GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דני דולב: אני כרגע ממלא איזשהו תפקיד, אני חותם מטעם היותי בעל התפקיד הזה, ביום שאני לא שם, לא אני כפרט חתמתי אלא בעל התפקיד חתם, וזה בפן העסקי האמת לאמיתה וזה אותו הדבר שאני חותם כרופא בקופת חולים, כאשר אם קופת החולים אישרה לי את החתימה הזאת, אני חותם מטעם הקופה ויש לי את האחריות.
דני דולב: במקום הזה צריך שתהיה לי חתימה של התפקיד וזאת החתימה העסקית.
דני דולב: במקום שאני חותם כפרט, אני חותם עם אותה תעודת זהות שלי.
דני דולב: למה לא עניתי לך כרואה חשבון?
דני דולב: כי אם אני רואה חשבון שמייצג את עצמי, מבחינת מע"מ אפשר שאני אחתום אישית ואפשר שאני אחתום כרואה חשבון ומע"מ יחליטו מה הם רוצים.
דני דולב: דווקא במקום הזה יש מקום שאני יכול לחתם אישית כי אני מייצג את עצמי או לא.
דני דולב: כל גוף מסחרי יצטרך מבחינתו את האחריות בתוך הגוף.
דני דולב: אני נזהר בדברים האלה כאשר זה בא אחר כך לבית המשפט.
דני דולב: מה הבעיה בין מאובטחת למאושרת?
דני דולב: האם החתימה הזאת מחייבת מי שחתם עליה.
מאיר שטרית: אם היא מאושרת, זה מחייב את בית המשפט.
מאיר שטרית: אם היא מאובטחת, היא לא מחייבת את בית המשפט.
עמית אשכנזי: לא, היא מחייבת אבל אתה לא יודע את זה מראש.
עמית אשכנזי: יש לך אי ודאות כי אתה לא יודע.
עמית אשכנזי: הן שתיהן מחייבות בבית המשפט, אבל כאשר אתה מקבל תעודה מאושרת לחתימה, בעצם קיבלת אותה עם חותמת כשרות.
מאיר שטרית: מה עם חתימה מאובטחת?
עמית אשכנזי: מאובטחת, אתה צריך לדעת מראש שאתה עומד לפי הכללים של החוק והתקנות.
עמית אשכנזי: אם אתה יודע ואתה רגוע, בבית המשפט תצליח להראות את זה.
עמית אשכנזי: זה דומה טיפה לדיון שהיה סביב מכשירי המדידה של המשטרה.
עמית אשכנזי: איך אתה יודע שמכשיר המדידה הוא בסדר?
מאיר שטרית: אם תופסים אותי, הוא לא בסדר.
עמית אשכנזי: אני מקווה שנגיע בחוק למצב יותר ברור.
עמית אשכנזי: אני חושב שאני יכול להשלים את התמונה בעניין של התעודות כי זה נושא שאנחנו ראינו אותו בתקנים הרבה מאוד זמן ואנחנו מכירים אותו עוד עת התחיל הפרוייקט של לשכת עורכי הדין ואני רוצה לומר עליו מילה מנקודת המבט שלנו.
עמית אשכנזי: בעצם בעולם מכירים תעודות שהן לא תעודות אישיות שמזהות בן אדם אלא תעודות שהשם שלהן בז'רגון הוא אטריביוט.
עמית אשכנזי: כלומר, תכונה.
עמית אשכנזי: תעודות על תכונה.
עמית אשכנזי: בתעודה כזאת, זה כמו שמזהים אותי למשל בכניסה לכנסת.
עמית אשכנזי: לוקחים גם את רשיון הנהיגה וגם את אישור הכניסה לכנסת.
עמית אשכנזי: את אישור הכניסה לכנסת מנפיק קצין הביטחון של הכנסת.
עמית אשכנזי: הוא הגורם שמוסמך להנפיק את האישורים האלה.
עמית אשכנזי: אם רוצים לפרוס מערך זיהוי שלם מרחוק, בעצם כאשר אתה מזהה מישהו לא רק על סמך הזיהוי שלו אלא גם את התכונה, אתה צריך לקבל שתי תעודות.
עמית אשכנזי: תעודה אחת שאומרת שהוא זה הוא ותעודה שנייה שמזהה את התכונה.
עמית אשכנזי: בעולם למיטב הבנתי הדבר הזה עדיין לא מתוכנן עד הסוף מבחינת מערכות מידע.
עמית אשכנזי: כלומר, לא יודעים בהכרח לקשור בין תעודה אלקטרונית שאומרת שזה האדם לבין התעודה האלקטרונית שאומרת שזאת התכונה, כדי גם לבדוק מי מוסמך להנפיק את התכונה.
עמית אשכנזי: לכן עת התחיל הפרוייקט של לשכת עורכי הדין והנהלת בתי המשפט בתור המסת
עמית אשכנזי: מך אמרה שלא מספיק לה לדעת שזה זה אלא גם שהוא עורך דין, היום התעודה האלקטרונית שמונפקת לעורכי דין אומרת תעודת עורך דין.
מאיר שטרית: מחר לשכת רואי חשבון תצטרך להוציא תעודות כאלה לרואי החשבון?
עמית אשכנזי: לכאורה כן.
עמית אשכנזי: רשות ניירות ערך, אותו הדבר.
עמית אשכנזי: התעודות שלה לצורך דיווח לרשות ניירות ערך אומרות שזאת תעודה רק לדיווח לרשות ניירות ערך.
נתן הרשקוביץ: עדיין הזיהוי הוא של הפרסונה.
עמית אשכנזי: אבל בודקים.
עמית אשכנזי: לפי התקנות שלכם בודקים.
נתן הרשקוביץ: לא, זה זיהוי של הפרסונה.
עמית אשכנזי: בודקים שהוא מורשה דיווח.
נתן הרשקוביץ: לא זה המבחן.
גדי אהרוני: אילו הייתה תעודת זהות, מה היית דורשת לשכת עורכי הדין?
עמית אשכנזי: הנהלת בתי המשפט כמעט בוודאות הייתה דורשת גם את התכונה.
גדי אהרוני: אני חושב שלא.
גדי אהרוני: אילו הייתה תעודת זהות, הם לא היו מנפיקים תעודה בנפרד גם לא במגנה.
גדי אהרוני: לא היו מנפיקים.
עמית אשכנזי: שאל אותם.
גדי אהרוני: אני מצטער שאני מתפרץ, אבל הייתי תלמיד של דני דולב ולמדתי ממנו הרבה מאוד תיאוריה.
גדי אהרוני: אין מורה טוב ממנו בכל האוניברסיטה העברית.
גדי אהרוני: אנחנו מכירים את העסק בשטח.
גדי אהרוני: בסופו של דבר אנחנו מכירים את העסק בשטח.
גדי אהרוני: בסופו של דבר מה שאנשים אומרים, כאשר אתה חותם היום עם עט ונייר, זאת לא החתימה האישית שלך?
גדי אהרוני: זאת לא החתימה הפרטית שלך?
גדי אהרוני: זאת החתימה הפרטית שלך ולכן אתה תשתמש בתעודת הזהות שקיבלת בשביל לחתום גם כבעל תפקיד.
דני דולב: אבל יש לך גם את החותמת.
דני דולב: בדרך כלל בעל תפקיד, זאת לא רק חתימה אישית שלו אלא יש גם את החותמת.
גדי אהרוני: לא תהיה דרישה לזה.
אדם מירון: כעורך דין, יש חובה לשים את החותמת כי אחרת אין תוקף לחתימה.
אדם מירון: לכן אתה כן חותם כבעל התפקיד.
דני דולב: אם חתם לי פקיד בנק ומחר הוא לא פקיד בבנק, אני רוצה לגשת לבנק, אני לא רץ אחרי הפקיד אלא אני רץ אחרי הבנק.
גדי אהרוני: איך הוא חותם היום?
גדי אהרוני: הוא שם את הקשקוש האחר?
גדי אהרוני: יש לו ציור אחד לבעל תפקיד וציור אחד לא לבעל תפקיד?
דני דולב: למשל, אצל רופא – כן.
דני דולב: חתימה של רופא בלי חתימה שכתוב רופא וכך הלאה, היא לא קבילה וכך זה יישאר ועדיף שיישאר כך כי אני כאזרח, מבחינתי הוא חתם כרגע כבעל תפקיד ולא כפלוני אלמוני שמחר לא יהיה בתפקיד.
גדי אהרוני: לא כך קרה באירופה.
גדי אהרוני: זה לא עבד.
עמית אשכנזי: לשכת עורכי הדין, אם היא משעה עורך דין או מבטלת לו את הרשיון, היא מוסמכת לבטל את התעודה מול קומסיין.
עמית אשכנזי: זה לא עורך דין.
עמית אשכנזי: זה חלק מהמנגנון כאן.
מאיר שטרית: זה לא רק שהיא מוסמכת אלא לדעתי היא חייבת.
עמית אשכנזי: זה מנגנון אחר מזה שאנחנו מדברים עליו כאן.
אילן יום טוב: יש גם את מספר הרשיון של עורך הדין בתעודה.
אילן יום טוב: גם העוסקים, היום בשינוי חוק הדיווחים של רשות המסים, הם מדווחים כעוסקים ולא כאזרחים.
גדי אהרוני: הוא יוסיף את המספר.
גדי אהרוני: הוא יוסיף את אותו מספר שיש לו היום.
גדי אהרוני: הוא יחתום על המספר דיגיטלית.
גדי אהרוני: הוא יחתום על מספר העוסק, הוא יחתום עליו דיגיטלית עם התעודה האזרחית שלו.
גדי אהרוני: זה מה שיקרה.
גדי אהרוני: הוא ישים את מספר עורך הדין שלו, את מספר הרופא שלו, וימלא את זה בטופס ויחתום.
עמית אשכנזי: הוא לא יכול כי הוא לא הבעלים של התכונה.
גדי אהרוני: הוא מקבל את המספר הזה ברשות?
גדי אהרוני: הונפק לך מספר?
גדי אהרוני: אתה יכול להשתמש במספר הזה.
גדי אהרוני: למה זה צריך להיות מספר אלקטרוני?
מאיר שטרית: אתה מציע שלא ישתמשו בתעודות הזהות האלה אלא רק מול הממשלה.
עמית אשכנזי: אני לגמרי קונסיסטנטי.
עמית אשכנזי: אני אומר שאילו הייתה תעודת זהות אלקטרונית בשימוש, אני טוען שגם לשכת עורכי הדין, גם מגנה, היו אומרים לרואי החשבון שחותמים שיחתמו עם תעודת הזהות שלהם.
עמית אשכנזי: לא היו מוציאים עוד תעודה.
עמית אשכנזי: למה להוציא עוד תעודה?
עמית אשכנזי: להקים עוד מערכת מקבילית.
מאיר שטרית: אתה אומר שאם השימוש הוא רק מול הממשלה, גופים אחרים לא הממשלה.
מאיר שטרית: אתה מציע להגביל את השימוש רק מול משרדי ממשלה.
עמית אשכנזי: אזרח מול ממשלה.
קריאה: ממשל זמין.
מאיר שטרית: קח את עורכי הדין למשל, הם פועלים מול בתי המשפט.
עמית אשכנזי: יש גם ביני לבין זאב שאנחנו מחתימים כל הזמן אחד את השני, את עורכי הדין שלנו.
מאיר שטרית: בסדר גמור, אבל פועלים אחד מול השני או מול בתי המשפט.
מאיר שטרית: במקרה הזה הם לא מול הממשלה.
עמית אשכנזי: חתימה של עורך דין הרציג על המסמך שאני שלחתי לו, אני שלחתי לו, אנחנו עושים הסכם, אני לא רוצה שהוא יהיה מסוגל לחתום עם תעודת הזהות האלקטרונית הממשלתית על ההסכם שאני שלחתי לו.
עמית אשכנזי: למה שהוא יעשה את זה?
זאב שטח: על זה הוא מסכים אתך.
עמית אשכנזי: לא, הוא לא מסכים.
עמית אשכנזי: הוא לא מסכים ובצדק מבחינתו.
עמית אשכנזי: יש מערכת, בוא נשתמש בה.
זאב שטח: אם זה קומסיין, אם זה עורך דין של גוף פרטי.
דני דולב: אם אני חותם על דברים פרטיים שלי, אני רוצה אפשרות לחתום ולא רק כנגד הממשלה.
דני דולב: אנחנו עשינו חוזה של מכירת מכונית, מבחינתי אני רוצה שהחתימה היא חתימה אישית.
קריאה: כאדם פרטי.
נירה לאמעי-רכלבסקי: אם אדם הוא עורך דין, זו תכונה שאי אפשר לקחת ממנו.
נירה לאמעי-רכלבסקי: אפשר לקחת ממנו ייצוג של חברה מסוימת אם הוא עובד באותה חברה, אבל אם הוא עורך דין עד שהלשכה לא שללה ממנו, אי אפשר.
זאב שטח: אפשר להגביל את זה.
זאב שטח: אפשר לומר במסגרת משלח יד.
נירה לאמעי-רכלבסקי: זו עדיין זהות אישית.
זאב שטח: אפשר להגביל.
זאב שטח: לכתוב בתעודה שכבן אדם פרטי.
זאב שטח: יש לי כרטיס אשראי פרטי ויש לי כרטיס אשראי כמנכ"ל קומסיין.
זאב שטח: אני יכול לומר שאני משתמש בכרטיס הפרטי, אני ואשתי.
עמית אשכנזי: אבל זה מובן מאליו שמשרד הפנים לא יכניס מקצועות לתעודות.
זאב שטח: לא, אתה יכול להגביל בחקיקה.
עמית אשכנזי: למה צריך להגביל?
עמית אשכנזי: זה מובן מאליו.
זאב שטח: בגלל שאומרים לך כאן שאחרת זה עלול להיות.
זאב שטח: אומר לך פרופסור דולב שפרטי תעשה המדינה.
זאב שטח: הוא אומר לך 7 מיליון אנשים ואני מסכים לזה.
זאב שטח: משלח יד, אל תתערב.
עמית אשכנזי: לגבי משלח יד, נמצאים כאן נציגי משרד הבריאות שבאו במיוחד להסביר את העניין הזה.
זאב שטח: אפשר לדבר בצורה מסודרת?
מאיר שטרית: בבקשה, דבר.
זאב שטח: קשה לי קצת להתייחס לכל הדברים אבל אני אשתדל להתייחס אליהם מהזיכרון.
זאב שטח: אני אתחיל עם הנקודה שהעלה עמית והתייחס לאינסנטיב שלו שהמדינה יוצאת לפרוייקט גדול של פריסת הפלסטיק, תעודות הזהות.
זאב שטח: הוא אומר שבשום מדינה לא פרסו פלסטיקים בהיקפים כאלה ובגלל שעכשיו זה יהיה, זה נותן לנו איזשהו בוסט, נקרא לזה כך, לעשות את העניין.
עמית אשכנזי: נותן לך בוסט.
זאב שטח: נותן לי בוסט, נותן לך בוסט, לא יודע.
זאב שטח: זה נותן לאזרח.
זאב שטח: בוא נדבר על האזרח.
זאב שטח: אני אומר שזאת נקודה שהיא משיקה לדיון שלנו אבל היא לא במרכז הדיון שלנו.
זאב שטח: הפלסטיק הוא אמצעי.
זאב שטח: אומר גם היושב ראש ואומרים גם אנשים אחרים: אתה אומר שהפלסטיק נותן לנו בוסט, בסדר, כולנו מסכימים, אין מחלוקת ואף אחד כאן לא חולק על כך, אבל השאלה ששואלים אותך היא לא שכולנו עכשיו רוצים את הפלסטיק אלא מה התוכן שאתה תשים בתוכו.
זאב שטח: זאת אומרת, אני מציע פעם אחת להוריד את הנקודה הזאת כי כל פעם אתה אומר אותה בדיונים ואתה אומר שבשום מדינה לא הנפיקו פלסטיקים כמו שאנחנו הולכים להנפיק.
זאב שטח: כולנו מאושרים כאן, כולנו מעודדים את הפרוייקט הזה, אבל הדיון הוא על התוכן, מה אתה שם בתוך הצ'יפ.
זאב שטח: לכן בוא נוריד את הנקודה הזאת ובוא נדבר על התוכן ולא על הפלסטיק.
זאב שטח: אם אנחנו מדברים על התוכן, יש כאן נקודה מהותית.
זאב שטח: יש לי הרבה שעות עמית אשכנזי, גם בכתב וגם בעל פה, והוא מציג כאן גישה בלי שאנשים אולי מרגישים והוא גם כותב לנו אותה במכתבים, והוא אומר שבעצם לא צריך גורם מאשר.
זאב שטח: למה לא צריך גורם מאשר?
זאב שטח: כי אם המסתמך על החתימה מוכן לקבל שנניח הטלפון הסלולרי הזה, שאולי לא שווה כלום מבחינת מידע, אם המסתמך מוכן להסתמך עליו, יש לי עסק עם המסתמך ואני לא צריך גורם מאשר.
זאב שטח: המסתמך מסכים לקבל את זה, טוב לו עם זה, נשאיר את זה.
זאב שטח: המחשבה הפילוסופית הזאת בעצם גומרת את כל הדיון הזה ואומרת בואו נלך הביתה כי לא צריך גורם מאשר כי בעצם כל מסתמך שיושב כאן יאמר שטוב לי עם משהו שלא שווה כלום.
זאב שטח: הוא יאמר שהוא מקבל את זה והוא לא צריך שגורם מאשר יאשר לו את זה.
זאב שטח: הנקודה הזאת של לומר שהמסת
זאב שטח: מך, אפילו אם יש, אני לא רוצה לומר פסיקה שלו, אבל הנחיה של הגורם אומרת שבפרוייקט מצהרים, מכיוון שהמכס מסכים לקבל כך וכך, אתה תעשה כך וכך וטוב לי עם זה, תאשר את זה ומותר לך לאשר, ובדברים אחרים שהמסתמך לא מקבל, אסור לך.
זאב שטח: מה זאת אומרת אסור לי?
זאב שטח: אני הגורם המאשר ולא המסתמך.
זאב שטח: יכול להיות שהמסת
זאב שטח: מך לא מבין בחתימה אלקטרונית.
זאב שטח: אני מסביר את הנקודה הזאת כי זה משליך כאן על כל הדיון.
זאב שטח: עצם המחשבה שבעצם מי זה הגורם המאשר.
זאב שטח: בזמנו היה מישהו במשרד האוצר, ואני לא רוצה להזכיר שמות, שאמר שבעצם לא צריכים את כל הדבר הזה, לא צריכים גורם מאשר.
זאב שטח: כל המחשבה הזאת שהצד השלישי מאשר לגברת שיושבת בבית ולא יודעת האם בצד השני – וכאן אני עונה לעניין של החתימה המאובטחת – עשו את זה מאובטחת, אז באמת כמו שעמית אמר, אתה צריך אחר כך, אם חס וחלילה אבד לך, להתקשר לכל העולם.
זאב שטח: כל החולשה הזאת של המאובטחת, למה המציאו גורם מאשר ולמה חשוב שיהיה גורם מאשר?
זאב שטח: מכיוון שהמשתמש בבית יושב ואומר האם השתמשו בחתימה מאובטחת, האם מה שהשתמשו בו הוא טוב או לא טוב.
זאב שטח: לכן צריך את זה.
זאב שטח: מה אנחנו הצענו.
זאב שטח: אנחנו אמרנו שהקמנו תשתית, הקמנו דבר יפה, אני מצטער שחלק מהאנשים כאן לא מפרגנים.
זאב שטח: חבל.
זאב שטח: עם ישראל הוא עם קטן ויהודים צריכים להתאחד אחד עם השני.
גדי אהרוני: זה השלב בו אנחנו דומעים.
זאב שטח: אל תהיה ציני.
זאב שטח: באמת.
זאב שטח: אני אומר שאנחנו עם קטן.
זאב שטח: לעמים במכרזים אתה רואה בסינגפור תעשייה אווירית נגד אלביט ובסוף השלישי זוכה.
זאב שטח: חבל שהדברים האלה קורים.
זאב שטח: אתם כאן יוצאים נגדי כאילו אני עשיתי איזה דבר רע.
זאב שטח: אנחנו עשינו דבר טוב.
זאב שטח: אני מציע למדינה להשתמש בו.
זאב שטח: הוא גם מוכר.
זאב שטח: אני מזכיר את הנקודה שלא מדברים עליה ושהסברתי אותה בדיון הקודם, שלא סביר שהגברת שיושבת בבית על מנת שהיא תקבל YES או NO להתקין במחשב שלה או לא להתקין, תקריא 256 תווים כי אחרת היא בחשיפה.
זאב שטח: אומר עמית שיחלקו דיסק לכל אזרח.
זאב שטח: תחלק דיסק לכל אזרח, תתגבר על זה?
זאב שטח: יתקשרו לך שבעה מיליון אנשים למרכז לשאול האם הדיסק בסדר או לא בסדר.
זאב שטח: חבר'ה, אנחנו הוכרנו על ידי מערכות ההפעלה.
זאב שטח: בואו תשתמשו בזה.
זאב שטח: אני מציע לכם את זה.
זאב שטח: אני לא אגבה על זה הרבה.
זאב שטח: מה שמטריד אתכם, שנגבה כסף, נגיד שהייתי אומר לכם שזה שקל.
זאב שטח: בסדר?
עמית אשכנזי: זה לא קשור לכמה תגבה על זה.
עמית אשכנזי: תפסיק להגיד את זה.
עמית אשכנזי: אתה כל הזמן אומר כמה תגבה.
זאב שטח: יורם אמר את זה.
גדי אהרוני: זה גם לא מדויק מה שאתה אומר.
גדי אהרוני: מבחינה טכנית זה גם לא מדויק.
גדי אהרוני: מה שאתה אומר, זה לא נכון.
זאב שטח: אל תפריע לי.
זאב שטח: אם אני הייתי אומר לכם שהשירות שאני נותן לכם עולה חצי שקל, הייתם אומרים בבקשה, בוא נעשה את זה.
זאב שטח: אם השירות הוא לא שירות טוב, תפסול אותנו.
זאב שטח: תאמר שאנחנו לא טובים ותפסול אותנו, אבל אם אתה אומר שהשירות הוא סביר, הוא טוב, והוא גם נותן את זה בשקל או בחינם, למה שלא תשתמש בו?
זאב שטח: למה שתכניס את המדינה עם הכיס העמוק שאמרת?
זאב שטח: יורם הכהן אומר שלמדינה יש כיס עמוק.
זאב שטח: למה לך?
זאב שטח: מה זה כיס עמוק?
זאב שטח: אתה מחייב את תקציב המדינה בסכום אין סופי.
עמית אשכנזי: שאתה מתנדב לקחת אותו.
זאב שטח: שאני מתנדב לקחת אותו.
זאב שטח: אתה מרחם עלי?
זאב שטח: מה איכפת לך?
זאב שטח: אתה מגן עלי?
עמית אשכנזי: לא, אני פשוט לא מאמין לך.
זאב שטח: יש ביטוח.
זאב שטח: כל עוד יש ביטוח ואני פועל לפי החוק.
זאב שטח: אתם חייבתם ביטוח ואני עשיתי ביטוח.
זאב שטח: אני עובד טוב.
זאב שטח: עד היום לא הייתה חשיפה אחת, אף אחד לא בא אלי בתביעה או בטענה, הכל בסדר.
זאב שטח: קח שבע שנים, תעשה אקסטרופולציה, סביר להניח ששבע שנים לא היה כלום.
גדי אהרוני: אף אחד לא בא אליך בטענה.
גדי אהרוני: אני בא אליך בטענה?
גדי אהרוני: יקי בא אליך בטענה?
גדי אהרוני: עמית בא אליך בטענה?
גדי אהרוני: אנחנו לא מרוצים.
גדי אהרוני: אתה לא נותן שירות טוב, אתה לא עושה את מה שאתה צריך.
גדי אהרוני: למה אתה אומר שלא באים אליך בטענות?
גדי אהרוני: אני בא אלך בטענות כל הזמן.
זאב שטח: אתם גורמים אינטרסנטיים.
גדי אהרוני: גם עמית הוא גורם אינטרסנטי.
זאב שטח: אני מדבר עליך.
זאב שטח: אתה גורם מתחרה.
גדי אהרוני: אני לא מתחרה.
גדי אהרוני: אני בעיקרון יכול לעבוד יחד אתך.
גדי אהרוני: הבעיה היא שאתה מנסה לחבוש את כל הכובעים.
גדי אהרוני: אתה מנסה לחבוש את הכובע הזה, את הכובע שלי ואת הכובע שלי.
גדי אהרוני: אתה הפכת להיות מונופול.
גדי אהרוני: אמרת שחוץ ממני אף אחד לא בא אליך בטענות.
גדי אהרוני: אני אומר לך כמי שצריך לקבל שירות שאני לא מקבל ממנו את השירות.
גדי אהרוני: לאמצעי שלי הוא לא מוכן לתת תעודות מאושרות.
זאב שטח: אתה לא יכול להתפרץ לדבריי, סליחה.
זאב שטח: תראה, אני אומר ששבע שנים הנפקנו וכיום אנחנו מנפיקים בסביבות – וראו את זה בביקור הוועדה – כ-200 חתימות אלקטרוניות ביום.
זאב שטח: לפי קצב הגידול, זה אמור להגיע ל-500 חתימות ביום.
זאב שטח: 500 חתימות ביום כפול נגיד 200 ימי עבודה, צא וחשב.
זאב שטח: זאת אומרת, כרגע יש שוק, מאחר שרשות המסים החליטה להסתמך על חתימה אלקטרונית.
זאב שטח: אני לא אומר שמדי פעם אני לא מקבל אי-מייל שאומר שחיכו יותר מדיי זמן וכולי, מדי פעם אני מקבל וזה בסדר, אבל המבחן העיקרי שלנו – וכאן אני אומר ליורם הכהן שכבר הלך ולא נמצא כאן, שאומר שאנחנו נזהה כך והוא מזהה כך.
זאב שטח: שיטת הזיהוי של כולנו היא אותו הדבר.
זאב שטח: זאת אומרת, שני אנשים מזהים.
זאב שטח: אם במשרד הפנים הם רוצים להקל עכשיו את שיטות הזיהוי ושזה יהיה במקום עשרים דקות, דקות – אהלן וסהלן.
זאב שטח: אני בעד.
זאב שטח: אבל אני אומר שאני לא רוצה להחליף את משרד הפנים.
זאב שטח: אני אומר שתשתמשו במשרד הפנים ואם כואב לכם שבגלל זה שאני מעמיד לא תשלמו לי את הכסף הזה ותשלמו רק שקל אחד, בואו נדבר על זה.
זאב שטח: אני לא נגד דיבורים.
זאב שטח: בואו נדבר, נראה מה רושמים שם, תשתמשו בגורם המאשר, אל תחליפו אותי.
זאב שטח: אתם יודעים, אתם עושים לי שירות מצוין.
זאב שטח: כל שנה אתם קופצים ואומרים שהמדינה תקים ואז הפרוייקטים שיושבים כאן בחדר אומרים שנחכה שייגמר הדיון, לא נעשה את הפרוייקט ואז אתם אומרים שיש כשל שוק.
זאב שטח: איציק כהן בזמנו היה אומר לכולם שהוא יהיה הגורם המאשר ואז כולם היו אומרים שיחכו לאיציק כהן, עד שיום אחד נשבר להם ואמרו שלא מחכים יותר לאיציק כהן אלא עושים עם קומסיין.
זאב שטח: משרד הביטחון עשה אתנו.
זאב שטח: אחר כך ניירות ערך גם כן אמרו שלא יחכו.
זאב שטח: עכשיו משרד המשפטים משחק לידיי, כי אם היה גורם מאשר פרטי שחשב להקים, עכשיו הוא לא יקים.
זאב שטח: אתה כל שנה משחק לידיי ומשאיר אותי לבד בשוק כי כולם אומרים שיחכו לדיונים, אולי המדינה תהיה וכולי.
זאב שטח: שבע שנים אתם כבר אומרים אולי המדינה תקים ואף אחד לא מבין איך אני מצליח לעצור את זה.
זאב שטח: שבע שנים אתם פשוט חונקים את השוק.
זאב שטח: תגידו כבר שלא תעשו את זה והמדינה לא תיכנס לזה ותראה שיקומו עוד גורמים פרטיים.
מאיר שטרית: עמית, אני רוצה להבין.
מאיר שטרית: ההצעה שהועלתה על ידי גדי אהרוני להגביל את החתימה האלקטרונית שהיא תיעשה בתעודת הזהות רק לפעולות מול הממשלה ולא לנושא העסקי.
מאיר שטרית: אתה אמרת שהממשלה מסכימה לזה.
עמית אשכנזי: לא, לא לנושא העסקי במובן שהיא לא תנפיק את התעודות שלא בהקשר הפרטי.
עמית אשכנזי: אנחנו אומרים את הדבר הבא: אם האזרח משלם אגרה כדי לקבל תעודת זהות חכמה והממשלה נותנת לו על זה תעודה אלקטרונית, חתימה אלקטרונית מאושרת, אין שום סיבה שכאשר הוא ירצה להשתמש באותו הדבר בדיוק שהוא שילם עליו אגרה מול קופת חולים או מול הבנק, אנחנו עכשיו נשלח אותו לקומסיין.
מאיר שטרית: אז אתה לא מקבל את ההצעה.
עמית אשכנזי: לא מקבל.
עמית אשכנזי: זאת הסיבה.
מאיר שטרית: קודם אמרת שכן.
עמית אשכנזי: אמרנו שאנחנו מסכימים לגמרי עם התיאור.
עמית אשכנזי: אנחנו רואים את התמונה יותר עשירה.
עמית אשכנזי: לדעתנו, כמו שדני דולב הציג את זה, ברגע שתהיה תעודת זהות חכמה ואנשים יבינו, זאת לא תהיה נחלת החדר הזה ואולי עוד כמה, מהי חתימה אלקטרונית מאושרת.
עמית אשכנזי: זה יעורר את הביקוש ואת השימוש בזה ומחר בבוקר זה יהיה על האייפונים ואייפונים לא מוסדרים בחוק הזה.
עמית אשכנזי: אייפונים אפשר להנפיק עם קומסיין ועם מי שרוצים, כל החברים שיושבים כאן.
עמית אשכנזי: אנחנו בסך הכל מדברים על הדבר שיפרוץ את הדרך ומה זה הדבר שיפרוץ את הדרך?
עמית אשכנזי: תעודת הזהות החכמה.
עמית אשכנזי: אני לא חושב שהממשלה ברצינות ובכנות, בלי לזלזל במילימטר בקומסיין, צריכה בתחום הזה להגיע להבנות, להגיע להסכמות, להתנהל עם קומסיין.
מאיר שטרית: אתה מלאים את השוק.
מאיר שטרית: אתה לא יכול להלאים את השוק.
מאיר שטרית: אתה לא יכול לבוא ולחסל את הסקטור העסקי.
מאיר שטרית: הממשלה יכולה מחר להקים תחנות דלק ולסגור את הקיימות.
מאיר שטרית: אתה יכול מחר להקים בנקים ולסגור את הבנקים.
מאיר שטרית: אנחנו לא רוצים לסגור ולפגוע בסקטור העסקי.
מאיר שטרית: עם כל הכבוד לממשלה, זאת לא הייתה כוונת החוק המקורי ואיש לא מתכוון לזה.
מאיר שטרית: אני אומר לכם שאם הכוונה שלכם לחסל את השוק הזה, זה לא יהיה.
מאיר שטרית: שיהיה לכם ברור.
מאיר שטרית: זה לא יהיה.
עמית אשכנזי: אני רוצה להצהיר כאן בצורה הכי מוסמכת שלאף אחד אין שום כוונה לחסל את הסקטור הזה.
מאיר שטרית: אתה קודם אמרת שאתה מוכן להגביל את העניין על פי הצעתו של גדי אהרוני שהאזרח יפעל מול הממשלה.
מאיר שטרית: לא בתחום העסקי.
מאיר שטרית: זה גם על פי הצעתו של פרופסור דולב.
עמית אשכנזי: פרופסור דולב אמר משהו אחר.
עמית אשכנזי: הוא אמר שכאשר אתה רוצה לדעת מהתעודה האלקטרונית האם פלוני הוא מורשה חתימה בארגון, האם הוא עורך דין, האם הוא רופא, זה ברור לנו כשמש שמשרד הפנים לא יתעסק בזה.
עמית אשכנזי: אם מישהו רוצה לדעת אם מי שמתקשר מולו הוא עורך דין, מורשה חתימה, סמנכ"ל כספים, כל הדברים האלה, אף אחד לא יכתוב את זה בתעודת הזהות וממילא זאת לא בעיה.
מאיר שטרית: מאחר שפרופסור דולב עדיין בחיים, אני יכול לשאול אותו.
דני דולב: אני אומר שכאשר אני חותם כאדם פרטי, אותה תעודת זהות שלי צריכה להיות טובה לאותו דבר גם כאשר אני חותם עם אדם פרטי אחר.
דני דולב: מה שאנחנו צריכים להבטיח כי בהרבה מקרים מה שאני מקבל מולי זאת חתימה של בעל תפקיד.
דני דולב: זה המקום של השוק העסקי וזה המקום שיכול להיות.
עמית אשכנזי: עם זה אנחנו מאה אחוזים מסכימים.
דני דולב: כל פקיד בנק חייב לחתום לי כפקיד בנק כדי שזה יהיה קביל גם כאשר פקיד הבנק הזה עף אחרי שבוע.
גדי אהרוני: עמית, אתה מוכן לכתוב את זה?
גדי אהרוני: אתה מוכן לכתוב שבעולם התאגידי בעלי תפקידים לא יכולים להשתמש בכרטיס האזרחי שלהם?
גדי אהרוני: אם אתה כותב את זה, גם אני וגם זאב מרוצים.
מאיר שטרית: אתה מבין את הנושא היטב והיית גם חבר הוועדה.
מאיר שטרית: אני רוצה שתפרט לאנשים שפחות מבינים את זה.
דני דולב: הייתי גם בוועדה של עמית וגם בוועדה של נתן.
נתן הרשקוביץ: רק שכרגע יש לנו חילוקי דעות.
דני דולב: אין בעיה.
דני דולב: אני רק אומר מה תפיסת העולם שלי.
דני דולב: תפיסת העולם שלי, דווקא אם ניתן את הדוגמה של נתן כי יש חילוקי דעות בינינו.
מאיר שטרית: אני מבקש שתפרט, כיוון שאלוהים נמצא בפרטים הקטנים.
מאיר שטרית: אתה אומר שאזרח אמור להשתמש בתעודת הזהות שלו מול אדם פרטי, אבל לא במסגרת תפקידו.
מאיר שטרית: זה בעצם מה שאתה אומר.
דני דולב: שאני חותם גם מול הבנק כאדם פרטי, אני חותם עם תעודת הזהות שלו.
דני דולב: כאשר אני חותם כבעל תפקיד, צריכה להיות לי חתימה.
מאיר שטרית: מה זה בעל תפקיד?
דני דולב: הפקיד שחותם.
דני דולב: כאשר אני חותם כפרופסור או אני חותם כרופא.
דני דולב: כאשר רופא נותן אישור מחלה, הוא צריך לאשר כרופא.
מאיר שטרית: הוא לא יכול להשתמש בתעודת הזהות שלו.
דני דולב: כי אז הוא פרט.
מאיר שטרית: הוא מציע שרופא לא ישתמש בתעודת הזהות שלו.
דני דולב: התשובה היא שזה לא מספיק, כי כאשר הוא חותם לי כרופא, הוא לא חותם בניגוד לפרסומת הזאת.
דני דולב: כאשר אני קונה רכב מרופא, אני רוצה אותו כפרט ולא כרופא.
מאיר שטרית: אני מבין את זה.
מאיר שטרית: אני רוצה את השורה התחתונה.
מאיר שטרית: כרופא, כאשר הוא חותם על מסמך רפואי, הוא לא יכול לחתום עם תעודת הזהות שלו.
דני דולב: בדיוק.
מאיר שטרית: אותו הדבר עורך דין.
דני דולב: הוא צריך לחתום עם תעודה שמונפקת לו.
מאיר שטרית: אותו דבר עורך דין?
דני דולב: אמת.
דני דולב: איך אני יודע שהוא עורך דין?
דני דולב: מבחינתי כפרט, לפחות תמונת העולם שלי, וכאן אם המחוקק יאמר שאפשר להחריג את זה, יחריג את זה, אבל כאשר מישהו חותם לי כבעל תפקיד, צריכה להיות חתימה שלו כבעל התפקיד ואותו ארגון או גוף שאליו הוא שייך, הוא הגוף שיוציא את התעודות האלה ושם השוק המסחרי האמיתי.
מאיר שטרית: ואם זה פקיד של קופת חולים?
דני דולב: גם אם זה פקיד של קופת חולים.
דני דולב: אם אחר כך אני אצטרך עם התעודה שלו לעבור לבית המרקחת ובית המרקחת ישאל מי הוא פלוני אלמוני.
מאיר שטרית: סליחה על השאלות המפורטות, אבל מעניין אותי.
מאיר שטרית: אם זה עובד של בית חולים?
דני דולב: אם זה עובד, עובד לא חותם לי על שום דבר אלא אם כן הוא מייצג את בית החולים.
דני דולב: אם הוא מייצג את בית החולים, התעודה שלו צריכה להיות תעודה של בית החולים.
קריאה: התעודה שקובעת את הסמכות שלו.
מאיר שטרית: מה עם פקידי מס?
דני דולב: אדוני, אני כן רוצה שיחתום לי כמשרד האוצר כי מחר הוא לא יהיה שם ויבוא פקיד אחר.
עמית אשכנזי: עובדי ציבור כתבנו כבר.
עמית אשכנזי: זה כתוב היום בטקסט שההנפקה של תעודות אלקטרוניות לעובדי ציבור הם באחריות הממשלה, לפי התיקון הזה.
דני דולב: אבל זה התפקיד.
דני דולב: אתה מנפיק לו גם כתפקיד שאלה שני דברים שונים.
דני דולב: כאשר אני כאזרח פונה לבעל תפקיד, חשוב לי בעל התפקיד.
איתן מלמד: אני ממשרד הבריאות, מתחום מערכות מידע.
איתן מלמד: הייתי רוצה לעשות הבחנה בין ההסתכלות על האזרח לבין ההסתכלות על בעל תפקיד.
איתן מלמד: אני חושב שאזרח, כאשר הוא מקבל תעודה, הוא צריך שבאמצעות התעודה הזאת הוא יוכל להתייחס לא רק לממשל זמין של המדינה, אלא אם הוא בא לבית חולים של קופת חולים כללית ומתבקש לחתום על הסכמה לניתוח ועל מה שאנחנו קוראים חוק החולה הנוטה למות, הוא יוציא את התעודה שהמדינה נתנה לו ויחתום, לאו דווקא מול ממשל זמין.
איתן מלמד: אם הוא רוצה להעביר או לקבל מידע רפואי שלו ממאגרי מידע של איזשהו בית חולים, הוא יזדהה כאזרח עם התעודה שהמדינה נתנה לו.
איתן מלמד: אני לא נכנס כרגע להבחנה איזה סוג היתר מחייב תעודה מאושרת ומאובטחת.
איתן מלמד: אם המדינה נתנה לו תעודה אלקטרונית לצורך העניין, הוא צריך להזדהות מול כל מקום שמוודאים שזה האזרח.
איתן מלמד: אם הוא צריך לחתום שלקראת מותו הוא רוצה שינתקו אותו מהמכונות, זאת תהיה התעודה באמצעותה הוא יזדהה.
איתן מלמד: לגבי הרופא.
איתן מלמד: אני בעד הגישה שאומרת שבעל תפקיד הוא בעל תפקיד.
איתן מלמד: זאת אומרת, אם רופא חותם על מרשם, אני רוצה להיות בטוח שבבית מרקחת יודעים בוודאות שמי שחתם שם זה רופא ולא אזרח מסוים כי העובדה שהוא פעם אחת קיבל תעודה של רופא, מחר אפשר לקחת לו את התעודה או להתלות אותה.
איתן מלמד: זאת אומרת, התעודה שלו צריכה לייצג את הסטטוס שלו בכל רגע נתון ולכן צריכה להיות הבחנה בין התעודה של אזרח, בין מה מותר לעשות לאזרח, לבין התעודה של בעל תפקיד.
איתן מלמד: אני שומע שלשכת עורכי הדין דאגה לעורכי הדין שלה, אני חושב ש-23 אלף רופאים פעילים במדינה צריכים לקבל את אותו היתר.
איתן מלמד: להיכנס לעניין איזה מין סוג חיקוק מחייב חתימה מאושרת או מאובטחת, אני חושב שזה לא נכון.
איתן מלמד: ברגע שנתתי לרופא את התעודה ברמה הכי גבוהה, הוא יחתום על הדברים גם אם זה מרשם וגם אם זאת הוראה לאחות להפוך אותו פעמיים ביום.
ירון דנקמפ: עלתה נקודה מהותית לגבי הנושא של מה דורש חתימה מאובטחת ומה דורש חתימה מאושרת.
ירון דנקמפ: בעולם הרפואי בו אנחנו חיים – אם אלה בתי חולים או קהילה – יש הרבה מאוד הוראות שנכון להיום על פי חוק זה צריך להתבצע כחתימה מאושרת אבל אנחנו לא מצליחים כל כך לעמוד בזה.
ירון דנקמפ: לכן אם הדבר הזה יוגדר כחתימה מאובטחת ולא מאושרת, דבר לא ייפגע ונוכל לעשות הרבה יותר ממה שאנחנו עושים כי היום לא ניתן לעמוד בגזרה הזאת.
מיכאל דור: לרופאים.
מיכאל דור: לא לאזרחים.
ירון דנקמפ: נכון, לרופאים.
ירון דנקמפ: נאמר כאן קודם שצריך להפריד בין אותם הדברים והתהליכים בהם נדרשת החתימה המאושרת לבין כאלה שאפשר להסתפק בחתימה המאובטחת.