GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי אופר: אני יכול להגיד לכבודו שפרופסור, אם הוא מחליט והאוניברסיטה מסכימה, להעביר את כל הידע לבוסטון, שכל מה שיתקבל פה זה רק התמלוגים, שלפעמים זה הרבה כסף, שזה עוזר למחקר אבל לא תעשייה, לא אלפי עובדים – כלום.
אלי אופר: זה פיקס, חוקי.
אלי אופר: לא רק זאת, אף אחד לא שולט על זה וגם אף אחד לא יודע מה קורה.
אלי אופר: זאת אומרת: הנישה כאן היא עצומה.
אלי אופר: גם פה יש את האיזון מה צריך, איך מודדים יזמות של פרופסור.
אלי אופר: אני אומר פרופסור – באופן כללי לחוקרים באקדמיה, איך לעודד אותו כי אחרת הוא יגיד: למה לי, אני יכול להמשיך לעבוד.
אלי אופר: איך האוניברסיטה צריכה להיות מתוגמלת ואיך המדינה.
אלי אופר: זו משוואה מאוד מורכבת.
אלי אופר: אז אני חושב שאנחנו מצאנו איזשהו איזון, הוא לא פרפקט, בין התועלת למדינה והתועלת ליזם ואיך למשוך משקיעים, זו נקודה מאוד מרכזית.
מאיר שטרית: אני מודע למדען הראשי על הסקירה המאלפת שנתן על העבודה שלו.
מאיר שטרית: אני מעביר את רשות הדיבור לאחד הדוברים שצריך לצאת מוקדם וביקש לדבר לא בתורו.
מאיר שטרית: זה אהרון מנקוביץ, יושב ראש קרנות הון סיכון.
מאיר שטרית: בבקשה, יש לך חמש דקות.
אהרון מנקוביץ: יושב ראש איגוד תעשיות היי-טק, לא הון סיכון.
שלמה וקס: השם גנוב, אבל לא חשוב.
לוקה ברקוביץ: הוא אמר את האמת, את השם הנכון.