ללמוד מדעים בגן או בכיתה א' או בכיתה ב'.
גבי אביטל: יש ללמוד לפי סדר הדברים עברית, התנהלות, התנהגות, מקרא, כל מה שצריך.
גבי אביטל: מדעים באים עם הזמן, לא בגן.
גבי אביטל: תנו להם להיות ילדים.
גבי אביטל: באתי עם ראש של איש מדעים והנדסה.
גבי אביטל: לקחו את הביולוגיה ופיזרו אותה בכזו כמות שבכיתות ב' ג' ד' יש תוכניות חקר לילדים לפני שהם יודעים מה הם חוקרים.
גבי אביטל: המדעים יבואו עם הזמן.
גבי אביטל: הם נטמעים, הם שוקעים בהם מתי שהם יהיו בשלים.
גבי אביטל: זה לא סותר את מה שפרופסור הררי אמר.
גבי אביטל: אבל ההפרדה הברורה בין המקצועות פיזיקה, ביולוגיה, כימיה הם אבני יסוד.
גבי אביטל: צריך להפריד ביניהם כי יש הבדלים ביניהם.
גבי אביטל: מתמטיקה פיזיקה זה יסוד היסודות.
גבי אביטל: אחריהם הכול נגזר.
גבי אביטל: כימיה או פיזיקה דומים.