GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמית אשכנזי: השוק השני שאני רוצה לעבור זה השוק של כל התעודות האלקטרוניות שמספרות לך על בן האדם לא רק את הזהות שלו, אלא מספרות עליו שהוא רופא, עורך דין, מורה, מורשה חתימה, כלומר סגן מנהל כללי בחברה כזאת או אחרת, יושב ראש ועד הידידים של האוניברסיטה, כל אחד שחותם בשם ארגון בתפקיד.
עמית אשכנזי: וגם על הדבר הזה אנחנו לא מתווכחים, אין למשרד הפנים כוונה וגם לא לשום משרד ממשלתי, למיטב ידיעתי כרגע, אני שם בסוגריים את סוגיית משרד הבריאות, להנפיק תעודות אלקטרוניות שכתוב עליהן שפלוני הוא כזה או אחר.
עמית אשכנזי: כי זה לא מתאים לכאב הראש שלנו, הממשלתי, מספיק לנו כאב הראש של לזהות שבן אדם הוא באמת מי שהוא, עוד לבוא עכשיו ולטעון לגבי אותו בן אדם שהוא עורך דין, או כל דבר אחר, אנחנו לא רוצים את האחריות.
עמית אשכנזי: לכן זו פעילות שבמובהק, מהרגע הראשון, בלי קשר לחוק הזה, שייכת לסקטור הפרטי, מי שזה לא יהיה, והיא עובדת היום עם הסקטור הפרטי.
עמית אשכנזי: זו הדוגמה שנתתי של לשכת עורכי הדין.
עמית אשכנזי: היום לשכת עורכי הדין מנפיקה תעודות שכתוב עליהן 'פלוני אלמוני עורך דין'---
מאיר שטרית: למה משרד הבריאות לא עושה אותו דבר?
עמית אשכנזי: משרד הבריאות זה סיפור בפני עצמו, שאני לא יודע להסביר אותו, אולי יש פה נציג משרד הבריאות.
עמית אשכנזי: אני יכול להגיד שבעקבות הדיונים אצלך, משרד הבריאות התעורר, ואני קיבלתי כבר פניות ויהיה דיון ומשרד הבריאות יגבש דעה, כמו שמשרד הבריאות צריך לגבש דעה.
עמית אשכנזי: אנחנו, בתור משרד משפטים, רק מושיטים להם את ידנו כל פעם ואומרים להם 'זו ההזדמנות הגדולה לתחום הזה'.
עמית אשכנזי: הסקטור השלישי שנשאר אלה עובדי מדינה ונושאי משרה בשירות הציבורי.
עמית אשכנזי: בקטע הזה מי שיודע לזהות שפקיד שומה גוש דן הוא פקיד שומה גוש דן, זה מנהל רשות המסים, ומי שיודע לתת לו את התעודה האלקטרונית הזאת זה מנהל רשות המסים, קצין הביטחון שלו, מנהל משאבי האנוש וכך לגבי כל המשרות.
מאיר שטרית: ואת זה אתם עושים על תעודות הזהות?
טל הרמתי: לא, על תעודת עובד המדינה.
מאיר שטרית: זאת אומרת תהיה תעודה נפרדת.
טל הרמתי: גם היום יש.
מאיר שטרית: אני הבנתי שאתם רוצים לעשות הכל על תעודות הזהות.
מספר דוברים: לא, מה פתאום.
טל הרמתי: על תעודת עובד המדינה , המדינה תוכל להנפיק תעודת---
זאב שטח: למה שהבנק לא יעשה גם לעובדים שלו?
מאיר שטרית: זו תעודה נפרדת.
טל הרמתי: הבנק יכול לעשות את זה.
טל הרמתי: אם הוא יקים רשות, אז הוא יכול לעשות את זה.
טל הרמתי: אין שום בעיה.
עמית אשכנזי: לגבי הדבר הזה, זה סקטור סופי, ויש פה משמעויות אדירות.
עמית אשכנזי: הדוגמה של הצבא היא הדוגמה הכי קיצונית, אבל גם בתוך מערכת בתי המשפט---
מאיר שטרית: הצבא גם מוציא תעודה נפרדת.
מאיר שטרית: הוא לא ייגע בתעודת הזהות.
עמית אשכנזי: אני אגיד יותר מזה, ויעצרו אותי פה החברים מהצבא, הם רוצים להנפיק את זה לאו דווקא על תעודת חוגר, יש להם מספיק אמצעים מתקדמים שנותנים לאנשים שצריכים ללכת לכל מיני מקומות---
מאיר שטרית: דיסק און קי.
עמית אשכנזי: למשל.
לורה הרשקו: יש לנו תעודה נפרדת, לא על תעודת זהות ולא על החוגר.
לורה הרשקו: זה יכול להיות גם לא על תעודה.
מאיר שטרית: כן, או על דיסק און קי, או דסקית.
לורה הרשקו: אמצעי כלשהו.
עמית אשכנזי: השוק הזה, בעניין הזה אני לא מכיר---
מאיר שטרית: תרשה לי להציק למשרד הבריאות, מה ההבדל בין הצבא למשרד הבריאות?
מאיר שטרית: למה משרד הבריאות וקופות חולים לא יכולים לתת תעודות שלו נפרדות לרופאים?
קריאה: למה חברת טבע לא יכולה לעובדים שלה?
טל הרמתי: היא יכולה להקים גורם מאשר.
מאיר שטרית: יש פה הבדל, זה מדינה וגורם פרטי.
מאיר שטרית: צבא זה מדינה ומשרד הבריאות זה גם מדינה, לכן אני שואל למה הצבא יכול ומשרד הבריאות לא יכול.
עמית אשכנזי: יש פה נציג ממשרד הבריאות?
איציק כוכב: אני משירותי בריאות כללית.
עמית אשכנזי: בעקבות הדיונים אצלך, אני אהיה טיפה יותר מפורט כי אתה שואל, התחילו לרוץ מיילים סוערים.
עמית אשכנזי: פלוני, סגן מנהל כללי במשרד הבריאות כותב כך והיועצת המשפטית כותבת לו אחרת, ויש להם ויכוח בתוך הבית עדיין על הנושא הזה.
עמית אשכנזי: אני מוכן לדיון הבא, או איך שתרצה, שאנחנו נבוא עם עמדה שנגיד לך חד משמעית, כי אני מסכים איתך והבעיה ברורה, שבגלל שסקטור הבריאות בישראל הוא סקטור ממשלתי, ואם היה אפשר לפתור את זה, זה אולי...
עמית אשכנזי: אבל בגלל שהוא ממשלתי , יש לנו פה בעיה מיוחדת.
חיים הרציג: יש איזה שהיא בעיה, יש נקודת מוצא לדיון שאני לא מצליח להבין אותה, אנחנו מסתובבים מסביבה כל היום.
חיים הרציג: נקודת המוצא היא כאילו שמה שקשור לממשלה, הממשלה צריכה לעשות לעצמה, ואני לא מצליח להבין את הקונספט.
חיים הרציג: הרי תעודות הזהות עצמן, שאנחנו מדברים עליהן, שהן רקע לכל הדיון הזה, לא המדינה עושה אותם.
חיים הרציג: בתוך תעודות הזהות עצמן יש את הסודות הכי גדולים של מדינת ישראל.
חיים הרציג: אדוני מכיר את זה יותר טוב מכולם פה, ואני במקרה גם ליוויתי את המכרז, אני גם יכול להגיד שאני מכיר אותו יותר טוב מכל האנשים.
חיים הרציג: בתוך תעודות הזהות יש אמצעי הגנה שהם חסויים לחלוטין, בתוך תעודות הזהות יש אמצעים שרק למדינות מוכרים אותם, אמצעים ביטחוניים שנמכרים רק למדינה, ובכל זאת כל הדברים האלה נמצאים בתוך מפעל פרטי שמוקם על ידי חברה פרטית, שזכתה במכרז, שאם היא נכשלת, תעודת הזהות נכשלת ואין למדינה שום גיבוי לעניין הזה.
חיים הרציג: כמו המכרז הזה, שהוא הדבר היסודי והבסיסי ביותר שאנחנו מדברים עליו היום, מדינת ישראל ממכרזת הכל, הצבא, שמטבע הדברים רוצה לשמור את הכל בבית, יש לי הרבה מאוד עבודה מול משרד הביטחון, אני יודע בדיוק איך הדברים מתנהלים, זה בסדר.
חיים הרציג: כל אחד רוצה לשמור על הטריטוריה שלו, אבל אין שום סיבה אמיתית לזה.
חיים הרציג: הצבא מוציא למכרז את הדברים הכי סודיים של מדינת ישראל, הגופים הביטחוניים, המוסד, שירות הביטחון הכללי, המכון הביולוגי, שאגב יש לו פטור גורף ממכרזים, מוציא מכרזים וולונטריים---
מאיר שטרית: מי מפיק לצה"ל את התעודות?
מאיר שטרית: לא גורם פרטי?
חיים הרציג: הכל זה גורמים פרטיים.
חיים הרציג: את רישיונות הנהיגה של אזרחי מדינת ישראל עושה גוף פרטי, את האבטחה בבסיסים, כולל אבטחה ביומטרית בגופי המודיעין, שאני גאה להגיד שאני נמנה על שירותיהם, עושות חברות פרטיות.
חיים הרציג: זה פשוט דיון שאני... זה בסדר, כאילו אני הייתי שם, אבל---
זאב שטח: אתם מדגישים את עניין ההנפקה, וחיים הציג את---
עמית אשכנזי: גם את התעודות לעובדי מדינה, אגב, עושה חברה פרטית.
עמית אשכנזי: אותה תעודת עובד שלך, עושה חברה פרטית.
מאיר שטרית: עורך דין הרציג, זה לא מפריע, אף אחד לא אומר לך שהמדינה לא תעשה מכרז.
מאיר שטרית: כדי להפיק את התעודות האלה, היא תעשה מכרז לגורמים פרטיים.
חיים הרציג: אבל עדיין האחריות היא עליה.
זאב שטח: אף אחד לא אומר, גם במודל שאנחנו הצגנו, כבוד היושב ראש, וכתבנו את זה במסמך שחולק פה עכשיו לכולם, אנחנו מדגישים, וגם מר טל הרמתי הדגיש את עניין ההנפקה.
זאב שטח: אין סיבה, אנחנו יודעים לזהות הכי טוב ואנחנו יודעים להנפיק.
זאב שטח: אנחנו מעולם לא התנגדנו, ואני לא מתנגד גם ברגע זה, שהמדינה היא זו שתנפיק.
זאב שטח: זאת אומרת, אם רוצה גוף להתחבר אלינו ולהנפיק, אם זה יהיה משרד הבריאות, אם זו תהיה מדינה ישראל, משרד הפנים, כמו שעושים את זה היום.
זאב שטח: אנחנו לא מתנגדים לעניין ההנפקה, צריך להפריד את עניין ההנפקה, כי כל הזמן באים ואומרים לך 'המדינה יודעת לזהות והמדינה יודעת להנפיק'.
זאב שטח: תנפיקו בעצמכם, אבל אל תחסלו את יסוד קיומו של הגורם המאשר הפרטי.
זאב שטח: תתחברו לגורם המאשר הפרטי, מה שנקרא באנגלית embrace him, don't kill him, זאת אומרת, אם אתם רוצים, תאמצו את הגורם המאשר, תשתמשו בו, כמו שעושים גופים, ואל תחסלו אותו.
זאב שטח: יבוא עכשיו מר טל הרמתי ויגיד 'אני רוצה להנפיק לעצמי', מר עמית אשכנזי יגיד 'אנ ירוצה להנפיק לעצמי' ובצדק יגידו גם הם, 'אז גם אני רוצה להנפיק לעצמי', והם יגידו כך והבנקים, אם היו מיוצגים פה, היו אומרים 'רגע, אם משרד הבריאות.
זאב שטח: ..' וכך, בשיטת---
עמית אשכנזי: אבל זו המשמעות של שוק פרטי.
זאב שטח: אתה ביקשת שלא אפריע לך, אז אל תפריע לי עכשיו.
זאב שטח: אני אומר, כך בשיטת הסלמי,ברגע שכל גורם יבוא ויגיד 'אני רוצה להנפיק לעצמי תעודות מאושרות', אז אין צורך בגורם המאשר הפרטי וכל השוק הפרטי, כמו שאמר כבוד היושב ראש, מחוסל.
זאב שטח: כל המגמה של מרבית היושבים כאן היא לאפשר לעשות את זה בלי השוק הפרטי, וצודק היושב ראש כשהוא מזהה שהמטרה של מרבית היושבים כאן זה לחסל את השוק הפרטי.
זאב שטח: אינני מבין מה צרות העין הזו שיש גורם שמצליח ומנפיק היום ביום למאות אנשים.
זאב שטח: הרצון פה הוא לחסל את השוק הפרטי, לחסל את מה שקיים בשוק הפרטי, ואני אומר לכם שכולנו נצטער על זה, מכיוון שכל הדיון הזה בכלל לא היה מתקיים אלמלא היתה חברה אחת, לא רוצה להגיד מסכנה, שסבלה הרבה שנים והוציאה הרבה מאוד הוצאות, וכשבא יום פקודה ועכשיו היא קצת מצליחה, כולם קופצים.
זאב שטח: לא היה מתקיים בכלל הדיון הזה, לא היה שוק לחתימות דיגיטליות, לא הייתם יכולים בכלל להגיד, נכניס לתעודת זהות/לא נכניס לתעודת זהות.
זאב שטח: כל העניין הזה היה מת.
זאב שטח: אז אני היחיד שהשקעתי והשקעתי ועכשיו אתם רוצים לחסל את זה.
זאב שטח: אני אומר לכם שאתם עושים טעות.
זאב שטח: הסתמכות על המדינה.
זאב שטח: ..
זאב שטח: אמרו הרבה אנשים בעבר, המדינה תקים והמדינה תעשה.
זאב שטח: מר איציק כהן בזמנו אמר 'חכו שהמדינה.
זאב שטח: ..' וגם עכשיו אומרים המדינה.
זאב שטח: תשתמשו בגוף הפרטי שכבר קיים, חבל שתחסלו משהו טוב.
זאב שטח: לעניין ההנפקה, אינני מתנגד.
זאב שטח: כתבתי, אנחנו מוכנים להקים גורם רושם בכל מקום.
זאב שטח: רוצה משרד הבריאות להקים גורם מאשר?
זאב שטח: אגב, היתה ישיבה במשרד הבריאות, בהשתתפות פרופ' ברלוביץ, שהוא יושב ראש ועדת לוגיסטיקה.
זאב שטח: שר הבריאות מינה ועדת לוגיסטיקה לעניין מאובטחת, מאושרת וכל זה.
זאב שטח: היה להם דיון של שנתיים בעניין של מאובטחת מול מאושרת, הזמינו אותי לישיבה שבה רצו לחתוך את העניין.
זאב שטח: היתה המלצה להשתמש במאושרת, ואני הוזמנתי לישיבה ונתתי מצגת.
זאב שטח: בסיום הישיבה דווח לי שהיתה החלטה פה אחד להשתמש בשירותינו כמאושרת.
מאיר שטרית: מי מפריע להם?
זאב שטח: לא, אין הפרעה, אבל גם בדיון הזה, כשישבו פה מר איתן מלמד ודר' דור, הממונה מטעם משרד הבריאות, הוא אמר במפורש, אנחנו רוצים להשתמש בחתימה מאושרת, והוא לא אמר ש'אנחנו רוצים להנפיק בעצמנו'.
זאב שטח: להיפך, הם קיימו דיון ואמרו שהם רוצים להשתמש בשירותינו, ואני אומר שהתקיים על כך דיון.
זאב שטח: זה שהיום משרד המשפטים אולי משתתף אותם---
זאב שטח: אני לא יודע, אתה לא מפגין פה עמדה שתומכת בגורם המאשר הפרטי.
טל הרמתי: תומכת בגוף הפרטי, לא במאשר.
זאב שטח: מר טל הרמתי, הסמנטיקה שלך היא לא במקום, כי כרגע, לצערך או לצערי, גם לצערי, יש רק חברה אחת.
עמית אשכנזי: אבל היא לא כל השוק הפרטי.
עמית אשכנזי: השוק הפרטי זה כל הצרכנים גם.
זאב שטח: עזוב, אתה כל הזמן מתקן אותי, אני מייצג את חלקת אלוהים הקטנה שלי וזהו, ואני אומר שמשרד המשפטים מנסה כל הזמן, מאז שנכנסו מר יורם הכהן, וצר לי שאני אומר את זה, ועמית אשכנזי לתפקיד, מנסים לסמן את המטרה.
זאב שטח: סימנו את המטרה בהתחלה, הוציאו מתפקידו את רשם הגורמים המאשרים הקודם, שלא דבק בעמדה הזאת, והזוג החדש הזה מנסה לחסל ולעשות את זה שהמדינה תהיה גורם מאשר וכל האמצעים כשרים.
זאב שטח: כל האמצעים כשרים, הביקורות, הכל, הכל, ואני כתבתי לכבוד השר מכתב, התלוננתי שכל הביקורות הן בשביל המדינה תהיה גורם מאשר.
זאב שטח: אז אני אומר, אנחנו כאן במצוקה גדולה מאוד, אנחנו מותקפים מכל הכיוונים גם על ידי המתחרים שלנו מהמגזר הפרטי, וגם על ידי אלה שאמורים להגן עלינו, כי הרשם אמור להגן עלינו ואמור לתמוך בגורם מאשר ואמור לראות שאנחנו כן...
זאב שטח: היחיד שמנסה להגן עלינו זה כבוד היושב ראש.
זאב שטח: אין פה אחד שבא ואומר, 'בוא נשתמש בשירותיהם', וכל אלה שמדברים על הנפקות מרחוק, אנחנו מוכנים שהנפקה מרחוק תהיה בחיבור לגורם המאשר.
זאב שטח: זה מודל הגורם הרושם, הוא קיים בחוק, המחוקק חשב עליו ואמר; נכון, לשכת עורכי הדין יודעת לזהות את עורכי הדין?
זאב שטח: תתחברו בבקשה לגורם המאשר הפרטי.
זאב שטח: משרד הבריאות יודע לזהות את הרופאים, שירותי בריאות כללית יודעים---
מאיר שטרית: האופציה הזו פתוחה בפני כולם.
זאב שטח: לא, אבל אפשר להכניס אותה לחקיקה הזו.
זאב שטח: ואפשר לכתוב בחקיקה הזו---
מאיר שטרית: זה כתוב בחקיקה, מותר לה---
זאב בשטח: נכון, אבל זה עונה על העניין הזה שכולם אומרים פה שזה יודע לזהות, הם יודעים לזהות.
מאיר שטרית: מר שטח, הדברים ברורים, מי שרוצה להשתמש בשירותיך, יודע שהוא יכול להשתמש והדלת פתוחה.
מאיר שטרית: אתה הרי לא מציע שאני אכפה על אף אחד להתקשר דווקא עם קומסיין.
מאיר שטרית: ההיפך, אני אומר שאני פותח לשוק הפרטי שוק שכל שאלה שהיססו אם להיכנס או לא להיכנס להתחרות בך, עכשיו יש להם הזדמנות.
מאיר שטרית: גם את הטענות שלך צריך לעשות אותן בפרופורציה.
מאיר שטרית: זה לא פשוט להיות גורם מאשר, כי החוק קובע כללים מאוד נוקשים, שגם יחולו על המדינה.
מאיר שטרית: פה אין הנחות.
זאב שטח: זה הם לא רוצים.
מאיר שטרית: מה זה לא רוצים?
קריאה: אתה מדבר בשמנו?
זאב בשטח: זה כתוב, הם רוצים הקלות.
מאיר שטרית: חברים, אנחנו נעבור על החוק ונאשר אותו ותאמין לי, אין פה שום הנחות לאף אחד.
מאיר שטרית: אני לא מפריע לאף אחד להיות גורם מאשר, אבל מי שרוצה להקים גורם מאשר, צריך לעמוד בתקנות.
מאיר שטרית: זה לא דבר פשוט להקים, עובדה.
מאיר שטרית: אתה אומר בעצמך, עובדה, אתה נשארת לבד.
מאיר שטרית: הלוואי שחברות נוספות יקימו, שהמדינה תקים, אבל הכללים הם לא כאלה קלים שמחר בבוקר מישהו קם, טראח, יש גורם מאשר.
מאיר שטרית: יש תהליך מאוד ארוך, עם חוקים מאוד נוקשים שהמדינה מציעה, לא אתה, ועומדת מאחוריהם גם היום והיו קנסות ועיצומים בשביל לעמוד בתנאים.
מאיר שטרית: זאת אומרת, לא פשוט להקים גורמים מאשרים נוספים.
מאיר שטרית: תשמע, אני עוד מעט מתחיל לבכות, אני לא מציע לך, יש לך לדעתי מספיק עבודה ופוטנציאל גדול מאוד שהחוק הזה דווקא פותח לך ולאחרים שירצו להתחרות בך.
ישראלה מני: אתה דיברת על צרכנים, אז אני הצרכנים, ולדאבוני, ואני מתנצלת, לא היינו פה קודם כי זה לא היה מענייננו קודם וזה הפך לענייננו בגלל הדוח המקוון של רשות המסים.
ישראלה מני: רשות המסים הלכה עכשיו למהלך של דוח מקוון, מה-1.1, בהתחלה 29,000 עסקים, בעוד שנה, קרוב ל-150,000 עסקים, והמשמעות היא שאני מחויבת אישור של חתימה אלקטרונית.
ישראלה מני: למה זה מעניין אותנו?
ישראלה מני: כי אצלנו יש עסקים, ובאו עסקים ושאלו אותנו למה אין תחרות?
ישראלה מני: ומר זאב שטח גם דיבר איתי, כמדומני דיברנו בטלפון גם---
ישראלה מני: זה לא שלנו יש בעיה עם קומסיין, אין לנו בעיה עם קומסיין ואנחנו הארגון הראשון שנבוא ונברך על תחרות, אבל נוצרה סיטואציה שאין תחרות.
ישראלה מני: אנחנו דיברנו גם עם משרד המשפטים, המדינה כרגע לא יוצאת במכרזים.
ישראלה מני: אמנם המדינה עשתה תהליך של חיפוש חברות שיסכימו להיכנס, אבל גם החוק, ובצדק, נותן הוראות מאוד מאוד נוקשות כדי להיכנס, וגם כרגע באמת יש סימן שאלה גדול לגבי השוק.
ישראלה מני: רק שנבין, רק השוק של החשבוניות המקוונות ב-2012 יעמוד על קרוב ל-100, 150 מיליון שקלים.
ישראלה מני: זה הרבה מאוד.
מאיר שטרית: תגידי את זה לאנשי השוק הפרטיים.
ישראלה מני: אוקי, אבל יש פה איזה שהיא סיטואציה שהשוק הפרטי לא לוקח את---
מאיר שטרית: אולי עכשיו הוא ייקח, כשפותחים דלת.
ישראלה מני: אני רציתי להתחיל כשאדוני בא עם הצעת הפשרה שלו, אז קודם כל זו אחת ההצעות שלנו, היא היתה אמנם שנתיים, לא שלוש ולא חמש, אבל זה בהחלט יכול להיות פתרון שבו נותנים לעוד גוף להיכנס ולנסות ולהסדיר את השוק הזה, כי זה באמת שוק שהוא קצת פרוץ.
ישראלה מני: דבר שני, המדינה, ואני חושבת שאם היושב ראש יכול להעלות סוגיה של איך אנחנו באמת מעודדים חברות פרטיות להיכנס; או על ידי מכרז שפותח את השוק לקצת יותר תנאים, או סוג של הקלות שנותנים לחברות פרטיות, בין אם זה חברות ישראליות ובין אם זה חברות בין לאומיות, לאפשר להיכנס לשוק הזה כמתחרים.
חיים הרציג: יש לזה תשובה, הסרת איום הכניסה של הממשלה כ---
ישראלה מני: לא, אני לא חושבת.
ישראלה מני: אני לא נגדכם, אבל אני באמת לא חושבת שזה נכון.
ישראלה מני: מה שעומד לנגד עינינו זה שהצרכן שלי, הסיבה שהנושא הזה עלה---
חיים הרציג: עמדו פה חברות והצהירו.
ישראלה מני: הסיבה שהנושא הזה עלה זה כי מר אוריאל לין, הנשיא שלי, וגם בארגונים אחרים, קיבלו עשרות אם לא מאות טלפונים מעסקים שבאו ושאלו איך זה קורה.
מאיר שטרית: אז תגידי למר אוריאל לין שיפנה הוא לשוק הפרטי, ושיקימו חברות.
מאיר שטרית: אם הטענות שלכם הן נגד קומסיין, שיושבים פה---
ישראלה מני: אין טענות נגד קומסיין.
מאיר שטרית: לא, יש הרבה טענות נגד קומסיין, אני גם מקבל טענות, אז אני מסתבר כמי שכאילו מנסה להגן עליו, אבל זו לא האמת, האמת היא הפוכה, אני מנסה ליצור תחרות.
מאיר שטרית: אז אם הטענות, המחירים שלו יקרים, השירות שלו בסדר או לא בסדר, תתחרו איתו, תעשו חצי מחיר ממה שהוא מציע, שירוצו אליכם אתם.
מאיר שטרית: בבקשה, תעשו.
גדי אהרוני: יש עוד דרך.
גדי אהרוני: אם אפשר, בכל זאת.
גדי אהרוני: אתמול קראתי דוח של פורסטר, חברת ייעוץ שמבינה היטב בתחום הזה, כתבה דוח נפלא, אני ממליץ לכולם לרכוש אותו, הלוואי שיכולתי להפיץ אותו, אני לא יכול להפיץ אותו, זה הביזנס שלהם, היא תיארה בצורה מאוד יפה את השוק של חתימות דיגיטליות, תיארה את הוונדורים שקיימים, יש הרבה מאוד יצרנים של חתימות דיגיטליות, מסבירה מאיפה מגיע השוק, היא מסבירה את הנימוקים העסקיים של השוק הזה.
גדי אהרוני: השוק הזה נוצר מתוך נימוקים עסקיים ולא מתוך הנחיות ממשלתיות, יש הרבה מאוד תהליכים עסקיים שדורשים חתימות, שדורשים חיסכון, שדורשים התייעלות.
גדי אהרוני: כל הביזנס הזה, בכל השוק שעליו מדובר, אין מלה אחת על נושא של תעודות מאושרות.
גדי אהרוני: הנושא הזה, המגבלה הזאת שהוטלה, שצריך תעודות מאושרות היא זאת שחוסמת את השוק.
גדי אהרוני: אילו ניתן היה לאפשר תעודות מאובטחות, ואגב חוק ההסדרים מאפשר את זה, זו בחירה של רשות המסים שהחליטה להתעקש על תעודות מאושרות.
גדי אהרוני: אילו היו מאפשרים תעודות מאובטחות, היה ניתן השוק לעשרות וונדורים.
גדי אהרוני: אני לא מבין מאיפה מגיעה המגבלה הזאת של התעודות המאושרות.
גדי אהרוני: התעודות המאושרות האלה נועדו לתת למר זאב שטח את הביזנס שהוא חושב שהוא זכאי לו, מכיוון---
חיים הרציג: תקים.
גדי אהרוני: אני לא רוצה להקים, אני לא חושב שיש בזה צורך.
גדי אהרוני: כל העולם הנאור אינו משתמש במושג הזה.
גדי אהרוני: כל הביזנס בארצות הברית---
זאב שטח: המגמה שלך ברורה.
גדי אהרוני: אבל אתה תיתן לי לגמור.
זאב שטח: אבל המגמה שלך ברורה, אתה חוזר על עצמך.
גדי אהרוני: הביזנס האמיתי שבארצות הברית ובאנגליה ובאוסטרליה ובקנדה ובניו זילנד, ובהרבה מקומות אחרים, וגם בחצי ממדינות אירופה, ואנחנו מוכרים בכל העולם, אני יכול להעיד על שוק-שוק, במכתב שלי אני גם כתבתי את הסיפור הזה שאתה אומר שמדינות לא מנפיקות, וזה לא נכון, נתתי שתי דוגמאות, אני יכול לתת עוד הרבה דוגמאות, הסיפור של פינלנד לא נכון, נתתי את הדוגמה של ספרד ושל בלגיה ויש הרבה מאוד מדינות אחרות; הנושא של התעודות המאושרות הוא-הוא המגבלה.
גדי אהרוני: אני אינני מבין מה רע בתעודות מאובטחות, אני אינני מבין מדוע שירותי בריאות כללית לא יכולים להרים שירות של תעודות מאובטחות, להנפיק תעודות מאובטחות, לזהות היטב את האנשים שלהם, רשות המסים יכולה היתה להרים תעודות מאובטחות, יש הרבה מאוד יצרנים שהיו יכולים לספק תחרות בהקשר הזה.
גדי אהרוני: רשות המסים היתה מזהה חזק את הלקוחות שלה, את אותם 440,000 בעלי עסקים במדינת ישראל, והיה הרבה מאוד תחרות בשוק הזה.
גדי אהרוני: המגבלה היחידה היא הנושא של תעודות מאושרות.
גדי אהרוני: הכלכלה שלנו אינה מספיק גדולה בשביל לייצר מספיק גורמים מאשרים שיעשו את זה, ואין בזה צורך.
חיים רביה: ובסופו של דבר, ברשות אדוני, גם קומסיין את עיקר הכנסותיה עושה משוק התעודות המאובטחות ולא משוק התעודות המאושרות.
זאב שטח: מה אתה מבלבל את המוח?
זאב שטח: מאיפה אתה יודע?
חיים רביה: בכך שהיא כותבת, במסמך שהיא הגישה לאדוני, ואני אצטט, מסמך של קומסיין, עמוד 4, 'מרבית הכנסותיה של קומסיין באות משיווק של חתימות אלקטרוניות מאובטחות, ומערכות חתימה אלקטרונית מאובטחת'.
זאב שטח: אני לא יודע מאיפה אתה לוקח את זה?
חיים רביה: כל ההתעקשות שלכם---
זאב שטח: מאיפה קראת את זה?
עמית אשכנזי: סליחה, זאב, המסמך הוא בחתימתך, עמוד 4.
דניאלה רוט: אני רוצה לחזק את דבריה של ישראלה ולהבהיר שרשות המסים באמת יצאה בחוק ההסדרים האחרון עם רפורמה חדשה שמחייבת הגשת חשבוניות בצורה מקוונת ודרשה שתהיה איזה שהיא חתימה אלקטרונית מאושרת.
מאיר שטרית: זה חל על איזה עסקים?
מאיר שטרית: מאיזה גודל?
דניאלה רוט: זה חל החל מ-2012 על כלל העוסקים והחייבים במס, וגם מלכ"רים, כלל המשק, אבל החל מ-1.1.10, זאת אומרת לפני מספר ימים, על כל עוסק שהמחזור שלו מעל 4 מיליון שקלים, שזה פחות או יותר 29,000 מדווחים, החל מעוד שנה ייכנסו למעגל הדיווח עוד בערך 20,000 מדווחים, אנחנו נהיה בערך ב-150,000 מדווחים.
דניאלה רוט: זאת אומרת הרבה מאוד אנשים שכרגע יהיו חייבים בדיווח.
דניאלה רוט: חשוב להבין שאי דיווח הוא עבירה פלילית.
דניאלה רוט: חשוב מאוד שהם יוכלו לדווח וכרגע הם חייבים לדווח עם חתימה אלקטרונית מאושרת.
דניאלה רוט: עד היום הם דיווחו בצורה ידנית, הם הלכו לבנק והגישו דיווח.
מאיר שטרית: או באמצעות רואה חשבון אלקטרוני.
קריאה: או באמצעות מייצגים.
מאיר שטרית: השאלה אם מותר להעביר דיווח אלקטרוני אוטומטית?
דניאלה רוט: גם המייצגים יהיו חייבים חתימה אלקטרונית מאושרת, לפי החוק.
דניאלה רוט: זאת אומרת רשות המסים היום בעצם יצרה שוק אדיר לגורם המאשר, ואנחנו חושבים שבעקבות הרפורמה הזאת---
קריאה: מדהים, זה שוק עצום.
אילן יום טוב: כשמדובר על 29,000 עסקים מדובר לא רק על בן אדם בעסק.
אילן יום טוב: זה עסקים, זה בדרך כלל שניים-שלושה ולפעמים גם חמישה אנשים באותו עסק.
איציק כוכב: אדוני, אבל יש פה עניין עקרוני להבין אותי.
איציק כוכב: היא מציגה כאן סיטואציה, שתרחיש שהיא כרשות מסים לא יכולה לזהות זיהוי ודאי את בעל העסק, ולכן יש היגיון שהיא צריכה---
דניאלה רוט: זה לא נכון.
קריאה: היא יכולה לזהות, למה אתה מדבר בשמה?
דניאלה רוט: לא סיימתי את דבריי.
דניאלה רוט: אני לא אמרתי שאנחנו לא יכולים לזהות, אני אמרתי שכרגע זה לא יעיל, יש פה מנגנון של חתימות אלקטרוניות מאושרות, יש גורם מאשר, הלוואי שהיו עוד גורמים מאשרים בשוק שהיו יכולים לאשר ולתת שירות טוב לכל העוסקים.
דניאלה רוט: יש בעיה שהיום יש מונופול, אנחנו מסתובבים בכל הארץ, נותנים הדרכות לגבי איך לדווח, ואנחנו שומעים הרבה מאוד חששות מפני העובדה שיש כאן רק גורם מאשר אחד, זה לא יעבוד, הם לא שולטים בכל הארץ---
מאיר שטרית: תקימו עוד.
דניאלה רוט: גם לנו, כמו שאמרה גב' ישראלה מני, אין בעיה עקרונית עם קומסיין, יש בעיה עם זה שהם היום מונופול, גורם יחיד, וכל בעיה קטנה שתעלה תשפיע מיידית על כל העוסקים וזה ישפיע על אפשרות הדיווח לרשות המסים, ובעצם אנחנו יצרנו מצב שאנחנו מחייבים עוסקים לדווח בצורה מסוימת, אבל אין להם את הפלטפורמה לעשות את זה וזה בעצם יגרום להם להיות עבריינים.
דניאלה רוט: זה מן מצב מאוד מסוכן שאנחנו מאוד רוצים להימנע ממנו, ואם המדינה תוכל להנפיק תעודות אלקטרוניות, אולי לפחות בשלב הראשון, עד שייכנסו יותר גורמים מאשרים לשוק, זה יכול לפתור את הסיטואציה שיש היום, שהיום אין יותר גורמים מאשרים.
מאיר שטרית: תסלחי לי על השאלה, מה קורה אם מר שטח מקומסיין סוגר מחר את העסק והולך הביתה?
דניאלה רוט: יש לנו בעיה חמורה.
קריאה: המדינה תצטרך להיכנס לנעליו.
דניאלה רוט: רגע לפני שזה קורה ומאחר ואנחנו יודעים שיש היום רק גורם מאשר אחד, אנחנו מבקשים שהמדינה תנפיק תעודות אלקטרוניות, ולו, כמו שאתה אומר, לשנתיים שלוש, לתקופה הזאת, כי אני באמת מאמינה שבשנים הקרובות כבר יהיה מספיק שוק, ואני חושבת שרשות המסים היא באמת זאת ש---
מאיר שטרית: כמובן שאם אנחנו מאשרים למדינה, היא לא פותרת לך את הבעיה.
מאיר שטרית: מה שאנחנו מאשרים בחוק הזה לא יפתור את הבעיה שלך, עדיין הם יסתדרו עם חתימה מאושרת, בכל מקרה, זה לא פותר את זה.
טל הרמתי: החוק לא מאפשר גם למדינה, במקרה שקומסיין חס וחלילה קורסת, להיכנס לנעליה, בעוד שהתיקון לחוק כן---
מאיר שטרית: הפתרון הטוב היחידי, גברתי, הוא באמת שעסקים יקימו חברות נוספות.
מאיר שטרית: אני לא רואה---
ישראלה מני: שהמדינה תעודד את זה, אנחנו בעד נורא.
מאיר שטרית: מה זה המדינה תעודד את זה?
מאיר שטרית: גברתי, המדינה עודדה את זה.
מאיר שטרית: רשות המסים עכשיו פותחת את זה.
ישראלה מני: עודדה, אני מתכוונת תעזור.
מאיר שטרית: מה זה תעזור?
מאיר שטרית: מה היא תעשה?
מאיר שטרית: תשלם לגורם פרטי שיעשה?
ישראלה מני: לא, אני רוצה להסביר.
ישראלה מני: אמנם קומסיין התחילה מזה לפני כמה?
ישראלה מני: עשר שנים, שמונה שנים?
ישראלה מני: והם עשו כבר את ההשקעות אז.
ישראלה מני: אנחנו דיברנו עם כמה חברות והם אמרו לנו שכרגע זה לא כלכלי.
מאיר שטרית: אז שלא יעשו.
מאיר שטרית: יש גורם שנקרא יד נעלמה במשק.
מאיר שטרית: אם השוק הפרטי מזהה פה נישה שבה יש סיכוי כן להרוויח כסף, אין סיבה שלא יעשו.
מאיר שטרית: זה שיקול דעת כלכלי פרופר.
חיים הרציג: ולכן צריך להגדיל את הנישה ולא להקטין אותה, כמו שקורה היום.
טל הרמתי: הנישה היא עצומה, היא נישה של מאות מיליוני שקלים.
טל הרמתי: מאות מיליוני שקלים זה לא מספיק?
טל הרמתי: צריך מיליארדים?
זאב שטח: מי שלא יודע מתמטיקה, שלא ייכנס לעסקים.
זאב שטח: מי שלא יודע חשבון, מי שלא יודע לקחת מאה מיליון שקלים ולהגיד שלא כדאי לו להשקיע כמה מיליוניטם, אז הוא לא צריך להיות איש עסקים.
זאב שטח: תעני לי, מה את מתכוונת שאיש עסקים אמר לך שהוא לא רוצה להקים?
זאב שטח: את אומרת מאה מיליון שקל---
ישראלה מני: אתה צועק עליי ואני לא אוהבת שצועקים עליי.
זאב שטח: לא, אני שואל אותך.
זאב שטח: את אומרת שיש פה 100 מיליון שקל, אז למה שאדם לא ישקיע כמה מיליוני שקלים וייכנס?
ישראלה מני: כי כנראה שהבן אדם עשה את החשבונות שלו.
זאב שטח: אבל את אמרת עכשיו את הביזנס פלאן, את אמרת 100 מיליון שקל יש, אז למה שאדם לא ישקיע כמה מיליונים?
זאב שטח: כי האדם הזה הוא פחדן והוא רק יודע לקטר, כמו הרבה מאיתנו, להגיד מה לא טוב, מה שזאב שטח עשה זה לא טוב, אבל אני, לא, אני מפחד לעשות.
זאב שטח: את יודעת לייצג את האנשים האלה.
ישראלה מני: אוקי, מצוין, עכשיו רק מה שאני רוצה---
דניאלה רוט: אפשר לסיים שורה תחתונה?
דניאלה רוט: בשורה התחתונה אנחנו גם חושבים שהפתרון זה שיהיו יותר גורמים מאשרים.
דניאלה רוט: אי אפשר להתעלם מהעובדה שהיום אין יותר גורמים מאשר, יש רק גורם מאשר אחד, ולא המדינה---
מאיר שטרית: נכון, אבל את לא יכולה לבוא בטענה למי שכן הקים גורם.
מאיר שטרית: מי שלא הקימו, זה---
דניאלה רוט: אני לא באה בטענות, אני רק רוצה לתת את המענה לכל אותם עוסקים.
דניאלה רוט: מדובר כרגע ב-30,000 עוסקים, בעוד שנה 150,000 עוסקים, צריך לתת להם את המענה, לאפשר להם לקבל תעודה אלקטרונית מאושרת כדי לאפשר להם לעמוד בדרישות---
מאיר שטרית: מאה אחוז, הלוואי שיקימו עשר חברות חדשות, מי מפריע?
מאיר שטרית: תתחילו.
מאיר שטרית: מותר לשאול את רשות המסים, אתם לא פוטרים שום עסק ממחזור מסוים מכל הדיווח הזה?
קריאה: עד ארבעה מיליון שקלים.
מאיר שטרית: לא, ב-2010.
דניאלה רוט: ב-2011 מיליון שקל, וב-2012 כולם, למעט אלה שמחזור העסקאות שלהם נמוך מ-100,000 שקל.
מאיר שטרית: אז יש פטור עד 100,000 שקל.
מאיר שטרית: כי זה לא הגיוני שאדם שיש לו עסק קטן, שמרוויח 40,000 או 50,000 שקל בשנה, יצטרך לעשות דיווח---
דניאלה רוט: זה ברור, לכן העלינו את ה---
מאיר שטרית: את הרף ל-100,000?
קריאה: ראש הרשות יכול להעלות את זה ל-100,000.
מאיר שטרית: אז למה לא תתמכו בחוק שלי, יש לי הצעת חוק פרטית, שעומדת על השולחן, שמציעה לפטור עסקים קטנים, עד 60,000 שקל בשנה, אני אשמח להגדיל ל-100,000, מכל דיווח למס ערך מוסף, למס הכנסה, גם קיזוז וגם תשלום.
מאיר שטרית: את מכירה את העניין של הפטור טוטאלית, פטור מדיווח, אלא פעם אחת בשנה מדווחים על טופס קטן מה היו ההכנסות, אם לא עלו מעל המחזור הזה.
מאיר שטרית: את מכירה בטח את התהליך של הדיווח.
דניאלה רוט: אני אשמח לקבל את ההצעה.
מאיר שטרית: אני אעביר לך.
טל הרמתי: אני רוצה להתייחס לכמה דברים, בהקשר של השווקים.