GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רועי גולדשמידט: לא הייתה פה תעשיית הון סיכון, התפתחה תעשיית הון סיכון - - -
שלמה וקס: תעשיית הון הסיכון לא תורמת שום דבר.
משה אור-טס: אתה יודע איך היא התפתחה?
שלמה וקס: לא תורמת שום דבר לתעשייה ולמכירות של התעשייה.
רועי גולדשמידט: בסדר, לקחתי על עצמי את תפקיד פרקליט השטן, אני מתנצל.
עודד אברמסקי: זה דבר חכם ביותר מה שאמרת, רק לפני זה, רק בוא רגע נשמע את הנתונים.
משה אור-טס: רגע, אתה יודע איך היא התפתחה?
עודד אברמסקי: רגע, אחד, משה - - -
מאיר שטרית: חברים, אחד אחד.
עודד אברמסקי: הנתונים הם שהיתה ירידה הדרגתית באחוז שהממשלה נותנת לתמיכה במו"פ.
עודד אברמסקי: היינו בעיקר בצניחה במשך השנים, מ-20 ל-14 ועד חמישה.
עודד אברמסקי: תכף נדבר מה המשמעות, זו משמעות גדולה.
עודד אברמסקי: באקדמיה, באוניברסיטאות, זה ירד בערך מ-70%-80% עד 50%.
עודד אברמסקי: התמיכה של הממשלה היא 50%.
עודד אברמסקי: כל הדברים האלה, כולם, הם פחות מ-OECD.
עודד אברמסקי: OECD גם יודעים את הדברים שאתה אומר, ויש עוד ארצות שמתפתחות ומתקדמות ומה שהממשלה נותנת, מקדמת את התעשיות והכלכלה והכול.
עודד אברמסקי: זה בכל הארצות, כולל פינלנד.
עודד אברמסקי: אבל העובדה היא שהתמיכה באקדמיה היא 50% וב-OECD 70%.
עודד אברמסקי: התמיכה בתעשיות, ב-OECD בין 7%-8% ובישראל 5%.
עודד אברמסקי: כאשר כל המגמות עומדות באותו מצב מבחינת הדחף שנותן הכסף הממשלתי, בייחוד בתעשייה, לקידום כל התעשיות והדברים.
עודד אברמסקי: לכן אנחנו גם רואים ירידה ואני מצטרף למה שאתה אומר ואנחנו חס וחלילה הולכים וצופים לראות עוד ועוד ירידה.
עודד אברמסקי: לכן כשביקשו מאיתנו – וזה יפה שביקשו מאיתנו – הממשלה החדשה ביקשה מאיתנו להציע כמה וכמה דברים בתחומי המו"פ לצוות 100 הימים.
עודד אברמסקי: אנחנו בשני דברים התייחסנו למדען הראשי.
עודד אברמסקי: אמרנו: באופן כללי, חייבים להרים את התקציב שלו.
עודד אברמסקי: חייבם להרים את התקציב כי הוא ירד מעבר לאיזשהו סף.
עודד אברמסקי: דבר שני, הצענו להקים קרן ביו-טכנולוגית, ביו-פארמה אתה קורא, שהמדינה תהיה חלק גדול ממנה.
עודד אברמסקי: חלק מהדברים האלה התבצעו, לשמחתי, והם בידיים שלו.
מאיר שטרית: הנקודה האחרונה.
עודד אברמסקי: הנקודה האחרונה שלי היא מה שאתה הזכרת פה, שזה דבר מאוד חשוב וצריך פעם אחת להפסיק עם זה, עם כמה משפיעים פה בביו-רפואה במדינת ישראל, שבאו בפני הוועדה של רות ארנון, בא המדען הראשי הקודם עליו השלום, ואמר: מדינת ישראל נותנת 0.5 או אפס פסיק משהו אחוז בכל מה שיש לביו-רפואה.
עודד אברמסקי: הוא אמר כמה מקבל המדען הראשי.
עודד אברמסקי: המדען הראשי בסך הכל קיבל, עוד בזמנו, רק ארבעה-שישה - - -, וזה הפך למספר הכללי.
עודד אברמסקי: ובכן המספר הכללי במדינת ישראל, מתוך מה שהמדינה נותנת, זה בין 20% ל-30%, ממה שמדינת ישראל משקיעה במו"פ, הוא למדעי החיים והרפואה, שזה יותר מביליון, בסביבות ביליון.
עודד אברמסקי: אז בבקשה, מה שאמר יערי זה דבר מוטעה שבמוטעים.
עודד אברמסקי: עכשיו, אני מתחומי הביו-רפואה אני רוצה לתמוך בזה, הכול ןזה, אבל לא יעלה על הדעת לספר במספרים שלא קיימים בכלל.
עודד אברמסקי: אז אני מברך את מדינת ישראל שמתוך מה שהיא נותנת למו"פ, בערך עד שליש זה לתחומי מדעי החיים.
מאיר שטרית: למה לא באת לכנס ואמרת את זה?
עודד אברמסקי: מה?
עודד אברמסקי: הייתי בחו"ל.
עודד אברמסקי: הצטערתי ששמעתי.
מאיר שטרית: את הכנס כיוונו כשתהיה בחו"ל.
עודד אברמסקי: המספרים שאמרתי הם הנכונים.
עודד אברמסקי: עכשיו, מה שאתה אמרת זה נכון מאוד, אבל אנחנו משווים את עצמנו גם לארצות אחרות.
מאיר שטרית: הערה יש לך?
סרגיי סומקין: שמי סרגיי, ואני גם מחברת אפלייד אקונומיקס.
סרגיי סומקין: אני רוצה לחזק את הדברים האלה.
סרגיי סומקין: אם מסתכלים על ההתפתחות של התוצר של היי-טק משנת 1995 עד שנת 2008, אז רואים תמונה מדהימה.
סרגיי סומקין: רואים קו בשיפוע כזה של התוצר של היי-טק, שעוקף את כל המדינות בדרך.
סרגיי סומקין: אם תסתכלו על זה מ-2000, תראו כמה - - -
מאיר שטרית: אבל זה בכל העולם בגלל המשבר.
שלמה וקס: לא, מ-2000.
סרגיי סומקין: מ-2000 רואים את ישראל ככה, ואת כל המדינות ככה.
סרגיי סומקין: וזה מאוד מחזק את הדברים שמקודם, שאם אנחנו היום לא נשקיע בזה ולא נתמוך בזה, אז אנחנו נהיה ככה והם יהיו ככה.
מאיר שטרית: או.
מאיר שטרית: קי.
מאיר שטרית: הדובר הבא זה שלמה וקס, מנכ"ל איגוד תעשיות האלקטרוניקה, בבקשה.
מאיר שטרית: מנכ"ל משרד התקשורת לשעבר.
שלמה וקס: אדוני היושב ראש, אני חושב, אני רוצה להצטרף לכל אלה שדיברו על השקף שלידיה דאגה להציג אותו, ועל הירידה ועל ה-4.5%, כי זו המגמה וזאת הבעיה שיש לנו.
שלמה וקס: אנחנו רואים לעומת זה, ולא נתנו את הדעת, שבמדינות האחרות זה מתחיל לטפס למעלה ומטפס בקצב מהיר מאוד.
שלמה וקס: וזה האסון של המדינה הזאת.
שלמה וקס: אנחנו מדברים על קרנות הון סיכון, מקורות לפיתוח.
שלמה וקס: יושב כאן חיים רוסו, מנכ"ל אל-אופ לשעבר - יושב באורטז, הוא היה בתעשייה אווירית – קרנות הון הסיכון לא נותנות לתעשייה האמיתית כסף.
שלמה וקס: התעשייה האמיתית מתבססת על הכסף של המדען הראשי.
שלמה וקס: זה לא משנה אם זה E.C.I או אלביט או לוקה ברקוביץ', שהוא חברה קטנה, קטנה מאוד, שצומחת, וצומחת יפה מאוד.
שלמה וקס: קרן הון הסיכון לא תשקיע בו.
מאיר שטרית: מאה אחוז, הם נותנים כסף במקומות שהם רוצים לראות פירות תוך זמן קצר.
מאיר שטרית: הם לא מכחישים את זה.
שלמה וקס: אז לא שיציגו את עצמם כמייצגים את ההיי-טק ולא שום דבר.
שלמה וקס: ההיי טק זה התעשייה.
מאיר שטרית: אבל תשמע, שלמה, חברות היי-טק רבות נהנות מהון סיכון, בכספים גדולים מאוד.
שלמה וקס: לא,
שלמה וקס: חברות ההיי-טק לא נהנות, מי שנהנה זה הסטראט-אפים וכל הכבוד לנושא הזה.
מאיר שטרית: בסדר גמור, למה לא?
שלמה וקס: אני, לצערי מהסטארט-אפים, לא ראיתי תעשייה שצמחה כאן במדינת ישראל.
שלמה וקס: וזאת הבעיה שלנו.
שלמה וקס: כי אין לנו תעשייה מהסטארט-אפים, יש, במקרה הטוב, מרכזי פיתוח שבהינף יד נסגרים.
שלמה וקס: בהינף יד נסגרים.
מאיר שטרית: לא קמו חברות ישראליות חדשות על בסיס של סטארט אפים?
מאיר שטרית: תקשורת, אלקטרוניקה - - -
שלמה וקס: התשובה היא לא, לצערי.
מאיר שטרית: שלמה, מה?
קריאה: אקזיטים הכול.
שלמה וקס: אדוני היושב ראש, אם יצביעו לי על חברה תעשייתית אמיתית שקמה מתוצאה מהשקעה של קרנות הון סיכון אני אסיר את הכובע – כזאת שמוכרת 50 מיליון דולר.
קריאה: צ'ק פוינט.
שלמה וקס: צ'ק פוינט לא קמה מקרן הון סיכון.
שלמה וקס: לא היתה קרן הון סיכון.
רועי גולדשמידט: Msistems.
שלמה וקס: Msistems לא היתה קרן הון סוכן, תשאל את דב פורת.
מאיר שטרית: חבל שלא אמרת את זה כשהיה פה האיש מקרן הון סיכון, הוא היה - - -
שלמה וקס: עזוב, יש כאן מספיק נציגים.
יפעת אדורם: אני, סליחה, אני מנהלת את איגוד קרנות הון הסיכון.
מאיר שטרית: או, הנה, יש נציג.
יפעת אדורם: סליחה, אני בכוונה לא עונה משום – ואני מבקשת שזה לא יהיה לפרוטוקול – יש חשבון אישי פה בין שלמה לבין קרנות הון הסיכון, וזה לא חלק מהדיון בכלל.
יפעת אדורם: ואני חושבת שאפשר לעבור הלאה לדיון שעליו התכנסה הוועדה הזו.
לוקה ברקוביץ: סליחה, אני מוחה, זה לא משהו אישי - - -
מאיר שטרית: תסלח לי, תסלח לי, אני לא נותן לך רשות דיבור.
מאיר שטרית: מותר שיהיה ויכוח, ואחד יגיד אל"ף, ואחד גימ"ל.
שלמה וקס: עכשיו אני אומר:
שלמה וקס: אני לא מזלזל בקרנות הון הסיכון ואני חושב שהתפקיד שלהם – אני מסתכל על התעשייה, התעשייה האמיתית.
שלמה וקס: עבודת אפלייד מוכיחה את הצורך בזה.
שלמה וקס: יש עבודה מקדימה שנעשתה לפני שלוש שנים – בשיתוף קרנות הון סיכון, בשיתוף התאחדות התעשיינים, בשיתוף איגוד תעשיות האלקטרוניקה שאגב, הוא לא חלק מהתאחדות התעשיינים, הוא עמותה עצמאית לכל דבר ועניין – שמוכיחה גם את הצורך בהשקעה כדי שתעשייה תצמח כאן, ומוכיחה את אותו גרף שציין משה אור-טס עם ה-13%.
שלמה וקס: וזו עבודה.
שלמה וקס: ועבודות – לפעמים אנחנו זורקים אותן, אבל מחר נבכה.
שלמה וקס: לצערי, עם כל התוספות שניתנו למדען – והוא עומד היום על 1.688, כאשר 100 מיליון זה עדיין לא - - - כי כאן אפילו בנייר הזה, שהניחו על השולחן, זה 1.38.
שלמה וקס: 100 מיליון באו על חשבון 2010 – אנחנו לא מתקרבים למה שהיה במדען ב-2000 ו-2001.
שלמה וקס: אנחנו לא מתקרבים לזה.
מאיר שטרית: מה היה ב-2000?
שלמה וקס: בסביבות שני מיליארד שקל.
שלמה וקס: ובערכים של 2000, לא של היום.
קריאה: ב-1995 היה לנו 380-350, אני זוכר.
שלמה וקס: ולכן אנחנו חושבים – ואנחנו רואים חשיבות ממדרגה ראשונה למדען הראשי ולהתפתחות התעשייה – שהמינימום שהמדען הראשי צריך לעמוד עליו, זה 2.5 מיליארד שקל, כי זה מה שמניע את גלגלי התעשייה על באמת ולא כל סיפורים אחרים.
שלמה וקס: לא כל סיפורים אחרים.
מאיר שטרית: תודה רבה, שלמה וקס.
מאיר שטרית: חיים רוסו, חבר המולמו"פ, שלא יגידו שלא למדתי.
חיים רוסו: חבר המולמו"פ וסגן נשיא באלביט מערכות.
אלי אופר: תראה לאיפה עודד הגיע, שחיים רוסו יש לו קריירה מזהירה במשק והוא – שנה במולמו"פ, ורק המולמו"פ.
אלי אופר: תראה איזה סגל.
חיים רוסו: כמו שצוין קודם, בעשר השנים האחרונות ניהלתי את חברת אל-אופ שהיא אחת החברות, נקרא לזה, הגדולות במשק בתחום הטכנולוגיה.
חיים רוסו: מהנקודה הזאת יש לי באמת הרבה מילים טובות להגיד גם על התרומה של המשרד של המדען, וגם על הדרך שהוא פועל, על הדרך שהוא עובד.
מאיר שטרית: באל-אופ משרד הביטחון לא השקיע כסף?
חיים רוסו: משרד הביטחון, השקעות עצמאיות וכמובן עבודה עם המדען.
חיים רוסו: עם משרד המדען.
חיים רוסו: אני אומר: באמת יש לי הרבה מילים טובות להגיד גם על המהות, גם על התרומה הסופית וגם על הדרך שהדברים האלה מתבצעים בשוטף, ביום יום.
חיים רוסו: אני רוצה להתייחס לשלוש נקודות ואני לא אדבר על התקציב, נאמר פה כבר מספיק.
חיים רוסו: נקודה ראשונה, צריך להבין – ואני אומר את זה אולי באמת בראייה של חברה גדולה – צריך להבין את התרומה ולא נכון לשקול אותה רק בעיניים של השקלים או של הדולרים שמושקעים.
חיים רוסו: חברה גדולה תמיד אנשים יכולים לבוא, היא יכולה, היא יודעת למצוא את הכסף ולבוא ולמצוא מימון כזה או אחר לפעילות.
חיים רוסו: הנקודה העיקרית זה ההשתתפות בסיכון.
חיים רוסו: כולנו חברות שמתחרות בעולם.
חיים רוסו: ההצלחה שלנו בעולם תבוא רק מיתרון תחרותי, ויתרון תחרותי הוא טכנולוגי.
חיים רוסו: לא יעזור שום דבר, חברות ישראליות – לא יהיה לנו שום יתרון אחר.
חיים רוסו: כדי להשיג פריצות דרך טכנולוגיות חייבים להסתכן, חייבים לקבל החלטות קשות.
חיים רוסו: עכשיו, חברות – גם חברות גדולות, גם כשיש להן כסף – מגבילות את רמת הסיכון שהן מוכנות לקחת על עצמן.
חיים רוסו: אז הם ייכנסו להרפתקה אחת, ייכנסו להרפתקה שנייה.
חיים רוסו: ובסיכון גם מפסידים, לא תמיד מצליחים.
חיים רוסו: העובדה שיש משרד שיודע לתמוך דווקא באותם פרויקטים שנראים כסיכונים, ושיש את אותם אנשים שבודקים, מעבר למשוגעים של הארגון, שבאים ואומרים: הנה מפה יפרוץ ונצליח לעשות דברים, יש עוד גורמים חיצוניים שבודקים ויודעים לבוא ולתמוך בכיוון הזה – אני לא יודע אם אתם יודעים להעריך את המשמעות של הדבר הזה, בנכונות של הנהלות של חברות לקחת סיכונים.
חיים רוסו: פה אני רואה את התרומה הגדולה, כי התרומה היא לא להוסיף כך וכך שעות עבודה ולהוסיף עוד כך וכך מוצרים.
חיים רוסו: זה להוסיף מוצרים ברמת סיכון גבוהה, שבסוף הם אלה שכשהם מצליחים הם גם מביאים את ה-benefit הגדול יותר מאשר הדברים שהם - - - למה שקורה במקומות אחרים.
חיים רוסו: זו נקודה אחת.
חיים רוסו: נקודה שנייה: אני רוצה להתייחס לנושא האקדמיה – התעשייה זה גם נושא שאנחנו מתלבטים בו ודנים בו במסגרת המולמו"פ וכל העולם מדבר, זה כמו מזג אוויר, כולם מדברים על זה ומעט יודעים לעשות עם זה משהו.
חיים רוסו: אין פתרונות, בעולם מדברים על זה המון.
חיים רוסו: בסך הכול כולם מבינים את החשיבות של כמה תעשייה יכולה ליהנות, וכמה שיתוף פעולה כזה יכול למנף, לעזור לקדם את המשק.
חיים רוסו: אבל האמת היא שאין פתרונות טובים.
חיים רוסו: אני חושב שהפתרון הנכון, הטוב ביותר שאני מכיר, זה הפיתרון של תכנית המגנט, שאני חושב שצריכה לקבל דחיפה, היא צריכה לגדול מעבר למה שהיא היום.
חיים רוסו: אם אני משווה את שיתופי הפעולה בין אל-אופ ובין אקדמיה לפני עידן המגנט, ואני רואה כמה הוא היום, אחרי שעשינו 5,6,8 מגנטים ומגנטונים לאורך השנים, אין מה להשוות.
חיים רוסו: להערכתי, צריך פה להסיר את הכובע.
חיים רוסו: אני חושב שזה התכנית הטובה ביותר שקיימת.
חיים רוסו: אני גם ממגעים עם אנשים בחו"ל אני לא חושב שיש תכנית שיש לאחרים תכניות יותר טובות.
חיים רוסו: הנקודה השלישית היא קצת חורגת מהדברים שעלו כאן, היא מתייחסת לנושא של קליטת מדענים ישראלים חוזרים לתעשייה.
חיים רוסו: הייתה החלטת ממשלה לפני כשנה, שקיבלה החלטה להכין תכנית לעידוד חזרתם של ישראלים לכל המגזרים, לאו דווקא לתעשייה.
חיים רוסו: העבודה הזאת הוטלה בסופו של דבר על המולמו"פ להוביל מהלך בשלושה צירים – ציר אחד מול המגזר הציבורי, ציר אחד מול אקדמיה וציר אחד התעשייה – היה לי הכבוד לעמוד בראש הוועדה שטיפלה ושהגישה את ההמלצות בנושא של איך להחזיר, מה צריך לעשות, כדי להחזיר מדענים ישראלים לתעשייה, מחו"ל.
חיים רוסו: קודם כל זיהינו, תוך כדי הניתוח של הדברים – קם צוות שהיו מעורבים בו גם אנשי תעשייה וגם אנשי משרדי ממשלה, איגוד תעשיות אלקטרוניקה ואחרים, וקרנות הון סיכון - וניתחנו שם באמת את התרומה לתעשייה.
חיים רוסו: התרומה זיהינו אותה כתרומה מאוד מהותית, לא ברמה האישית, זאת אומרת לא שיבואו עוד כמה אנשים, אלא מבחינת המיומנויות שיכולות להגיע.
חיים רוסו: דובר כאן הרבה על העקומה הזאת שמתחילה לרדת, זה ברור שבאיזשהו מקום העולם הזה של ה-ICT שהשקענו בו כל כך הרבה באיזשהו מקום ממצה קצת את עצמו ונדרשת כניסה לתחומים אחרים ונדרשות מיומנויות שהאקדמיה בארץ מסיבות כאלה ואחרות לא גידלה אותן, וניסיון בינלאומי שהאמריקאים, למשל, משתבחים בו מאנשים שבאים מכל העולם ותורמים לתעשייה שלהם.
חיים רוסו: אנחנו סגורים – לא רוצה להגיד: בביצה של עצמנו, אבל במגרש של עצמנו.
חיים רוסו: זיהינו פה באמת פוטנציאל גודל מאוד לצמיחה ופריצה לתחומים שהיום הם לא תחומים מסורתיים שאנחנו מטפלים בהם בתעשייה הישראלית.
חיים רוסו: עכשיו מה עושים בעניין הזה?
חיים רוסו: ההמלצה שלנו הייתה חד משמעית: לטפל בעניין הזה דרך תקציבי המדען.
חיים רוסו: כי בסופו של דבר השאלה היא לא לתת עוד לישראלי שחוזר, לתת לו עוד כמה דולרים עוד כמה מאות או אלפי דולרים.
חיים רוסו: לא זה מה שיביא אותו לארץ.
חיים רוסו: בסוף הוא רוצה לבוא והוא רוצה למצוא פה עבודה, הוא רוצה למצוא פה פרויקט.
חיים רוסו: ולכן צריך לאשר תכניות.
חיים רוסו: עכשיו, זה לא תכניות רגילות.
חיים רוסו: הצענו בסופו של דבר, בהמלצות שהגשנו – מי שהוביל את זה זה משרד הקליטה – לחזק תכניות של המדען הן בקרן המו"פ והן במסלול החממות.
חיים רוסו: להקצות לכך תקציב ייעודי, להגדיל שם את הסכומים, לשפר את האטרקטיביות של התכניות – כי התכניות ישנן היום, הן כנראה לא מספיק אטרקטיביות – לשפר את האטרקטיביות ולהכניס עוד מימד אחד מאוד חשוב, שזו תכנית רב שנתית, שלא קיימת היום בתכניות של המדען, כי אף אחד לא יחזור בשביל לממן פרויקט לשנה, שאחרי שנה הוא לא יודע איפה הוא עומד.
חיים רוסו: אז ליצור מסלול.
חיים רוסו: בקיצור, אני לא רוצה להיכנס פה לכל הפרטים, אבל אני רואה בתכנית המדען, בתוספת ייעודית לתכנית המדען, מרכיב מאוד מרכזי אם אנחנו באמת רוצים להביא לכאן כמה מאות ישראלים חוזרים, שלהערכתי, יכולים להביא את המשק הישראלי לקפיצת מדרגה.
מאיר שטרית: עוד מישהו מבקש רשות דיבור?
מאיר שטרית: כן, בבקשה.
חיים קופנס: חיים קופנס, מקרן הון סיכון JVP.
חיים קופנס: דיברו פה קודמיי באחוזים על מספר הקסם הזה של 4.
חיים קופנס: 6% שחזר ונשנה הרבה מאוד פעמים.
חיים קופנס: צריך להבין שהמספר הזה הוא מספר שנמדד באחוזים.
חיים קופנס: אנחנו צפויים לראות בשנה הבאה שהמספר הזה עלה, יגיע ל-6%-7%.
חיים קופנס: הוא יגיע למספרים האלה לא בגלל שתקציב המדען עלה אלא בגלל שסך כל ההשפעה ירד.
חיים קופנס: אנחנו נמצאים היום בעצם היום במשבר, במשבר עולמי שמשפיע על תעשיית הון הסיכון בארץ, שגורם לזה שכמות הארץ שזורם לארץ יורדת.
חיים קופנס: תקציב המדען לא עולה בצורה משמעותית והתוצאה היא שסך הכול האחוז הזה יעלה.
חיים קופנס: אבל הוא יעלה – הוא בעצם מסתיר מתחתיו את המשבר האמיתי שבו אנחנו נמצאים, וזה משבר שבו פחות כסף מגיע, וכתוצאה מכך נראה שיש פחות מקורות כספיים לחברות, וכתוצאה מכך נראה פגיעה הולכת ומתמשכת בייצור התעשייתי הישראלי בשנים הבאות.
חיים קופנס: בלי הגדלה משמעותית של תקציב המדען לא נוכל להתגבר על כשל השוק הזה.
חיים קופנס: בלי הגדלה משמעותית של תקציב המדען נראה הרבה מאוד חברות קטנות שפשוט גוועות מחוסר מזומנים.
חיים קופנס: נראה הרבה מאוד פרויקטים בחברות גדולות שלא מצליחים להתרומם, וכתוצאה מכך החברה לא מצליחה לעלות למדרגה הבאה.
חיים קופנס: בעצם צריכים להסתכל על המדען בתור מענה לכשלי שוק.
חיים קופנס: כרגע אנחנו נמצאים בכשל שוק מאד מאד גדול ובלי הגדלה משמעותית שתנתב כספים ייעודיים, חלקם לחברות גדולות כמו שנאמר, כדי להתמודד עם אותה קפיצת מדרגה.
חיים קופנס: גם לחברות קטנות שמסיימות תכנית חממה, ובעצם נמצאות במצב שאין להן כספים להמשיך את דרכן הלאה.
חיים קופנס: בלי הגדלה כזאת נראה פגיעה מאוד חמורה בעולם ההיי-טק הישראלי ובהמשך בייצור התעשייתי.
מאיר שטרית: תודה רבה לך.
מאיר שטרית: אני רוצה להודות למדען הראשי על הסקירה המעניינת מאוד לגבי פעולות משרדו.
מאיר שטרית: אני רוצה להודות לכל המשתתפים בדיון ולכל אלה שבאו לדיון הזה, שהיה דיון מעניין ואפילו מרתק.
מאיר שטרית: אני רוצה לומר – אני רוצה פשוט לסכם את הדיון ולומר, שהוועדה רואה בדאגה את הקטנת חלקה של המדינה במחקר מו"פ תעשייתי, זאת בניגוד למגמה העולמית שבה ממשלות מגדילות את ההשקעות במחקר.
מאיר שטרית: חלקה של המדינה עומד היום, כיום במו"פ התעשייתי, הוא 5%.
מאיר שטרית: הוועדה קוראת לממשלה להגביר השתתפותה במו"פ התעשייתי, אשר מהווה מנוף צמיחה גדול לתעשייה ליצוא ולתעסוקה בישראל.
מאיר שטרית: מחקר שנערך על ידי חברת אפלייד מראה קשר ישיר וחד משמעי, בין השקעות הממשלה במו"פ ובין הגדלת התשואה השולית של הסקטור הפרטי, ביחס של אחד ל-500%.
מאיר שטרית: כמו כן, המחקר מראה שיש הגדלה של השקעת הון פרטי במו"פ בהשוואה להשקעה הממשלתית, ביחס של יותר מ-1:2 – לפי הגרף שהוצג בפנינו – זה רק מעיד על כך שהשקעות נוספות של הממשלה יביאו להמשך הגדלת הצמיחה, ליצירת יותר תעסוקה וליצירת יותר השקעות בשוק הפרטי.
מאיר שטרית: ואני מקווה, באמת שהממשלה אכן תאמץ או תקבל את ההמלצות האלו.
מאיר שטרית: אני מודה לכל המשתתפים ונועל בזאת את הישיבה.
מאיר שטרית: שלום לכולם, כזכור בישיבה הקודמת שקיימנו בוועדה לפני כמה חודשים, סיכמתי שנקיים ישיבה נוספת לפני אישור תקציב 2010 כדי לוודא את גורלה של תכנית קמ"ע – קליטת מדעים עולים בשנת 2010.
מאיר שטרית: לוודא שהממשלה עומדת בהתחייבויות כדי שהתכנית שפעלה ב- 2009 תפעל גם בשנת 2010.
מאיר שטרית: אנחנו מקווים שנעשה מהלך שיבטיח את העתיד של התכנית הזאת.
מאיר שטרית: כפי שהתרשמתי מכם וגם מחברים אחרים, לדעתי לתכנית הזו יש חשיבות גדולה מאוד ליכולת של מדינת ישראל לקלוט מדענים עולים ומדענים חוזרים ולשלב אותם בעבודה מדעית בישראל.
מאיר שטרית: זה הפסד של אנשים בעלי ידע ובעלי יכולת שיכולים לתרום משמעותית לכלכלת המדינה וחבל יהיה להפסיד אותם למדינות אחרות בעולם.
מאיר שטרית: אני מבקש לציין שאנחנו מקיימים היום את הישיבה הזאת במסגרת ציון יום הגשמת הציונות בחיזוק הפריפריה בכנסת.
מאיר שטרית: היום וועדות הכנסת השונות דנות בנושאים שיש להם קשר לחיזוק הציונות בפריפריה.
מאיר שטרית: נדמה לי שקליטת מדענים גם בחממות וגם במקומות האחרים זו אחת הדוגמאות שיוצרות גרעיני מדע בפריפריה, עד להקמת החממות לא היה שום דבר שם.
מאיר שטרית: העובדה הזאת תורמת תרומה משמעותית, בעיניי, גם לחיזוק הפריפריה וגם להגשמת הציונות בבניית חברה מתקדמת וחברה מדעית במדינת ישראל, אני מקווה, שתהייה אור לגויים.
מאיר שטרית: אני מבקש לציין, ונתייחס לזה בהמשך, הגשתי גם הצעת חוק פרטית שחתומה על ידי חברי כנסת נוספים שכוללת את חברי הכנסת אריה ביבי, רוברט טיבייב, שלמה (נגוסה) מולה, מרינה סולודקין, דניאל הרשקוביץ, עתניאל שלנר, הצעת חוק קליטת מדענים עולים.
מאיר שטרית: הצעת החוק שלי מציעה שנושא קליטת מדענים עולים לא יהיה לשבט או לחסד בכל שנה, אם אגף התקציבים ירצה לאשר למשרד הקליטה תקציב או שלא ירצה לאשר למשרד הקליטה תקציב, אם הוא נותן 50 מיליון או אם הוא נותן 60 מיליון, אם הוא נותן כך וכך או שהוא נותן דבר אחר.
מאיר שטרית: אלא שתהייה תכנית קבועה בתקציב עם סעיף תקציבי נפרד, עם מסלול שקובע שלכל מדען שנקלט לעבודה יהיו שלושה שלבי קליטה: הראשון שלב עד שלוש שנים שאם אחרי שלוש שנים הוא עומד בתנאי הסף יכולים להחליט להעביר אותו לשלב ב' ושיעבוד על גיל הפרישה שלו, וזאת כדי שהמדענים לא יהיו תלויים באוויר.
מאיר שטרית: בישיבה הקודמת הזדעזעתי כשנוכחתי שכל המדענים האלה עובדים על תנאי, אם אין תקציב הם הולכים הביתה ואין להם שום בטחון תעסוקתי.
מאיר שטרית: החוק נועד להשיג את המטרה הזאת.
מאיר שטרית: לכל מי שמעוניין אני יכול לתת העתק של הצעת החוק, אני יכול לתת לכולם העתקים ואם יש לכם הערות להצעת החוק נשמח לשמוע אותן בהמשך ואנחנו נטפל בהן.
מאיר שטרית: נמצא איתנו המנהל הכללי של משרד הקליטה שהיום במשרד הם האחראים על קליטת מדענים עולים, אני מברך אותו על נוכחותו בוועדה.
מאיר שטרית: הזמנתי את שרת הקליטה והיא שלחה את המנהל הכללי.
מאיר שטרית: כמי שהיה שר בממשלה אני יודע שבדרך כלל, חוץ מהמקרה שלי, המנהל הכללי יודע טוב יותר מהשר שלו מה קורה במשרדים שלו.
מאיר שטרית: לצערי זה המצב הקיים בכל משרדים שהמנהלים הכלליים שולטים בחומר הרבה יותר טוב מאשר השרים ולכן אני שמח שהמנהל הכללי נמצא איתנו ומיד ניתן לו את רשות הדיבור.
מאיר שטרית: לצערנו שמענו שאמו של מנהל שאחראי על קליטת מדענים במשרד הקליטה נפטרה, אנחנו ניתן למנהל הכללי את רשות הדיבור בתחילה כדי שהוא יספיק להגיע להלוויה.
מאיר שטרית: אנחנו משתתפים בצערו של מנהל התכנית, ומסור לו את תנחומינו על מות אימו בשם כל חברי הוועדה וכל האורחים הנמצאים.
מאיר שטרית: אני מציע שהמנהל הכללי של משרד הקליטה יסקור את המצב, האם אתה יכול להרגיע או להדאיג אותנו, ואחר כך הדיון יפתח.
מאיר שטרית: תחילה רשות הדיבור לחבר הכנסת רוברט טיבייב, אני חושב שהוא וחברת הכנסת מרינה סולודקין הם המנועים שכל הזמן לוחצים להזיז את העניין הזה, הם יושבים על הכתף שלי כל הזמן ולא נותנים לי מנוחה עד שהנושא יזוז.
מאיר שטרית: הבטחתי להם שנחוקק חוק ונטפל בו אם בעזרת ה' הממשלה לא תתנגד.
מאיר שטרית: ואם חברי הכנסת יתמכו אז גם אם הממשלה תתנגד נוכל להעביר את החוק ונביא סוף לפרשה.
רוברט טיבייב: אני מברך את יושב ראש הוועדה, אתה באמת הרמת את הכפפה אחרי הפנייה שלי ושל מרינה סולודקין, הוא גם מבין את המשמעות של הנושא והנושא קרוב אליו ואפילו יותר מזה, הוא עקף אותנו עם הצעת החוק שלו, הוא לא נתן לנו שנייה והעביר את המהלך די יפה.
רוברט טיבייב: עברתי על הצעת החוק וזה בדיוק מה שדיברנו.
רוברט טיבייב: אני אשמח אם הממשלה תתמוך בהצעת החוק של מאיר שטרית, אנחנו נעבוד קשה בשביל להעביר אותה, ההצעה חשובה לא רק למדענים העולים זה מאוד חשוב למדינת ישראל.
רוברט טיבייב: אני מתנצל אבל אני אהיה חייב לצאת כי יש לי אירוע בבאר שבע.
מאיר שטרית: בבקשה אדוני המנהל הכללי של משרד הקליטה.
דמיטרי אפרצ'ב: בוקר טוב אדוני היושב ראש, חברי כנסת, האורחים והנציגים המוזמנים לוועדה.
דמיטרי אפרצ'ב: הנושא של תכנית קמ"ע – קליטת מדענים עולים, מהרגע הראשון של כניסתה של השרה סופה לנדבר לתפקידה התכנית הייתה הנושא המרכזי ובסדר העדיפות הגבוה ביותר.
דמיטרי אפרצ'ב: בהיותי המנהל הכללי אחרי שנים עשר יום בתפקידי הייתי צריך להכיר את תקציב המשרד שאמור לקבל אישור בישיבת הממשלה, אני לא אשתף אתכם בחוויות המעניינות שהיו כרוכות בכך, אבל הנושא המרכזי שהיה בטיפול היה תכנית קליטת מדענים עולים.
דמיטרי אפרצ'ב: אני לא ארחיב כאן, אבל הנושא של תכנית קליטת מדענים עולים היה לשרה נושא חשוב ורגיש ומשרד הקליטה נרתם לנושא הזה מהרגע הראשון של כניסתה של השרה למשרד.
דמיטרי אפרצ'ב: נציגת אגף התקציבים בהחלט יכולה להעיד על כך.
דמיטרי אפרצ'ב: במהלך כל הדיונים הסעיף הראשון היה הסעיף הזה, וזה ידוע שבתקציב 2010 אין שום בעיה ואין שום מחסור, הנושא הזה תוקצב.
מאיר שטרית: יש את מלוא התקציב לשנת 2010 לכל המדענים שעובדים היום?
דמיטרי אפרצ'ב: התקציב של תכנית קליטת מדענים עולים לשנת 2010 הוא מלא וזה מופיע בספר התקציב.
מרינה סולודקין: אחרי לחץ לא מתון על ראש הממשלה.
מאיר שטרית: זה לגיטימי.
מאיר שטרית: אם אפשר לשלם 2 מיליארד שקל לכל מיני דברים אחרים למה לא לשלם את זה למדענים עולים שזה חשוב יותר.
דמיטרי אפרצ'ב: ברשות
דמיטרי אפרצ'ב: כם אני אתמקד רק בנושאים מקצועיים, לנושאים הפוליטיים אני לא רוצה להיכנס, זה לא תפקידי.
דמיטרי אפרצ'ב: הנושא הזה טופל, לנושא הזה יש מענה.
דמיטרי אפרצ'ב: אנחנו במהלך 2010 נמשיך את הדיונים שלנו עם משרד האוצר כדי להיערך לקראת 2011, אני מקווה שלא תהייה עם זה בעיה.
מאיר שטרית: מה התקציב לשנת 2010?
דמיטרי אפרצ'ב: תקציב מזומן לשנת 2010 עומד על 89 מיליון שקל.
דמיטרי אפרצ'ב: תקציב ההרשאות לשנת 2010 הוא 89 מיליון שקל.
דמיטרי אפרצ'ב: כל הנושא הזה דורש כמובן השקעה פנימית וגם גיוס כספים מתוך תקציבי משרד הקליטה וגם מאותם תוספות שקיבלנו במסגרת ההסכמים הקואליציוניים.
דמיטרי אפרצ'ב: אני חייב לדווח לוועדה שזה מצביע על סדר העדיפות של הנושא במשרד הקליטה.
דמיטרי אפרצ'ב: אתם יודעים שתקציב ההעסקה של המדענים גדל ביותר מ- 20% וזה כתוצאה מוועדת שוחט שהגדילה את העלות המדורגת ב- 28% בשכר הסגל.
דמיטרי אפרצ'ב: כמובן שאנחנו לא מקבלים תוספות בשל כך ואת הכסף הזה אנחנו נדרשים לגייס מתקנות אחרות ושונות במשרד הקליטה.
דמיטרי אפרצ'ב: זה עניין של סדרי העדיפויות ואני לא רוצה להגיד שזה פוגע או לא פוגע בפעילות השוטפת כי זה לא רלוונטי.
דמיטרי אפרצ'ב: למשרד הקליטה יש סדרי עדיפויות ותכנית קליטת מדענים עולים נמצאת בסדר עדיפות עליון.
דמיטרי אפרצ'ב: במהלך שנת 2009 כשנודע לנו על מחסור תקציבי נאלצנו להקפיא כניסה של מדענים חדשים, כי אתה רוצה לשמר את הקיים כדי לא להתרסק.
דמיטרי אפרצ'ב: בשלב הזה יש 445 תקנים מתוך 500 שקיים בהסכם.
דמיטרי אפרצ'ב: בכל מה שקשור בהעסקת של 445 מדענים הדברים נשארים על קנם כמו שהיו.
דמיטרי אפרצ'ב: לא מתוכנן שינוי רטרואקטיבי בשום דבר.
דמיטרי אפרצ'ב: ישנה סוגיה שנמצאת כעת בדיון ואני מקווה שנפתור אותה והיא הסוגיה של גיל פרישה, יש הבדל בין הרצון לבין מה שקבוע בחוק.
דמיטרי אפרצ'ב: החוק קובע גיל פרישה 67 ובתכנית רשום גיל פרישה 68, זו סוגיה שניתנת לפתרון ואני מקווה שנפתור אותה.
מאיר שטרית: זה טוב או רע גיל 68?
מאיר שטרית: זאת אומרת שהמדענים רוצים לעבוד עד גיל 68.
דמיטרי אפרצ'ב: ברור שיציאה לפנסיה בגיל מאוחר יותר זה נותן להם תוספת.
דמיטרי אפרצ'ב: ברמה האנושית הדברים ברורים, יש כאן סוגיה תקציבית ואנחנו נמצא לכך מענה גם.
דמיטרי אפרצ'ב: בכל מה שקשור לקליטת מדענים חדשים בתכנית שאמורים להיכנס, לתכנית יש ערך עצום מעבר לתרומה של הסגל לכלכלה ולחברה הישראלית, יש גם היבט שמשפיע חזק בעידוד העלייה.
דמיטרי אפרצ'ב: לכולנו ידועה, ואת הנימוקים הציגה שרת הקליטה במספר פגישות שהיו לה בנושא הזה עם ראש הממשלה ועם שר האוצר.
דמיטרי אפרצ'ב: כרגע יש מצב נתון שרוב המדענים הם יוצאי חבר המדינות.
דמיטרי אפרצ'ב: רוסיה כמדינה מעוניינת בהחזרת התושבים שלה לא פחות מהרצון של מדינת ישראל לקלוט ולכן בין יתר הדברים - - -
מאיר שטרית: יש להם תכנית לקלוט אותם?
מרינה סולודקין: אפילו לי הציעו.
דמיטרי אפרצ'ב: בין יתר הדברים שהצגנו, הנושא הוא בהחלט נושא תקציבי אבל בעיקר הוא נושא אסטרטגי.
דמיטרי אפרצ'ב: האג'נדה הזאת הובילה בסופו של דבר לקבלת החלטות בנושא הזה.
דמיטרי אפרצ'ב: אני חייב לציין ובזה אני אסיים, שמשרד הקליטה רואה בסיכום לשנת 2010 הישג עצום.
דמיטרי אפרצ'ב: לשאר הדברים אני לא רוצה להתייחס כי לצערי הרב הנושא הזה ברמה האנושית טופל בצורה לא יפה ולא הוגנת אבל זה משהו שלא שייך למישור הזה.
מאיר שטרית: ראשית אני מברך את השרה ואת המנהל הכללי על הפעולות שהם עשו להבטחת תקציב 2010.
מאיר שטרית: זה מאוד חשוב ואני שמח מאוד לשמוע את הבשורה הטובה שמסרת לנו שזה תוקצב במלואו.
דימטרי אפרצ'ב: סליחה אדוני היושב ראש, חשוב לציין שבסופו של דבר אגף התקציבים שיתף פעולה בצורה יוצאת מהכלל ובהחלט מגיע להם תודה על כך.