GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מנחם יערי: קודם אני רוצה להודות לך על כך שהואלת ליזום חקיקה בכנסת, שתאפשר את הפעילות הזו בצורה רשמית, מלאה, פטורה מאילוצים, כגון עמידה במכרז.
מנחם יערי: לא יעלה על הדעת שכל פעם שמבקשים ייעוץ מהאקדמיה, היא תרוץ למכרז.
מאיר שטרית: זו טיפשות בירוקרטית של הממשלה.
מאיר שטרית: אין שום צורך בזה.
מאיר שטרית: על פי החוק הקיים, כל חברה ממשלתית פטורה ממכרז באישור החשב הכללי.
מאיר שטרית: עכשיו ניתן לפטור ממכרז את האקדמיה וכל חברה ממשלתית אחרת.
מאיר שטרית: היה חשב כללי שהשתגע, ואמר שכל דבר יעבור מכרז.
מאיר שטרית: המדינה שמקימה חברה שתעשה עבודה עבורה צריכה להתחרות במכרז מול חברה אחרת.
מאיר שטרית: זה מטומטם לגמרי.
מאיר שטרית: לא לזה התכוון המחוקק.
מאיר שטרית: אני נאבקתי בזה כאשר הייתי שר השיכון ושר הפנים.
מאיר שטרית: המדינה מקימה מכשירים שישרתו אותה, והיא לא צריכה להעמיד אותם בתחרות מול מישהו אחר.
מאיר שטרית: כאשר האקדמיה למדעים או חברה ממשלתית אחרת רוצה לעשות עבודה, היא חייבת במכרז כדי לבחור מי שיעשה את העבודה.
מאיר שטרית: היא לא חייבת בעצמה לעמוד במכרז.
מאיר שטרית: מישהו מפרש את החוק בצורה מטומטמת, לטעמי.
מאיר שטרית: השרים האחראים חסרי אונים לשנות את זה, ולכן זה נשאר באותו מצב.
מאיר שטרית: אם הייתי שר אוצר עוד 10 דקות, הייתי פותר את זה.
מאיר שטרית: צריך לשנות תקנה.
מאיר שטרית: צריך לבטל את המילים: "באישור החשב הכללי".
מנחם יערי: טוב.
מנחם יערי: נארגן לך 10 דקות.
מנחם יערי: אני רק אתמול קראתי בעיתון, שאחד ממשרדי הממשלה ביקש לבדוק סוגיה מדעית מובהקת, יכול היה לפנות לאקדמיה למדעים ולקבל ועדת בדיקה ברמה הכי גבוהה, שחבריה עושים את מלאכתם בהתנדבות, ובמקום זה הוא הלך לחברת ייעוץ בינלאומית ושילם הון תועפות.
מנחם יערי: אני אומר לכם, שכל מה שהוא קיבל זו מצגת יפה.
מאיר שטרית: מי זה?
מנחם יערי: המשרד לאיכות הסביבה.
מאיר שטרית: מותר להגיד את זה.
מאיר שטרית: למה הוא לא פנה באמת לאקדמיה למדעים?
מנחם יערי: אני שואל אותך, אדוני.
מאיר שטרית: אני הייתי פונה אליו ושואל, למה הוא מבזבז את כספי המדינה.
נירה למאעי-רכלבסקי: הם פנו למקינזי, כי הוא מוביל פעילות עולמית בעניין.
מאיר שטרית: אבל מה הקשר בין מקינזי לאיכות הסביבה?
נירה למאעי-רכלבסקי: לא, לא.
מנחם יערי: מקינזי באים ובמשך 4 ימים עושים מצגת ויודעים נהדר את המצב.
מנחם יערי: לאקדמיה יש פעילות מתמשכת בנושא הזה.
מאיר שטרית: אני בטוח שמקינזי פנה אליכם, קיבלו את המידע ובנו מצגת.
מנחם יערי: זה יותר מדי לדרוש מהם.
מנחם יערי: מה פתאום לדרוש מהם לפנות למי שבאמת יודע?
מנחם יערי: זה מוגזם.
מנחם יערי: לאקדמיה יש פעילות מתמשכת בנושאי איכות סביבה.
מנחם יערי: זה נקרא מאר"ג - מערך אקולוגי רב גורמי.
מנחם יערי: אפשר היה לפנות לאקדמיה בנושא הזה.
מנחם יערי: האקדמיה מאוד הגבירה את הפעילות מהסוג הזה.
מנחם יערי: אני רוצה לתת שתיים-שלוש דוגמאות, כאשר הדוגמא העיקרית היא הפעילות של האקדמיה בנושא מחקר בחינוך.
מנחם יערי: ד"ר אביטל דרמון מרכזת את הפעילות הזו.
מנחם יערי: הייתי מבקש, שהיא תספר לנו על זה בקצרה.
מנחם יערי: הדוח האחרון שהאקדמיה הגישה במסגרת הפעילות הזו, זה הדוח על המחקר הביו-רפואי בישראל.
מנחם יערי: יושב כאן איתנו פרופ' אלכס קינן, שהיה סגן יו"ר הוועדה שהכינה את הדוח הזה.
מנחם יערי: יו"ר הוועדה היתה סגנית הנשיא של האקדמיה, פרופ' רות ארנון.
מנחם יערי: הדוח הזה התקבל ברצינות רבה על ידי גופים שונים במדינת ישראל.
מנחם יערי: לאחרונה, היה דיון עם מנכ"ל האוצר על אפשרות יישום המלצות הדוח הזה.
מנחם יערי: זו דוגמא לפעילות של האקדמיה, שמביאה בעקבותיה התעוררות בצד של מקבלי ההחלטות.
מנחם יערי: דוגמא נוספת שלקוחה מהקצה השני של הספקטרום, היא הדוח של האקדמיה על פרויקט של הממשלה "מרווחה לעבודה" – תוכנית ויסקוניסין.
מנחם יערי: הדוח הזה זכה לשבחים רבים, אבל מאז הוא מעלה אבק, כמו דוחות אחרים.
מנחם יערי: זאת עוד דוגמא לנושא מתחום אחר לגמרי, שאקדמיה באמצעות ועדת מומחים בדקה לעומקו והגישה דוח למקבלי ההחלטות.
מנחם יערי: לטעמי, זה דוח מאוד אחראי עם המלצות מאוד ברורות.
מנחם יערי: דוגמא נוספת, היא מצבם של מדעי הרוח.
מנחם יערי: היום זה באופנה לבכות את מצבם של מדעי הרוח במערכת ההשכלה הגבוהה בישראל.
מנחם יערי: האקדמיה בדקה את מצבם של מדעי הרוח, קיימה ועדת מומחים על הנושא הזה, המומחים כולם היו דיקנים לשעבר של הפקולטות למדעי הרוח השונות, לא רק מהאוניברסיטה העברית, כאשר המסקנות שלהם הסתכמו בדוח שהוגש למקבלי החלטות, למעוצה להשכלה גבוהה ולות"ת.
מנחם יערי: אני רוצה לציין, שכבר יש התחלה של היענות למסקנות האלה בדמות הקמת קרן למדעי הרוח, שות"ת הקימה עם קרן פילנתרופית פרטית, "קרן רוטשילד".
מנחם יערי: אלה שלוש דוגמאות.
מנחם יערי: את הדוגמא הרביעית, המעורבות של האקדמיה בנושא מחקר בחינוך כשירות למערכת החינוך ולעושים במלאכת החינוך במדינת ישראל, ד"ר דרמון תציג.
מנחם יערי: אנחנו ביקשנו למסד את הפעילות הזו בזרוע העצמאית של האקדמיה, ולכך נעתר יו"ר הוועדה להביא לידי חקיקה מתאימה בכנסת.
מנחם יערי: זה לא סיפור חיובי בלבד.
מנחם יערי: יש פה אילוצים תקציביים קשים שאנחנו מתקשים להתמודד איתם.
מנחם יערי: האחד הדברים העיקריים שנדרשים כדי למסד את הפעילות הזו של האקדמיה, הוא מסד נתונים סביר על מחקר בסיסי בישראל.
מנחם יערי: אני כבר 5 שנים בתפקיד.
מנחם יערי: עבדי מול 11 שרי מדע.
מאיר שטרית: תוחלת החיים של שרי מדע היא קצרה.
עודד אברמסקי: עבדת מולם או עמדת מולם?
מנחם יערי: גם וגם.
מנחם יערי: יש לי טענות על אורך החיים בתפקיד.
מנחם יערי: רבים מהם התחייבו לדאוג לכך שהאקדמיה אכן תצויד במשאבים, שיאפשרו לה לכונן מסד נתונים סביר, יעל ושימושי על מחקר בסיסי-מדעי בישראל, והדבר לא נעשה עד היום הזה.
מנחם יערי: זו דוגמא לאילוצים שבמסגרתם אנחנו עובדים.
מאיר שטרית: אני מבין, שהאקדמיה איננה רשאית להחליט שהיא לוקחת מתוך תקציבי המחקר כסף ולעשות עם זה את מסד הנתונים.
מנחם יערי: לא רק שהיא לא רשאית, אלא כשהקרן הלאומית למדע התבגרה האקדמיה דאגה להפריד אותה וליצור עמותה נפרדת.
מנחם יערי: אמנם היום עבדך הנאמן יושב בראש מועצת הקרן, אבל מעבר לזה הקרן היא יחידה עצמאית.
מאיר שטרית: אם אני הייתי מדען, הייתי מגיש הצעת מחקר לאקדמיה להקים בסיס נתונים.
מנחם יערי: זו לא בדיוק הצעת מחקר.
מנחם יערי: יש עוד כמה נושאים שעליהם הייתי רוצה לדבר: קשרים עם גופים מקבילים בחו"ל ופרסומי האקדמיה.
מנחם יערי: אני אפסח על אלה, כי הזמן רץ.
מנחם יערי: אני אדבר על תקציב האקדמיה.
מנחם יערי: היום תקציב האקדמיה הוא 17,000,000 שקלים לשנה, כאשר מחצית הוא מתקציב המדינה.
מנחם יערי: כלומר, יש הוראה נפרדת בתקציב המדינה על 8,800,000 שקלים שהם ההקצבה לאקדמיה.
מנחם יערי: כל השאר הם כספים שהאקדמיה מגייסת לצורך קיום הפעילויות שהצגתי.
מנחם יערי: מי שהוא לקוח של הפעילויות האלה הוא שמכסה את החלק הזה של התקציב.
מנחם יערי: מבחינת כוח אדם, האקדמיה הוא גוף קטן מאוד.
מנחם יערי: היום 23 תקנים מאוישים.
מנחם יערי: כלומר, עם מצבת כוח אדם מצומצמת אנחנו מצליחים לקיים את כל הפעילות שכרגע סקרתי.
מאיר שטרית: מנכ"ל האקדמיה, בבקשה.
מאיר צדוק: אני רוצה לדבר על מתכונת הפעילות.
מאיר צדוק: אחד הדברים שהזכיר פרופ' יערי בסוף, הוא שהיקף התמיכה הממשלתית הוא כ-2,000,000 שקלים.
מאיר צדוק: אני רוצה להסביר, איך מתכונת הפעילות לאורך שנים היתה מתכונת הפעילות של האקדמיה.
מאיר צדוק: כוחה של האקדמיה נובע מדבר אחד פשוט - מוניטין של חברי האקדמיה.
מאיר צדוק: לא קרה אפילו פעם אחת שכאשר אני פניתי בשם האקדמיה למישהו מהקהילה המדעית לבצע פעילות ייעוץ לממשלה בהתנדבות והוא סרב.
מאיר צדוק: ללא ספק זה הכוח העיקרי.
מאיר צדוק: אני באתי מות"ת, והייתי רגיל תמיד לעבוד עם תקציבים גדולים.
מאיר צדוק: מהי תכונת הפעילות?
מאיר צדוק: לדעתי, היא מאוד ייחודית לאקדמיה למדעים.
מאיר צדוק: האקדמיה מזהה מטרה בעלת חשיבות לאומית-ציבורית, ועובדת עליה במשך תקופה ארוכה.
מאיר צדוק: יש מעט מאוד אנשים שהקימו ארגונים במדינת ישראל.
מאיר צדוק: להקים גוף בתוך המערכות האלה זה מאוד מסובך.
מאיר צדוק: הדבר הראשון שזוהה, היה הצורך בהקמת קרן לאומית למדע.
מאיר צדוק: במהלך תקופה של 10 שנים הקרן הלאומית למדע היתה חלק אינטגראלי של האקדמיה.
מאיר צדוק: אנחנו כמו אם פונדקאית.
מאיר צדוק: אנחנו מקבלים את הרעיון, דואגים שהוא יקום וכאשר אנחנו חושבים שהילד גדול אנחנו מוציאים אותו לאור.
מאיר צדוק: אותו דבר קרה עם המועצה הלאומית למחקר ופיתוח.
מאיר צדוק: עד לפני שנתיים היא היתה גם חלק מתוך התקציב של האקדמיה.
מאיר צדוק: היום המועצה יצאה לאור ושומעים אותה טוב מאוד וחזק מאוד, וזה מאוד מעודד.
מאיר צדוק: חלק מתקציב האקדמיה היום, כ-9,000,000 שקלים, בא ממקורות חוץ.
מאיר צדוק: כל תקציב האקדמיה הוא כ-2,000,000 שקלים והציפיות הן מאוד גדולות.
מאיר צדוק: מי שקורא את הדוחות שנכתבו עלינו, חושב מי יודע כמה כסף יש שם.
מאיר צדוק: באמת אין.
מאיר צדוק: כל התקציב של הוועדה לבדיקת המצב הביו-רפואי בא מתרומות ולא ממקורות ציבוריים.
מאיר צדוק: זה אבסורד.
נפתלי ארנון: ב-10 שנים האחרונות תקציב האקדמיה נמצא במקום לא ברור.
מאיר שטרית: כאשר הממשלה מבקשת לעשות מחקר בתחום מסוים, אתם לא אמורים לדרוש ממנה לשלם עבור זה?
מנחם יערי: את המחקר הביו-רפואי הממשלה לא ביקשה.
נפתלי ארנון: חלק מן המחקרים הם יוזמות שלנו.
מאיר שטרית: האם הממשלה ביקשה פעם משהו?
מנחם יערי: כן, ויסקונסין.
מאיר שטרית: האם על זה היא שילמה?
מנחם יערי: כן
זאב אלקין: זה אחד משניים, או שהממשלה משלמת או שהיא מיישמת.
מאיר שטרית: הפעם היא משלמת ולא מיישמת.
נפתלי ארנון: המהלך הבא, שאני מקווה שהוא יקרה, הוא השינוי בחוק.
נפתלי ארנון: ללא ספק, המודל שלנגד עיננו הוא האקדמיה הלאומית למדעית בארצות הברית.
נפתלי ארנון: שם מתייחסים לאקדמיה בכל הכבוד, והיא מוציאה דוחות החל מתחומי חינוך וגמור בפסולת גרעינית.
מאיר שטרית: ביוזמתה?
נפתלי ארנון: ביוזמת הגופים המזמינים.
נפתלי ארנון: זו אטרקציה משולבת.
מאיר שטרית: מה קורה אצלנו?
מאיר שטרית: האם הממשלה הזמינה עוד משהו פרט לויסקונסין?
מנחם יערי: היתה בקשה בתחום של ביו-טרור.
נירה למאעי-רכלבסקי: חוקקו חוק על זה.
מנחם יערי: זה נושא שהזמינה המועצה לביטחון לאומי.
מנחם יערי: המועצה פנתה לאקדמיה, ושילמה על ידי כך שהעמידה רכז ברמה מאוד גבוהה.
נפתלי ארנון: אני זוכר שבעבר פרס ביקש לבדוק אוניברסיטה בשפה האנגלית.
נפתלי ארנון: היו עוד כמה בקשות, כמו בקשה של משרד הבריאות, אבל לא היו הרבה.
מאיר שטרית: למשרדי ממשלה יש תקציבי מחקר, שמבוזבזים על שטויות.
מאיר שטרית: בזמנו משרד האוצר ניסה לטפל בזה.
מאיר שטרית: אני עקבתי ובדקתי, מה עושים עם תקציבי המחקר של הממשלה.
מאיר שטרית: הם מחפשים מתחת לשולחן איפה לתת את תקציבי המחקר, לכל מיני עמותות ושטויות.
מאיר שטרית: מה חסר לנו, שהממשלה תשתמש בגוף שהיא הקימה, שהיא מתקצבת אותו, שהוא יעיל, שהוא מתנדב, שכולל אנשים באיכות מאוד גבוהה?
מאיר שטרית: למה לא משתמשים בזה?
אברהם מיכאלי: כל אחד רוצה קופה קטנה אצלו.
מאיר שטרית: אבל זה קופה שלו.
מאיר שטרית: הוא יכול לבקש משהו בתחום המשרד שלו.
מנחם יערי: זה לא צריך להיאמר כאן.
מנחם יערי: זה צריך להיאמר בפורומים אחרים.
מאיר שטרית: אני אומר את זה.
מאיר שטרית: השאלה היא, האם יש משהו חסר כדי להביא לכך שתהיה מודעות יותר גבוהה של משרדי ממשלה, שיש להם אפשרות כזו?
מאיר שטרית: אני בכלל לא בטוח שהם מודעים שיש להם אפשרות כזו.
מאיר שטרית: אני מודה שגם אני לא הייתי מודע לכך.
מאיר שטרית: אני לא הכרתי את האקדמיה למדעים.
מאיר שטרית: עכשיו זכיתי להכיר את הגופים המדעיים בארץ.
מאיר שטרית: בתור שר בממשלה לא היה לי מושג ירוק מה היא עושה ולמה היא קיימת.
מאיר שטרית: כשר אוצר לשעבר אני יכול לומר לך, שאנשי אגף התקציבים לא תמיד שמחים לממן כל מיני גופים, שהם לא מבינים למה צריך אותם.
מאיר שטרית: צריך ליצור מודעות יותר גבוהה בממשלה, כדי שידעו להשתמש בגוף הזה.
מאיר שטרית: אני חושב שזה פוטנציאל בלתי מנוצל שקיים ממילא.
מאיר שטרית: זה גם היה מגדיל את תקציבה של האקדמיה.
מאיר שטרית: אם הממשלה היתה מודעת ומבקשת להזמין מחקרים רלוונטיים לתחומים שהממשלה עוסקת בהם ומשלמת עליהם, לאקדמיה היו הכנסות יותר גדולות.
מאיר שטרית: לכן, אם אתם יודעים על סיבה כלשהי, תגידו לי.
מאיר שטרית: אולי ננסה לעזור ולעשות משהו.
חזי דיין: יש במשרדים הממשלתיים מדענים ראשיים.
חזי דיין: אתה קיימת ישיבה עם המדענים הראשיים.
חזי דיין: המולמו"פ מעורב בגוף הזה של המדענים הראשיים, בין השאר על מנת לזהות את הנושאים ולהגיע לאיזשהו קונצנזוס וחלוקה.
מאיר שטרית: אבל בפועל הם לא מזמינים.
מנחם יערי: אני מוכרח להגיד, כי היוזמה למחקר יישומי בחינוך היא בין השאר ביוזמת משרד החינוך.
נפתלי ארנון: אני רוצה לומר, שלא כל פעולה קורמת עור וגידים כגוף, כמסגרת ארגונית כמו המולמו"פ.
נפתלי ארנון: ישנה פעילות של "תלם", שפרופ' זיו הוביל אותה, שהיא פעילות התנדבותית, שעד היום הצליחה להשיג תקציב כולל של 2 מיליארד שקלים לתמיכה בכל תחומי תשתיות לאומיות למדע.
נפתלי ארנון: הדבר הבולט ביותר, הוא התחום של הננו-טכנולוגיה, שנעשה ביוזמה של האקדמיה.
נפתלי ארנון: אותי משמח לראות מערכת ממשלתית שעובדת בלי מנגנון.
נפתלי ארנון: זה דבר ייחודי.
נפתלי ארנון: פרופ' זיו מוביל את כל העניין, כאשר את כל הכסף מארגנים בצורה וולונטרית על ידי השותפים.
נפתלי ארנון: זה מנגנון יפה.
נפתלי ארנון: אם יש דבר יפה, צריך לבוא ולהזכיר אותו.
נפתלי ארנון: לדעתי, כל הפעילויות שאנו מונים כאן, הן פעילויות ייחודיות ושונות.
נפתלי ארנון: אני מקווה שהיום יש אווירה שונה במשרד האוצר.
נפתלי ארנון: זו פעם ראשונה שמנכ"ל האוצר וסגן הממונה על אגף תקציבים, ערן פולק, ורכז של ההשכלה גבוהה, נכחו בישיבה של פרופ' יערי בעת הצגת הדוח על ביו-רפואה.
נפתלי ארנון: אני מקווה, שזו התחלה של שיח חדש שבו יגלו אותנו.
נפתלי ארנון: אנחנו לשירות המערכת המדעית.
נפתלי ארנון: האקדמיה אחראית על קשרי החוץ המדעיים, הלא ממשלתיים.
נפתלי ארנון: משרד המדע אחראי על כל קשרי החוץ הממשלתיים, והאקדמיה מייצגת את ישראל בכל הגופים הבינלאומיים: איקסו ויאק.
נפתלי ארנון: יש ועדות לאומיות שישראל מיוצגת בהן.
נפתלי ארנון: אנחנו מייצגים את ישראל.
נפתלי ארנון: פרט לכך, האקדמיה גם מרכזת את הפעילות של מדעת גדול.
נפתלי ארנון: ישנה ועדה, שפרופ' דויטש ידווח עליה: ועדה לקרינת סינכרוטרון, וועדה לאנרגיות גבוהות.
נפתלי ארנון: כלומר, כל מה שקשור ברמה הלאומית של פעילות בינלאומית בקנה מידה גדול, זה באחריות המדעית של האקדמיה.
נפתלי ארנון: בנוסף, יש לנו משרד קטן בקהיר.
נפתלי ארנון: אם לא היתה האקדמיה למדעים ותמיכה של ות"ת, המשרד הזה היה נסגר.
נפתלי ארנון: יש ימים שזו הפעילות היחידה שיש בין שתי המדינות.
נפתלי ארנון: השגריר שלנו נמצא בתוך גטו ממש.
נפתלי ארנון: אף אחד לא מטלפן אליו משירות החוץ המצרי.
נפתלי ארנון: עדיין יש פה ושם זרימה כלשהי למרכז האקדמי בקהיר.
נפתלי ארנון: יש פעילות, יש ספרייה, באים סטודנטים ומרצים.
נפתלי ארנון: אנחנו שולחים לשם את פרופ' שמעון שמיר.
נפתלי ארנון: פרופ' גבי רוזנבאום ואשתו נמצאים שם ברגע זה ממש וממלאים תפקיד.
נפתלי ארנון: התפקיד העיקרי, בין היתר, הוא לא רק להוות בסיס, אלא להבטיח שלחוקרים מהקהילה המדעית-הישראלית, שרוצים לבצע פעילות בקהיר, יש מסגרת לוגיסטית שאנו מספקים.
נפתלי ארנון: פרט נשכח אחד, הוא שהאקדמיה מלאה תפקידים מרכזיים בכל מה שקשור בשעתו לרפיוזניקים.
נפתלי ארנון: האקדמיה היתה הראשונה שהקימה את המרכז האקדמי הישראלי בסין.
נפתלי ארנון: היא היתה הראשונה שנכחה שם במשך שנה וחצי, והביא לפתיחת היחסים הרשמיים במלואם.
נפתלי ארנון: כל הפעולות האלה נעשות בהיקף כספי קטן מאוד.
נפתלי ארנון: הדבר העיקרי שמפעיל אלה אנשים בזכותו של פרופ' יערי או פרופ' רות ארנון.
נפתלי ארנון: הקשרים המדעיים של האנשים שאנחנו עובדים איתם הם קשרים בינלאומיים במדע.
נפתלי ארנון: אם מחר פרופ' יערי מזדמן לבית הלבן, יש לו לפחות שתי דלתות שהוא יכול לדפוק עליהן ויתנו לו להיכנס ללא הודעה מוקדמת.
נפתלי ארנון: זה נכס, ואין לי ספק שאת הנכס הזה אנחנו לא מנצלים באופן מלא.
נפתלי ארנון: אני מקווה, שהיוזמה החדשה לשינוי החוק תביא לזה שהחקיקה תחייב יותר אינטראקציה איתנו.
נפתלי ארנון: אנחנו לשירות הקהילה המדעית.
נפתלי ארנון: זו פעם ראשונה שחצי מעובדי האקדמיה נמצאים פה, ואני מברך על זה.
נפתלי ארנון: יש מעט מאוד גופים שאתה יכול לומר עליהם שחצי מהעובדים נמצאים וזה לא ממלא אולמות.
נפתלי ארנון: תודה לכל הצוות.
מאיר שטרית: הדובר הבא הוא פרופ' משה דויטש, יו"ר הוועדה לקרינת הסינכרוטרון.
מאיר שטרית: תסביר לנו מה זה סינכרוטרון.
משה דויטש: אני מוכן לשאלה הזו מפורומים אחרים.
משה דויטש: אני שמח לראות שעשיתם הכנה טובה לזה.
משה דויטש: השולחן הזה הוא דגם מצוין לסינכרוטרון - משהו עגול שבתוכו רצים אלקטרונים.
משה דויטש: כאשר הם רצים מספיק מהר הם קולטים קרינה בתחום קרני הרנטגן.
משה דויטש: את הקרניים האלה מוציאים החוצה, ומשתמשים בהן למחקר מדעי.
משה דויטש: איזה מחקר מדעי?
משה דויטש: למשל, פרס הנובל האחרון שקיבלנו – ואני אומר "קיבלנו", כי אני מרגיש חלק מהסיפור – הוא בא ממחקר שכלי המחקר העיקרי שלו היה קרינת סינכרוטרון.
משה דויטש: גודל הסיכנרוטרון הוא לא כמו הגודל של השולחן הזה.
משה דויטש: הוא דבר הרבה יותר גדול, והעלות שלו היא הרבה יותר גבוהה – בין 300,000,000 דולר ועד ביליוני דולרים.
משה דויטש: תחזוקה שנתית עומדת על 50,000,000-60,000,000 דולר.
משה דויטש: זה לא מתקן, שאנו פה בארץ יכולים להחזיק אותו מתקציבי המחקר שמספיקים אולי לקיסמי שיניים.
משה דויטש: על כן, אנו עושים מה שעושים מדינות עניות בחומר ועשירות ברוח: אנחנו יוצאים החוצה למתקנים קיימים.
משה דויטש: המתקן שאני מדבר עליו בעיקר, הוא המתקן שנקרא E.S.R.F, שהוא המתקן המוביל היום בעולם בקרינת סינכרוטרון.
מאיר שטרית: איזו סוג קרינה יש בסינכרוטרון?
משה דויטש: קרינת רנטגן.
משה דויטש: קרינת איקס.
מאיר שטרית: ומה רץ במאיץ?
משה דויטש: במאיץ עצמו רצים האלקטרונים.
משה דויטש: אבל בהם לא משתמשים.
משה דויטש: משתמשים רק בקרינה היוצאת מהם.
משה דויטש: אני לא רוצה להיכנס להרצאה ארוכה בנושא מאיצים, אבל יש הרבה דברים בעולם הנעשים בעזרת מאיצים, כולל זה שבצרן, המתקן שעלה כמה ביליוני דולרים והצליח לעבוד מספר שעות לפני שגילו בו חור.
משה דויטש: אחת התיאוריות הוא שהוא לא מצליח לעבוד כי מהעתיד באים אלינו בחזרה כדי למנוע את הפעילות שלו.
משה דויטש: בכל אופן, המתקן הזה עובד טוב.
משה דויטש: מבחינת הקהילה הישראלית, כאשר הצטרפנו למתקן הזה ב-1999 היו כ-15 קבוצות מחקר בכל האוניברסיטאות בארץ.
משה דויטש: היום אנחנו מחזיקים כ-40 קבוצות מחקר, כ-300 מדענים וחוקרים עברו דרך המתקן הזה.
משה דויטש: מהתחלה צנועה יחסית, שבה ישראל קיבלה את חלקה המתאים על פי התשלום שהיא משלמת, הגענו למצב שבו אנחנו מקבלים פי אחת וחצי ממה שאנחנו משלמים.
משה דויטש: אני כבר מתחיל לראות פרצופים כאשר אני נוסע לשם – כי גם מחקר שלי משתמש במחקר הזה – ושואלים אותי:
משה דויטש: מתי תשלימו את ה-50% הנותרים שאתם צריכים לשלם.
משה דויטש: ישראל היום נמצאת בצמרת.
משה דויטש: מספר אחת במתקן הזה, שהוא המתקן המוביל בעולם.
משה דויטש: היא מובילה מבחינת זכיות במענקי מחקר ומבחינת הפרסומים.
משה דויטש: כך נראה הדוח שהוכן לקראת חידוש החוזה בשנת 2008.
משה דויטש: אני שמח להגיד שהצלחנו לחדש את החוזה.
משה דויטש: בניגוד להרבה מתקנים בינלאומיים, כמעט מתחננים שאנחנו נישאר שם.
משה דויטש: אין ועדה אחת של המתקנים האלה שאין בה איזשהו ישראלי.
משה דויטש: אנחנו נמצאים בחברה טובה מאוד.
משה דויטש: מדינות מפותחות, כמו גרמניה, אנגליה ושוויץ מסתכלים על המדע הישראלי תמיד כלפי מעלה.
משה דויטש: הוועדה הזו היא דוגמא לחזון של האקדמיה הלאומית למדעים.
משה דויטש: בשנת 1985 כאשר התחילו רק לדבר על המתקן הזה, פרופ' יורטנר זיהה שפה יש פוטנציאל למחקר חשוב מאוד, והקים ועדת ייעוץ.
משה דויטש: ועדת הייעוץ הזו התפתחה אחר כך להיות לוועדה הלאומית לקרינת סינכרוטרון.
משה דויטש: הוועדה הזו היום מנהלת את הפן הישראלי של ה-E.S.R.F.
משה דויטש: החוקרים אמנם מגישים הצעות מחקר באופן עצמאי, אבל המימון הכולל ונושאים הדורשים דיון ברמה גבוהה יותר מאשר המשתמש הבודד נעשים על ידי ועדת הסינכרוטרון.
משה דויטש: ועדת הסינכרוטרון עובדת לא רק על ה-E.S.R.F.
משה דויטש: היא עובדת בכל הנושאים הקשורים לקרינת סינכרוטרון ולמתקנים דומים.
משה דויטש: יש מיזם שהתחיל להתפתח מאוחר יותר, להביא לאזור מתקן סינכרוטרון חדש, אבל לא מדובר באותה רמה.
משה דויטש: מכשיר שימושי מאוד, אבל ברור שהוא לא יוביל את העולם.
משה דויטש: הרעיון היה שמדינות האזור כולן ישתתפו בעניין הזה, ויהיה לנו ערך נוסף של שלום מהתחתית למעלה.
משה דויטש: אני מוכרח להגיד, שזה הצליח לגמרי לא רע.
משה דויטש: המתקן הזה נמצא כרגע בהקמה בירדן על פי החלטה של המועצה של המתקן.
אבי ענתי: קוראים לזה ססמי, וחנכנו את זה בנובמבר האחרון.
משה דויטש: נכון.
משה דויטש: חנכו את המבנה בנובמבר האחרון, בהשתתפות אנשים מכל מיני מקומות.
משה דויטש: זה כמעט המקום היחיד שבו יושבים ליד השולחן: ישראל, אירן, בכרן, מצרים, פקיסטן, טורקיה.
קריאה: אני שמעתי שביקשו מהחוקרים הישראלים לא להגיע לשם.
משה דויטש: לא לשם.
משה דויטש: אני מוכרח לציין את האיש שמוביל את הנושא הזה מטעם ועדת הסינכרוטרון, פרופ' אליעזר רבינוביץ, שהיה בעניין הזה מתחילתו, דוחף את הנושא ומקדם אותו.
משה דויטש: זה המקום היחידי שבהפסקות קפה האירנים מדברים עם הישראלים.
מאיר שטרית: אני מקווה שהם לא מעתיקים מהישראלים.
משה דויטש: זה מקום שבו הדיונים הם ענייניים.
משה דויטש: הפלסטינאים גם כן שותפים.
משה דויטש: יש שני פרופ' המשתתפים, כמו סלמן סלמן.
משה דויטש: הנקודה המרכזית היא, שזה מקום בו הדיונים הם ענייניים.
משה דויטש: לא נכנס שם אפילו פיפס אחד בנושאים של הויכוחים הרגילים שאנחנו רואים באו"ם.
משה דויטש: אני מקווה, שיימצא הכסף לעשות את העניין.
אבי ענתי: בינתיים אנחנו משלמים 200,000 דולר לשנה.
אבי ענתי: בשביל להקים את כל המתקן דרושים 30,000,000 דולר.
אבי ענתי: היום אנחנו צריכים לחשוב אם כל מדינה תשלם את מלוא הסכום.
מאיר שטרית: מה החלק שלנו?
אבי ענתי: כ-5,000,000-6,000,000 דולר בשביל להקים את כל המתקן.
מאיר שטרית: מה הפרופורציה מול ירדן, מצרים ואירן?
אבי ענתי: זה הולך לפי האו"ם.
אבי ענתי: אנחנו בין המדינות המשלמות את הסכום הגבוה ביותר.
אבי ענתי: הרשות הפלסטינית משלמת 50,000 דולר.
קריאה: היא לא משלמת.
אבי ענתי: היא אמורה לשלם.
אבי ענתי: עכשיו סלמן סלמן הפך להיות יו"ר ועדת הכספים של ססמי, והוא התחייב בשם הרשום הפלסטינים שהם ישלמו.
אבי ענתי: הוא הביא הצעה, והיא תידון במועצה הקרובה, ובמסגרתה כל מדינה צריכה לתת סדר גודל של 5,000,000-6,000,00, ואז נקים את המתקן ויהיה על מה לדבר.
מאיר שטרית: כלומר, עוד אין מתקן.
אבי ענתי: יש בוסטר, שהוא מתקן הקטן שנתרם על ידי גרמניה ועליו עובדים בינתיים.
אבי ענתי: בשביל להקים את המתקן הגדול אנו זקוקים ל-30,000,000 דולר.
מנחם יערי: האיחוד האירופי אמור להקציב.
מנחם יערי: חבל להיכנס לזה.
משה דויטש: הכלי העיקרי היום הוא ה-E.S.R.F.
משה דויטש: משם בא הנובל של עדה, ומשם גם יגיעו הנובלים האחרים.
מאיר שטרית: מה הטעם להשתמש בססמי, שהוא מתקן מפגר בהשוואה ל-E.S.R.F?
משה דויטש: אני לא אמרתי את המילה "מפגר".
משה דויטש: אתה יכול לנסוע בפורש, ואתה יכול לנסוע גם בפולצווגן משנת 1980.
מאיר שטרית: ותגיע בעוד 20 שנה.
משה דויטש: אבל יש שימושים מדעיים שלהם אתה לא צריך תמיד את הפורש המדעי.
קריאה: בעיקר שלום מדעי.
מאיר שטרית: הדוברת הבאה היא ד"ר אביטל דרמון, מנהלת היוזמה למחקר יישומי בחינוך.
אביטל דרמון: תודה על הזכות, תודה ליו"ר ולנשיא האקדמיה לאפשר לי להציג פעילות שהיא חלוצית ומצמצת בינתיים.
אביטל דרמון: זה פיילוט לדבר שקיימות לו התחלות בדברים אחרים.
אביטל דרמון: אנחנו זרוע של האקדמיה.
אביטל דרמון: האקדמיה ידועה כתו איכות, ואנחנו נהנים מתו האיכות הזה.
אביטל דרמון: אנחנו נהנים גם מהאמונה של ההנהגה שלה, שידע מדעי יכול וצריך שיעזור למקבלי החלטות.
אביטל דרמון: אנו נהנים מנכונות נפלאה של חוקרים ישראלים, בכירים וצעירים.
אביטל דרמון: 90% מאלה שאנחנו פונים אליהם להתנדב אומרים: "רוצה אני", ומאוד רוצים לעזור ולהשפיע.
אביטל דרמון: הם עושים עבודה קשה מבלי לקבל שום טובת הנאה חומרית.
אביטל דרמון: הם מרגישים שהעבודה בשירות מערכת החינוך היא חשובה.
אביטל דרמון: יש לי הזכות שפרופ' יערי עומד בראש ועדת ההיגוי, מה שעוזר בגיוס אנשים ובעבודה השוטפת.
אביטל דרמון: זה הצד האחד של הזרוע.
אביטל דרמון: הצד השני הוא אנשי החינוך: הנהלת משרד החינוך, מנכ"ל משרד החינוך, הצוות הבכיר והרבה מאוד אנשי מקצוע.
אביטל דרמון: כדי לדעת מה השאלות החשובות מהשטח וכדי ללמוד מהשטח, אנו צריכים לתמרן ולקשר.
אביטל דרמון: קבלת החלטות בחינוך לא נהנית ממצאים מהסוג של הסינכרוטרון ולא ממטרות מהסוג של המחקר הפיזי, ואפילו לא הפיזיקאלי והביולוגי.
אביטל דרמון: אנו מדברים על האפשרות שכל אחד יכול להתפתח אחרת.
אביטל דרמון: אנחנו לא יודעים איפה הוא יהיה בעוד איקס חלקיקי שניות ובאיזו רמת אנרגיה.
אביטל דרמון: זה היופי של העניין, וזה הסיבוך הגדול שלו.
אביטל דרמון: קבלת החלטות בתוך העולם של החינוך צריכה להיות מונעת על ידי ערכים, על ידי תפיסות חינוכיות ומטרות, שלעיתים נפגשות.
אביטל דרמון: אנחנו מנסים להשמיע קול רציונאלי מבוסס על ידע, שאומר: אנחנו לא מתכוונים להחליף את מערכות הערכים במכונות רציונאליות, אבל אם יש דברים שאפשר לדעת אז יותר טוב לדעת אותם.
אביטל דרמון: זה התפקיד שלנו.
אביטל דרמון: השאלה לפני 5 שנים היתה, מה ידוע על דברים שעושים עם ילדים בגן שיכולים לעזור ליותר ילדים להפיק יותר מבית הספר.
אביטל דרמון: כמעט כל דבר שניקח ונלמד ילדים בני 3-5 הם ילמדו.
אביטל דרמון: נרצה ללמד אותם לצייר – הם יציירו.
אביטל דרמון: לכתוב – הם יכתבו.
אביטל דרמון: לשיר – הם ישירו.
אביטל דרמון: יש מחקרים כאלה שמראים שאם עושים א', יותר ילדים יצליחו באותו א' כמה שנים אחר כך.
אביטל דרמון: אלה מחקרים מסובכים.
אביטל דרמון: יש מעט מחקרים בחינוך, שעוקבים אחרי ילדים מגיל 3 עד גיל 10.
אביטל דרמון: מה לעשות שלילד יש 5-7 שעות לימוד בגן.
אביטל דרמון: מה יותר חשוב?
אביטל דרמון: ממה להתחיל?
אביטל דרמון: האם יש דבר שכדאי שיהיה קודם?
אביטל דרמון: האם כאשר עושים דבר אחד מוותרים על דבר אחר?
אביטל דרמון: בסוף יש גננת, סייעת ו-35 ילדים, ומישהו צריך לקבל החלטות לגבי סדרי עדיפויות, לגבי דברים שאסור להזניח גם כאשר רוצים מאוד להצליח בדבר מסוים.
אביטל דרמון: אנחנו מרכיבים ועדות רב תחומיות.
אביטל דרמון: זה כבר יותר ויותר עובר ממדעי הטבע, ששם הדברים יותר מבוססים כ-30 שנה לפחות.
אביטל דרמון: למדתי אצל פרופ' קינן ביו-כימיה לפני מספר שנים.
אביטל דרמון: אנחנו רוצים לנסות להסתכל על שאלות של המציאות מריבוי תחומים.
אביטל דרמון: יושבים חוקרי מוח עם פסיכולוגים, סוציולוגים, אנשים המומחים לגיל הרך ולהכשרת גננות ומורות, אנשים המומחים בהתפתחות שפה ובהתפתחות מתמטיקה וויסות רגשי, ומנסים לתת תמונת ידע.
אביטל דרמון: ידע מדעי מטבעו אף פעם אינו מוחלט וסופי.
אביטל דרמון: בכל מקרה, ניתן לגייס את ההמלצות הכי טובות שהחוקרים הטובים ביותר ישבו בוועדה שבסוף תוציא מסמך החתום על ידי כל החברים.
אביטל דרמון: אז מקבל ההחלטות יודע שהוא לא שמע את הדעה של אותו חוקר, שבמקרה יש לו גם אסכולה חינוכית מסוימת.
אביטל דרמון: אפילו חוקרי חינוך, הם בני אדם ויש להם גישות לגבי מה הם היו רוצים לראות במערכת החינוך.
אביטל דרמון: זו אחת הסיבות שבגללן הם בחרו לעסוק במחקר בחינוך ולא בתחומים אחרים.
אביטל דרמון: הם צריכים לשבת יחד ולהסכים על מה באמת ידוע על מנת להמליץ למקבלי החלטות, שהם בסופו של דבר האחראים.
אביטל דרמון: אל תגידו: ממחר כל ילדי ישראל עושים אל"ף-בי"ת, כי זה לעשות ניסוי על כלל האוכלוסייה.
אביטל דרמון: אם אתם עושים את זה, לפחות תדעו שאתם עושים את זה.
אביטל דרמון: בשאלה של אבחון, מדידה והערכה בגילאים הקטנים גם כן הקמנו ועדה.
אביטל דרמון: יש כאן שאלות מאוד מעניינות.
אביטל דרמון: באף אחד מהתחומים האלה לא ידעתי כלום קודם, ולמדתי יותר ויותר.
אביטל דרמון: עסקנו גם בנושא של שפה ואוריינות.
אביטל דרמון: שאלה חשובה מאוד בארץ, היא השאלה של הדיגלוסיה בשפה הערבית.
אביטל דרמון: יש הרבה שאלות של שפה: שפת הדיבור, שפת הצ'ט, בלוגים וכו'.
אביטל דרמון: מה צריכים הילדים ללמוד?
אביטל דרמון: צריכים ללמוד לקרוא טקסט מדעי, צריכים ללמוד הבעה בעל פה וכו'.