GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גיורא מיקנברג: בשקף הזה, מבחינת התעשייה הישראלית, חברת פייברנט עשתה לנו המון דברים, וכל הניסיונות, ובין שאר הדברים, לא רק סיבים אופטיים לכל מיני שימושים, אלא אפילו דברים שמאפשרים, יחד עם עוד חברה, להעביר את המידע ממה שנקרא single mode ל-multi mode, דבר שגם שימושי למטרות אחרות, שלא קשורות לניסוי הזה, אבל זה פותח בגלל הדרישות בניסוי הזה, והחברה כל כך הצליחה לא רק בדברים האלה אלא במספר דברים נוספים, גם לפתח יחד עם חברת סופיריור כבלים מיוחדים, וזה הדבר המיוחד בתעשייה הישראלית – networking.
גיורא מיקנברג: כל אחד יודע מה שהשני עושה, וכל אחד יודע למי לפנות.
זבולון אורלב: יש השלכות רוחב של הפיתוחים שאתם מפתחים על התעשייה גם בתחומים אחרים?
גיורא מיקנברג: לא רק על התעשייה, גם על תחומים אחרים.
גיורא מיקנברג: בהחלט יש.
זבולון אורלב: אתה אומר שאפשר לדבר על זה, אבל אני מבין שמדברים על זה לא רק בישראל אלא גם במקומות אחרים.
גיורא מיקנברג: אני אומר שהפתיחות שקיימת בתעשייה הישראלית, וזה שכל אחד יודע מה שהשני עושה, אי אפשר לשמור סוד במדינה הזו.
גיורא מיקנברג: כשהיתה לנו הבעיה של העברת אינפורמציה מ- single mode ל-multi mode, הם ידעו שיש חברה שפיתחה- -
זבולון אורלב: אני בהשפעות הרוחב.
זבולון אורלב: אני מבין שבהשפעות הרוחב, שאנו לא עוסקים בהן, זה לא רק השפעות רוחב בישראל, אלא גם במדינות אחרות, לא רק נכס ישראלי.
גיורא מיקנברג: ודאי.
זבולון אורלב: הוועדה הזו עסקה עכשיו בהצעת חוק של מחוללי מחלות ביולוגיות, שאפרופו שאתה עושה מחקר במחולל ואתה מגיע לנגיף מסוים, שיכול גם להשתמש בו לרעה, האם יש להטיל מגבלות כאלה ואחרות על פרסום או כל מיני דברים אחרים, כי מישהו יכול לעשות – אתה מפרסם דבר מדעי, שהוא ודאי, יש לו החופש המלא לפרסם פרסום מדעי, אך מישהו יכול לעשות מזה שמות ולפגוע בפיגוע המוני וכדומה.
זבולון אורלב: היום החוק יגיע לקריאה שנייה ושלישית, שם החלטנו להתעלם מהפרשה הזו, אך יום אחד במציאות הישראלית נצטרך להתמודד עם השאלה הזו, באשר לאיזון הנכון בין הערכים המאוד חשובים של חופש המדע וחופש הפרסום המדעי מול סיכונים הנובעים מאותו חופש.
זבולון אורלב: היום, ברוך השם, המדע הישראלי יודע להגביל את עצמו בקוד תרבותי או קוד מוסרי, אבל יום אחד נצטרך לטפל בסוגייה הזו של איך אנו מצד אחד רוצים השפעות רוחב, ומצד שני גם רוצים להתגונן לפני שהשפעות הרוחב לא יהיו יותר מדי רחבות.
גיורא מיקנברג: אני מדבר על שיתוף פעולה תעשייתי לא מדעי.
גיורא מיקנברג: לגבי שיתוף פעולה בין מדע לתעשייה, יש לנו ניסיון מצוין ב-technology transfer, וכשאנו מסתכלים על אוניברסיטת ירושלים או מכון ויצמן, התקציבים שמקבלים מפיתוחים שנעשו הם בין הגבוהים בעולם.
גיורא מיקנברג: יש עוד נקודה שגם יש לציין, במקרה הזה חברת פייברנט קיבלה שלושה פרסים משלושה ניסיונות, וכדאי לציין שרק חמישה אחוז מהחברות הבין לאומיות, כלומר מכל העולם, שמשתתפות במכרזים בצרן, הצליחו לקבל פרסים כאלה.
גיורא מיקנברג: כלומר זאת נקודת כבוד למדינת ישראל.
גיורא מיקנברג: כל האלקטרוניקה שאתם רואים כאן, שפותחה במקרה הזה בהולנד, הכל נבנה בארץ.
גיורא מיקנברג: אל תחשבו שהכל הולך חלק.
גיורא מיקנברג: שום דבר לא הולך חלק.
גיורא מיקנברג: על כל דבר כזה יש פשלות, אבל חשוב שגם יהיה שם שאפשר לפנות אליו ולומר: בוא נתקן.
גיורא מיקנברג: יש גם החלק הזה וגם הרצון מהחברות הישראליות לעזור כדי להיות גאים במה שאנו עושים.
גיורא מיקנברג: זה התחיל לתת שם טוב לתעשייה הישראלית בצרן, שזה דבר שלא היה מקובל קודם.
גיורא מיקנברג: אנו מדברים במשך שבע שנים על 15 מיליון פרנקים שוויצריים או 13 מיליון דולר של הזמנות באלקטרוניקה לכל הניסיונות השונים של דברים שנעשו כאן.
גיורא מיקנברג: אחד הדברים שאנו מאוד גאים זה סטרוקטורות גדולות, בעיקר באלומיניום, שזה דבר שלא בהרבה מדינות יודעים לעשות.
גיורא מיקנברג: כנראה, זה בא בגלל התעשייה האווירית.
גיורא מיקנברג: אלה שבאו להרכיב את מה שאתם רואים מולכם בצרן היו מהנדסים וטכנאים ישראליים מנצרת, שהיו שם בזמן שהמלך עבדאללה בא לביקור, וכמובן, הם דיברו אחד עם השני, והיו מאוד גאים להיות ישראליים ולעבוד על פרויקט כזה הי טק.
גיורא מיקנברג: הנקודה הקריטית בדבר הזה, קווי הזנה, שזה מה שמקרר ודואג שהטמפרטורה החיצונית של 25 מעלות לא תיכנס פנימה למגנטים המוליכים שנמצאים על מינוס 270 מעלות.
גיורא מיקנברג: זה נעשה על ידי חברת אוניוולד, האחראי על החברה הזו, והוא הצליח להגיע לתהליך הזה תוך גם קשר עם כל מיני אנשים כדי לשפר את התהליך, עד שזה יעבוד ב-99%.
גיורא מיקנברג: אבל זה קרה לא רק בזה אלא בהרבה דברים אחרים, וזה מה שגרם אחר כך שחברות קיבלו גם פרסים.
גיורא מיקנברג: עוד דבר אחד שנהיה מאוד גאים, זה הגלגלים הענקים וכל המסגרת שלהם.
זבולון אורלב: מה הקוטר של גלגל כזה?
גיורא מיקנברג: 25 מטר, וכל העובי הוא כ-30 ס"מ.
גיורא מיקנברג: כלומר הבעיה כאן זה דיוק ואיכות של ריתוך, הכל תוצרת ישראלית.
גיורא מיקנברג: אם הייתי לוחץ למעלה עם 100 קילו, כל העסק הזה היה מתמוטט, אז הדבר של הדיוק היה מאוד חשוב.
גיורא מיקנברג: כאן אנו מדברים על ששה גלגלים שנבנו בארץ והורכבו ללא בעיה, ושני גלגלים שנבנו בברית המועצות, ברוסיה, ולזה היינו צריכים לחזור לחברת אוניוולד כדי שיתקן, כי זה לא היה בדרישות שאנו צריכים, כי אלה דרישות עצומות.
גיורא מיקנברג: אנו יודעים שכולנו עשויים מאטומים, שיש גרעין, פרוטונים ונויטרונים, והם עשויים מחלקיקים שנקראים קוורקים, וגם אלה וגם האלקטרונים קטנים מעשר בחזקת מינוס 18 של מטר.
גיורא מיקנברג: אז איך לחלקיקים האלה, שאין להם גודל, יש להם מסה?
גיורא מיקנברג: ההבנה שלנו, שהם מקבלים מסה דרך סוג חדש של חלקיקים, שזה אחד מהדברים שאנו רואים, הוכחות עקיפות שנצטרך למצוא.
גיורא מיקנברג: זה התפרק, ולכן הדגש בניסיונות יהיה על זה.
גיורא מיקנברג: יש לנו בעיה בהבנת היקום, אנו יודעים שרוב היקום עשוי מחומר שאיננו מכירים בכלל.
גיורא מיקנברג: חסרים לנו 26%-27% של חומר שאנו לא יודעים מהו.
גיורא מיקנברג: אנו יודעים שהוא לא יעשה אינטרקציות עם החלקיקים האחרים.
גיורא מיקנברג: לכן חשוב לעשות התנגשויות ואנרגיות מוגדרות, ולמדוד את כל החלקיקים שנוצרים מאותן התנגשויות, ודברים שחסרים, שאיני רואה אותם, אנרגיה שחסרה, זה אומר שמצאנו דברים חדשים שיכולים להסביר את החומר החסר ביקום.
גיורא מיקנברג: יש רמזים שונים, שבעזרת הניסוי הזה, נוכל לגלות אותם.
גיורא מיקנברג: כדי לבצע זאת אנו צריכים לעשות התנגשויות, אבל פרוטונים עשויים מתת חלקיקים שנקראים קוורקס, אנטי קוורקס, חלקיקים שמעבירים את הכוח, אז כל התנגשות זה אחד מהתת חלקיקים האלה של הפרוטון שמתנגש, ולרובם יש חלק קטן מאוד מהאנרגיה של אותו פרוטון, אז רוב ההתנגשויות הן באנרגיות נמוכות שלא מעניינות אותי, ומה שמעניין אותי זה ההתנגשויות שאחד מאותם חלקיקים, יש אחוז גבוה של אנרגיה של אותו פרוטון שמתנגש עם אחד שיש לו – אני יודע – 50% מהאנרגיה של הפרוטון השני, אבל כדי לעשות זאת עליי לבצע יותר ממיליארד התנגשויות כדי לראות את ההתנגשות שכן מעניינת אותי.
גיורא מיקנברג: וזה אומר שיש לנו 40 מיליון פעם בשנייה, הפרוטונים מתנגשים, מזה אקבל סך הכל כ-100 התנגשויות, אבל ההתנגשויות שלא מעניינות אותי – אני חייב למדוד את זה, ובשביל זה יש לנו 100 מיליון גלאי קרינה.
גיורא מיקנברג: צריכים גלאים מיוחדים שיגידו לנו: כאן היתה חסרה לי הרבה אנרגיה, אז זה מעניין אותי, למשל, ולכן שם הדגש של כל הדבר הזה.
גיורא מיקנברג: רואים את הניסוי הזה, שאנו מכסים אותו מכל כיוון כדי לראות את כל החלקיקים.
גיורא מיקנברג: הגלגלים הענקיים – זה הדבר שפיתחנו בארץ, זה טכנולוגיה שחשבו בהתחלה שלא תעבוד, עבד בניסוי אחר, ועברנו ל-7,000 מטר בריבוע של גלאי קרינה.
גיורא מיקנברג: זה נעשה בשיתוף פעולה בין ישראלים לפקיסטנים, כל ההרכבות האלה.
גיורא מיקנברג: כשטלפנת אליי, 200 אלף חלקיקים עוברים דרך הניסוי, וזה מה שאתם רואים כאן.
זבולון אורלב: בעיתונות פורסם שהניסוי נתקל בקשיים רבים.
גיורא מיקנברג: בנקודה אחת.
גיורא מיקנברג: הישראלים לא רק עבדו ובנו את מה שראינו כרגע, אלא גם את כל מערכת הבקרה של הגלאים, כל מערכת הקריאה, המערכת שמאפשרת לנו לדעת איפה כל גלאי נמצא בזמן אמת עד דיוק של שערה.
גיורא מיקנברג: אם אנו מסתכלים על אירופה, כל מדינות אירופה חברות בצרן, כולל מדינות כמו בולגריה, סלובקיה וכו' – הם משלמים פי ארבעה יותר ממה שאנו משלמים, ביחס לתוצר הלאומי.
גיורא מיקנברג: ה-funding באנרגיות גבוהות התחיל בתקופתו והודות לפרופ' פול זינגר, שהתחיל עם תקציבים רציניים של 600 אלף דולר בשנה.
גיורא מיקנברג: נעשתה כאן השוואה, באה ועדה חיצונית של כל אירופה, והמצב, אם אני מסתכל על אנרגיות גבוהות, תיאוריה וניסויים, בישראל זה בערך חצי מהכמות המתאימה ביחס לתוצר הלאומי מאשר באירופה.
גיורא מיקנברג: אנו נראים טוב, כי כל הקבוצות של אנרגיות גבוהות ניסיונית בארץ עובדות יחד, על ניסוי אחד, ואז זה עושה אימפקט הרבה יותר גדול.
גיורא מיקנברג: מבחינת ההשתתפות של צרן, מכירים מאוד בתעשייה הישראלית וגם בחלק המדעי והטכנולוגי.
גיורא מיקנברג: זה שאנו עובדים יחד, שלושת המוסדות, זה אפשר לנו לעשות חלק מאוד חשוב של הניסוי.
זבולון אורלב: תודה רבה על הדברים המעניינים.
זבולון אורלב: אני מצטער שאני דוחק בזמן, כי כולנו מוגבלים בזמן.
זבולון אורלב: נבקש מפרופ' שלומית טרם לדבר על המחקר העתידי.
זבולון אורלב: אני שמח שאת לוקחת חלק, כי בוועדה אחת השאלות שמטרידות אותנו, זה החלק של נשים בכל סוגיית המדע.
שלומית טרם: אתחיל מלהראות איך תיראה התנגשות באטלס.
שלומית טרם: הפרוטונים מתנגשים והרבה מאוד חלקיקים יוצאים מאתר ההתנגשות ומתפזרים בכל הדקטור.
שלומית טרם: רק מעטים מהם יוצאים החוצה, ואלה שיוצאים החוצה זה המיואונים.
שלומית טרם: הם יוצאים לגלאים הכחולים.
שלומית טרם: עכשיו אני הולכת לדבר על אטלס, שהוא הניסוי הגדול ביותר לגילוי הדברים הקטנים.
שלומית טרם: מאיץ ה-LHC וניסוי אטלס זה כלי מחקר בשטח של חלקיקים יסודיים.
שלומית טרם: קולבורציית אטלס בנתה ניסוי שתפקידו למדוד חלקיקים שנוצרים בהתנגשות של ה-LHC.
שלומית טרם: הניסוי שלנו יאשר או יפסול את המודל הסטנדרטי, ויחפש עדויות למשהו חלופי.
שלומית טרם: באטלס יש כ-1,800 פיזיקאים מ-35 מדינות.
זבולון אורלב: כמה מתוכם שלנו?
גיורא מיקנברג: 25 פלוס 25 סטודנטים.
שלומית טרם: ממה עשויים הדברים – זו אחת השאלות היסודיות.
שלומית טרם: חשבו פעם שהאטום הוא הדבר הקטן ביותר, הרבה זמן אנו יודעים שהאטום בנוי מגרעין ואלקטרונים, כאשר הגרעין הוא אחד ל-10,000 מגודל האטום.
שלומית טרם: הגרעין עצמו בנוי מפרוטונים והם בנויים מקוורקים, כאשר האלקטרון והקוורק הם החלקיקים הקטנים ביותר שאנו יודעים עליהם.
שלומית טרם: אנו לא יכולים למדוד כמה הם קטנים.
שלומית טרם: אנו רוצים את ההסבר לטבע שהוא הכי קומפקטי שניתן לתת, אך הוא גם חייב להתאים לכל העובדות הניסיוניות שבידינו.
שלומית טרם: אז אילו חלקיקים יסודיים קיימים – יש לנו 12 חלקיקי חומר, בירוק ואדום, שבאים משתי משפחות, משפחת הלפטונים הירוקה, שלא מרגישה את הכוח החזק, ומשפחת הקוורקים הכתומה, שכן מרגישה את הכוח החזק, כאשר הכוח החזק הוא הכוח שמחזיק את גרעיני האטומים.
שלומית טרם: בכל משפחה יש שלושה דורות.
שלומית טרם: לכל חלקיק יש אנטי חלקיק, ויש לנו גם חלקיקי כוח, שמעבירים את הכוח החזק, החלש והאלקטרו מגנטי.
שלומית טרם: מה זה אומר שחלקיקים קיימים?
שלומית טרם: יש לנו בתיאוריה תבניות לחלקיקים שיכולים להתקיים בטבע.
שלומית טרם: כל החלקיקים שנמצאם בתיאור הנכון של הטבע נוצרו במפץ הגדול, רק אנו לא יודעים מהו התיאור הנכון הזה.
שלומית טרם: חלקיקים שהם כבדים דועכים לחלקיקים קלים יותר, ולכן כל החלקיקים הכבדים שנוצרו במפץ הגדול, מלבד אולי אלה ששייכים לחומר האפל, דעכו.
שלומית טרם: במאיץ אנו יוצרים אותם מחדש, ואם הצלחנו ליצור אותו, סימן שהוא קיים היה- -
זבולון אורלב: למה דעכו ולא הפכו להיות קלים יותר?
שלומית טרם: חלקיק אחד דועך לחלקיקים קלים יותר, למספר חלקיקים קלים יותר.
שלומית טרם: אם נצליח ליצור חלקיק במאיץ, סימן שהוא היה קיים במפץ הגדול, אך יש לנו הרבה מאוד תיאוריות, של אילו חלקיקים היו קיימים, ורק ניסוי יאפשר לדעת מי מהן נכונה.
שלומית טרם: אני רוצה לדבר על מסות של חלקיקים יסודיים.
שלומית טרם: יש לנו מסות שונות מאוד לחלקיקים יסודיים.
שלומית טרם: אתם רואים בין משהו שהוא כמעט אפס לניוטרינו, בין מספר קטן מאוד לאלקטרון למספר גדול לקוורק הטופ, שהוא הקוורק הכבד שאנו מכירים.
שלומית טרם: הגודל במרחב של האלקטרון והטופ שווים בדיוק, למרות שהטופ כבד פי 360 אלף, כלומר שניהם חסרי גודל כמו נקודה במרחב, והטופ כבד פי 360 אלף.
שלומית טרם: אנו רוצים להבין למה המסות כל כך שונות ולמה בכלל יש מסות לחלקיקים.
שלומית טרם: נדבר קצת על מסה במודל הסטנדרטי.
שלומית טרם: חוקי הטבע מנוסחים בנוסחה, שמתארת באופן כמותי כל מה שיכול לקרות בטבע.
שלומית טרם: על דף אחד ניתן לתאר את כל מה שיכול לקרות בטבע.
שלומית טרם: לנוסחה הזו יש סימטריה מובנית, ובמסגרת הסימטריה הזו לא ייתכן שיש מסה לחלקיקים.
שלומית טרם: אלא מה – אנו יודעים שלחלקיקים יש מסה, ולכן הסימטריה חייבת להיות שבורה.
שלומית טרם: אנו רואים פה צורה כזו, שהיא בהחלט סימטרית, אך אם אנו נמצאים כאן בפינה הזו ורק מסתכלים מסביבנו, מה שאנו רואים אינו בהכרח סימטרי.
שלומית טרם: בתיאוריה שלנו, מכניזם היגס הוא מכניזם ששובר את הסימטריה.
שלומית טרם: במסגרתו אנו מקבלים בתיאוריה חלקיק חדש, חלקיק ההיגס.
שלומית טרם: אנו מצאנו את כל הדברים האחרים שהתיאוריה מנבאת, אבל חלקיק ההיגס עדיין לא נמצא.
שלומית טרם: האם זה אומר לנו שהתיאוריה שגויה?
שלומית טרם: בינתיים לא, כי ייתכן שלהיגס יש מסה גבוהה, ובמאיצים הקודמים לא יכולנו לייצר אותו כי האנרגיה שלהם לא היתה מספיק גדולה.
שלומית טרם: ב-LHC התירוץ הזה כבר לא יתפוס.
שלומית טרם: אם ההיגס לא יימצא באטלס, סימן שהוא לא קיים והתיאוריה שגויה.
זבולון אורלב: לא ניסו לבדוק את זה עכשיו בניסוי שהיה?
שלומית טרם: לא ניתן היה לבדוק את זה בזמן הקצר.
שלומית טרם: במאיצים אנו יוצרים מסה מאנרגיה לפי הנוסחה המפורסמת.
שלומית טרם: מאיצים חלקיקים קלים מסביב למעגל באנרגיות גבוהות מאוד בכיוונים הפוכים, וכאשר שני חלקיקים קלים ואנרגטיים מתנגשים, האנרגיה שלהם יכולה להפוך למסה של חלקיקים כבדים.
שלומית טרם: החלקיקים הכבדים, כאמור, דועכים חזרה לחלקיקים קלים יותר, אך ניתן לשחזר אותם ולמדוד את התכונות שלהם מהעקבות שנשארות בגלאי.
שלומית טרם: LHC זה המאיץ הבא שלנו, שכעת מתחיל לעבוד.
שלומית טרם: האנרגיה של ההתנגשות היא פי שבעה ממה שהיה אפשרי לפניו, כלומר נוכל לייצר חלקיקים כבדים חדשים.
שלומית טרם: יהיו עשרות מיליוני התנגשויות בשנייה.
שלומית טרם: חלקיק ההיגס ייווצר רק במעט מאוד מההתנגשויות האלה.
שלומית טרם: יהיו המון התנגשויות בלי היגס ומעט התנגשויות עם היגס.
שלומית טרם: כמה מעט זה יהיה – זה תלוי במסה שלו.
שלומית טרם: חשוב לנו מאוד לזהות את ההתנגשויות שבהן הוא נוצר.
שלומית טרם: חלקיקים מסוגים שונים משאירים עקבות שונים בגלאי.
שלומית טרם: מה עושים כדי למצוא את חלקיק ההיגס?
שלומית טרם: כאן אנו רואים עקבות של התנגשות מסימולציה שבה נוצר היגס שדעך.
שלומית טרם: שימו לב, ארבעת המסלולים הישרים האלה הם של חלקיקים אנרגטיים מאוד, שלא מתעקמים בשדה המגנטי.
שלומית טרם: יש לי כאן דיאגרמה, של איך זה קורה – ההיגס נוצר, דועך לשני חלקיקי Z, וכל אחד מהם דועך.
שלומית טרם: זה האות הנקי ביותר לגילוי חלקיק ההיגס.
שלומית טרם: הנקי ביותר אומר שמעט מאוד התנגשויות שאין בהם היגס יוצרות את האות הזה.
שלומית טרם: לכן אם נמצא כמה התנגשויות עם אותות מהסוג הזה, נכריז על גילוי ההיגס.
שלומית טרם: מהן התיאוריות שמעבר למודל הסטנדרטי – כמעט אין פיזיקאי שחושב שהמודל הסטנדרטי זה סוף הסיפור.
שלומית טרם: יש אתו כמה בעיות.
שלומית טרם: הרבה מאוד פיזיקאים עובדים על תיאוריות שמרחיבות את המודל הסטנדרטי.
שלומית טרם: אנו רוצים להסביר את החומר האפל ביקום, אנו רוצים תיאוריה שיכולה להסביר גם מה קורה באנרגיות גבוהות מאוד, והמודל הסטנדרטי לא נותן לנו את שני הדברים החשובים האלה.
שלומית טרם: לא ייתכן שתיאוריה תהיה נכונה ותהיה בניגוד לממצאים ניסיוניים קיימים.
שלומית טרם: זה המבחן הראשון שכל תיאוריה צריכה לעבור.
שלומית טרם: המודל הסטנדרטי בינתיים מתאים לכל הממצאים הקיימים, ולכן כנראה שזה יהיה הרחבה של המודל הסטנדרטי ולא החלפתו במשהו שונה לחלוטין.
שלומית טרם: על אילו תיאוריות אנו מדברים – יש תורת המיתרים, שעדיין לא מייצרת לנו תחזיות למדידה בניסוי, יש לנו סופר סימטריה, שיש לה אינספור גרסאות.
שלומית טרם: במרכז שלה לכל חלקיק שאנו מכירים מהטבלה שהראיתי לכם, יש מקביל סופר סימטרי כבד עם תכונות דומות מאוד לחלקיק המקביל לו.
שלומית טרם: יש למשל אפשרות, תיאוריות שיש ממדים נוספים מעבר לארבעת המוכרים, שזה שלושת ממדי המרחב הרגילים שלנו והזמן.
שלומית טרם: בנוסף לזה, יש תיאוריות שמנבאות עד 12 ממדים, אבל רוב הממדים האלה, במסגרת התיאוריה, מוקטנים לגודל של כלום.
שלומית טרם: אבל אם יש ממד נוסף שמוגדל לא לכלום אלא לקצת, יהיה לזה תוצאות ניסיוניות.
שלומית טרם: איזה תיאוריה מתארת את הטבע – כנראה, ל-LHC יש מספיק אנרגיה לייצר חלקיקים שנצפים על ידי תיאוריות חדשות.
שלומית טרם: אם נמצא חלקיק חדש מעבר להיגס, סימן שיש משהו מעבר למודל הסטנדרטי, ואז אנו שמחים.
שלומית טרם: נניח שיש לנו תיאוריה 1 ותיאוריה 2, תיאוריה 1 מנבאת את חלקיק A ותיאוריה 2 מנבאת את חלקיק B.
שלומית טרם: גילינו את חלקיק A, כלומר אנו צריכים לגלות חלקיק חדש ולדעת מספיק על התכונות שלו כדי לדעת שהוא חלקיק A.
שלומית טרם: זה תומך בתיאוריה מס' 1.
שלומית טרם: תיאוריה מס' 2 תצטרף לערמת הרעיונות היפים שכשלו לתאר את הטבע, ונמשיך לעבוד על הבנת תיאוריה 1.
שלומית טרם: יש אצלנו בניסוי, גם בישראל וגם במקומות אחרים, הרבה פיזיקאים שמכינים שיטות לגילוי של חלקיקים A, B, C, D וכו'.
שלומית טרם: הטבע גם נותן את תרומתו למי יצליח ומי לא יצליח.
שלומית טרם: לצערנו, רק חלק מאתנו ימצאו את מבוקשם.
שלומית טרם: בדוגמה שלי מי שפיתח שיטות לגילוי החלקיק B יהיה עצוב.
שלומית טרם: עדיין, אין שום סיבה כרגע להניח שלא אנו נמצא את החלקיקים שאנו מחפשים אותם.
שלומית טרם: סיכום; החומר, למיטב ידיעתנו, עשוי מקוורקים ולפטונים.
שלומית טרם: אם מכניזם ההיגס הוא זה שנותן מסות לחלקיקים, חלקיק ההיגס צריך להיות קיים.
שלומית טרם: חלקיק ההיגס לא נמצא עדיין, ואטלס ערוך לגלות אותו.
שלומית טרם: הדרך הטובה ביותר למצוא את ההיגס היא הדעיכה שלו לארבעה מיואונים.
שלומית טרם: הקבוצות הישראליות בנו גלאי למיואונים וכלי תוכנה לבחור אותם.
שלומית טרם: אם לא נמצא את ההיגס באטלס, סימן שהוא לא קיים.
שלומית טרם: אבל יש לנו אפשרויות לא פחות מעניינות, חיפושים אחרי סופר סימטריה, ממדים נוספים ביקום ועוד.
זבולון אורלב: אם היית המורה שלי לפיזיקה, כנראה, הייתי פיזיקאי.
זבולון אורלב: עשית את זה בדרך מדהימה.
זבולון אורלב: הניסוי, ברור שהוא מרתק.
זבולון אורלב: הוא מעורר, אגב, המון שאלות פילוסופיות, המון שאלות מחשבתיות שמעוררות שאלות בנושאים רבים שמעניין לדון בהם.
זבולון אורלב: ד"ר אלי אופר, בבקשה.
אלי אופר: קודם כל, אני מברך אותך שחזרת.
אלי אופר: בחצי דקה, תתחיל לדאוג לנו לתקציבים כמו שדאגת בקדנציה הקודמת שלך, תנסה לפחות.
זבולון אורלב: אני מקווה שאני אהיה בקואליציה ולא באופוזיציה.
אלי אופר: שאלת גם על השפעות רוחב.
אלי אופר: היות שאנו מקדמים חזק את כל הנושא של התעשייה והכלכלה, שזה נגזר מהמדע והמו"פ, רק אשתמש בדוגמה – זה איזשהו יום של גאווה, שאנו נמצאים פה, שברגע שמשתתפים ברמת המדינה והמדענים בפרויקט שהוא בטופ של הטופ ברמה המדעית והטכנולוגית בעולם, אני רוצה להדגיש שכדי לעשות את הניסוי, צריך להיות בקצה העליון של כל הטכנולוגיות.
אלי אופר: זה מה שמניע את הצד הכלכלי.
אלי אופר: אז למשל, אם חברה ישראלית זכתה בפרס על עניינים של ריתוך, בדרך כלל אפילו מדענים דגולים – ריתוך זה בשבילם איזה אלמנט מאוד פשוט.
אלי אופר: מה הרווח – אם חברה כל כך מצטיינת, אתה יכול לעשות ספקטרום שלם של שימושים שאחר כך הריתוך הזה יביא לתעשייה ולכלכלה, וזה רק דוגמה, שלא לדבר על ריתוך ברמה גבוהה, שזה מפתח לטילים יותר משוכללים ומטוסים וכלי רכב.
אלי אופר: כלומר יש כאן השפעות רוחב ואיני מתייחס רק לצד שנרמז, שקשור לאנרגיות, שאולי גיורא רמז שזו סיבה שאולי לא רוצים אותנו כחברים – אני לא חושב, אבל אני חושב שזו ממש גאווה שישראל משתתפת בהיקף יחסית מאוד רציני לגודל שלנו במין ניסוי כזה.
אלי אופר: אנו במפרץ של המדען הראשי, משרד התמ"ת, כתוצאה מזה אנו משוכנעים עד כמה זה חשוב.
אלי אופר: זה גם מה שגזר, כמו שגיורא ציין, שאנו מממנים בצורה נדיבה את החלק שאנו אחראים עליו כמו שעון שוויצרי.
אלי אופר: שאול, שיושב פה, אני חושב שהוא הבן אדם שמוביל את זה הרבה שנים, ואני רוצה לתת לו קרדיט.
אלי אופר: עוד הערה כללית – היות שאני אישית עומד בראש כל מיני פעילויות של כל המדינה באירופה, למשל תוכנית יורקה – זאת תוכנית מו"פ ענקית באירופה שחברות בה כמעט כל מדינות אירופה.
אלי אופר: ישראל נבחרה לפני שנה להיות הנשיאות בשנת 2010-2011, להראות שחלה גם בזה התקדמות, ולכן אני עכשיו מגיע לסוגייה, אם ישראל תהיה חברה בפרויקט הענק הזה בצרן, אני חושב שרוב האירופאים ירדו מהצד הפוליטי.
אלי אופר: אנו לא מספיק התאמצנו.
אלי אופר: כאן יש הבעיה של הכסף.
אלי אופר: גם משרד החוץ וגם אנשים כמוני או מי שהתעסק עם זה באיזושהי צורה, אנו היום די נהנים, יש לנו גם יתרון מזה שאנו משלמים מעט וזוכים לשותפות די גדולה.
אלי אופר: בעיניי, הסכומים כאן הם במקרו די מגוחכים.
אלי אופר: אלא מה, נאמר פה שמשרד המדע, שאנו אתם בשותפות, לא משלמים, ולא כי הם לא רוצים – אין להם הכסף.
אלי אופר: זה ממש מגוחך.
אלי אופר: למה אני מזכיר את זה – כי אתה יכול לעזור.
אלי אופר: היות שאני עסוק עם כל התוכניות בעולם ובאירופה, זה ברמה של קרוב לביזיון.
אלי אופר: זה משהו בשם המדינה.
אלי אופר: אין מצב כזה באירופה, שאתה לא משלם.
אלי אופר: זאת תוכנית שמדינת ישראל מחויבת אליה.
זבולון אורלב: כרגע אנו במצב שלא שילמנו?
אלי אופר: החלק של משרד המדע שולם רק חלקית, ובאיחור.
אלי אופר: זה לא תקין.
אלי אופר: יש לזה גם השלכות שיכולות לדפוק אותנו באופרציות אחרות.
אלי אופר: אחרים יכולים לשלם בשביל זה.
אלי אופר: אתה לא משלם בזמן – מישהו ששותף בדבר אחר ברמה האירופית, פתאום יכול למצוא עצמו שמעכבים לו, וכבר היה תרגיל שלא מעבירים לנו כספים בתוכניות אחרות.
אלי אופר: זה דבר שצריך לטפל בו, וזו לא צריכה להיות בעיה גדולה, כי הרווח – הצד המדעי הוא ברור, התשואה למשק הישראלי היא פנטסטית.
אלי אופר: הסכום, אתה הזכרת איך מקפיצים פה מיליארדים במליאה של הכנסת לכל מיני דברים, ופה זה פרוטות בהיבט הזה.
אלי אופר: אני רוצה לסיים בתודה לכל המשתתפים.
אלי אופר: זו ממש גאווה, שישראל שותפה ומצטיינת בדבר כזה.
זבולון אורלב: משרד המדע, בבקשה.
אבי ענתי: שלום לכולם.
אבי ענתי: אני עובד במשרד הרבה שנים, אני מכיר את הפרויקט הזה עוד מהתקופה הראשונה שהצטרפנו אליו, מתקופתו של פרופ' יובל נאמן.
אבי ענתי: לאורך השנים היו עליות וירידות בתקציב.
אבי ענתי: כל שר וכל מנכ"ל שהגיע עשה בפרויקט הזה – או תמך בו או שם אותו בקרן זווית.
אבי ענתי: אני חושב שצריך לעשות לדבר הזה סוף, ואני חושב שאלי אופר צודק בעניין הזה.
אבי ענתי: אני חושב שצריך לעשות לזה תקנה תקציבית, כמו שעשו לנושא של האיחוד האירופי.
אבי ענתי: באיחוד האירופי יש תקנה תקציבית, אי אפשר לגעת שם בתקציב.
אבי ענתי: כלומר אגף התקציבים יודע שזה דמי המנוי שישראל צריכה להעביר, אותו דבר צריך לעשות בצרן וב-EMBL, שזה הארגון לביולוגיה מולקולרית באירופה, אותו דבר צריך לעשות לססמ"י.
אבי ענתי: כדי לא לבזות את ישראל, כמו שהתבטאו פה, כדי שנעמוד גם בלוח הזמנים- -
זבולון אורלב: באיזה תקציב מדובר בחלק שלכם בצרן?
אבי ענתי: 300 אלף פרנקים, 230-270 אלף דולר.
אבי ענתי: החוב נוצר כתוצאה מפיגור שחל בשנה מסוימת, ואז לאורך השנים – זה כמו אובר דראפט.
זבולון אורלב: איך יכול להיות שמצד אחד המדינה הזו והעם הזה מגדלים מדענים שהם בשורה הגבוהה ביותר בעולם, ומצד שני שלומיאלים כל כך נכשלים בצד השני?
זבולון אורלב: אני יושב פה בכנסת בוועדות, ופשוט מתפוצץ.
זבולון אורלב: לא מבין את זה.
אבי ענתי: לאורך השנים חל קיצוץ תקציבי.
אבי ענתי: משרד המדע הגיע למצב שהקיצוץ ממש הביא אותו למצב שהוא לא מבצע כמעט תוכניות.
אבי ענתי: למשל, השנה במקום ללכת לבצע את תוכנית התשתיות של המשרד, אנו עצרנו ואמרנו: קודם כל אנו מחזירים חובות.
אבי ענתי: לקחנו את התקציב של תקציב התשתיות, ואמרנו: במקום שנבצע בזה פרויקטים חדשים, קודם נחזיר חובות, וזה מה שאנו עושים.
אבי ענתי: לכן נעמוד בחובות של ה-EMBL, נעמוד בחובות של צרן.
זבולון אורלב: אני לא יכול להגיש עכשיו נגדכם אי אמון.
זבולון אורלב: הכנסת איבדה את השיניים שלה מול הממשלה.
זבולון אורלב: זו שערורייה נוראה.
אבי ענתי: אנו עושים כל מאמץ כדי לשלם את זה השנה.
זבולון אורלב: המדענים, מישהו רוצה להתייחס?
גיורא מיקנברג: החלק הישראלי עובד יפה מאוד.
גרוס עילם: לא הבנתי את דברי נציג משרד המדע.
גרוס עילם: מ-2007 כבר לא שולם, אז מה באמת קורה פה?
גרוס עילם: אתה כל כך תומך, אז איפה הכסף?
גרוס עילם: האם השר הנוכחי הוא זה ששם בקרן זווית, או שזה שעוזר?
גרוס עילם: אני יודע שנשלחו מכתבים, אני יודע שהשרה אישרה, ואני לא מבין למה הכסף לא הגיע.
אבי ענתי: אמרתי – השנה דווקא הקרבנו את התקציב של תוכנית התשתיות כדי שנוכל לשלם את החובות.
אבי ענתי: אני מניח שנצליח להשלים את התקציב שחסר ל-2007 ונשלם את המקדמה של 2008.
גיורא מיקנברג: האם אני אוכל לקבל את זה בכתב?
גיורא מיקנברג: כי ביום שני, בשבוע הבא, או מקצצים את התוכניות האלה- -
אבי ענתי: אעביר את זה למנכ"ל ולשר, ותקבל תשובה מהם.
גיורא מיקנברג: השבוע?
אבי ענתי: כן.
זבולון אורלב: אני גם אתערב בזה.
זבולון אורלב: אדבר עם השר על הסוגייה הזו.
זבולון אורלב: כמה כסף שילמו?
אבי ענתי: חסר התשלום השני של 2007 ו-2008.
זבולון אורלב: אין לכם את זה כרגע בתקציב?
אבי ענתי: בחלקו.
זבולון אורלב: למה את החלק שיש לא העבירו?
זבולון אורלב: בכל זאת, נמצאים כבר בנובמבר.
אבי ענתי: כי רק בימים אלה התקבל התקציב מאגף התקציבים לגבי אותה תוכנית שדיברתי.
זבולון אורלב: זה לא בבסיס התקציב?
אבי ענתי: אמרתי, שאם היינו מעגנים את זה בתקנה, לא היה קורה כזה דבר.
זבולון אורלב: בסיס התקציב ותקנה אלה שני דברים שונים.
אבי ענתי: זה אותו דבר.
זבולון אורלב: זה יכול להיות בבסיס התקציב, ותקנה גדולה לכמה נושאים.
זבולון אורלב: אשוחח על זה עם השר.
זבולון אורלב: אלי, אנחנו נתקלים בזה יותר מדי.
זבולון אורלב: כשקראתי על הניסוי, אני קצת קשור לפרופ' חיים הררי – כשהייתי מנכ"ל משרד החינוך, הוא היה מהאנשים הקרובים ביותר לשר המר, הוא גם היה באותו זמן יו"ר הות"ת.
זבולון אורלב: בינתיים התחברנו, בעיקר אחרי פטירתו של המר.
זבולון אורלב: התקשרתי לחיים, שוחחתי אתו, והוא אמר: זה מדענים, והוא אמר לי בכלל למי להתקשר.
זבולון אורלב: דרכו הגעתי אליך.
זבולון אורלב: השאלות האלה מעוררות שאלות פילוסופיות, וכאדם דתי, ודאי מעוררות שאלות דתיות ואמוניות.
זבולון אורלב: אמרתי שאקיים על זה ישיבה מיוחדת, אבל בכל זאת, נמצא אתנו פרופ' עלי מירצבך מבר אילן, שהוא נשיא אגודת תורה ומדע.
זבולון אורלב: בדקות ספורות, אם תוכל, איך זה מסתדר?
זבולון אורלב: עכשיו סיימנו לקרוא את שתי הפרשיות הראשונות, בראשית, שזה ממש הניסוי, וגם נח על מגדל בבל – זה לא מגדל בבל, כל העסק הזה, שכל מדעני העולם מתאספים במקום אחד, יש חוות מחשבים?
עלי מירצבך: קודם כל, אני רוצה לברך את המדענים והפיזיקאים שעוסקים בפרויקט הגדול, היפה והחשוב הזה.
עלי מירצבך: זה דבר מדהים, מה שעושים שם.
עלי מירצבך: פעם אחת הייתי בצרן, ועושים דברים גדולים וחשובים, במיוחד הצוותים הישראליים פה – תמשיכו כך.
עלי מירצבך: אני חושב שלא צריך לחפש סתירה בין התורה למדע, כאשר אין בכלל מקום לחיפוש סתירה.
עלי מירצבך: היום תיאוריית המפץ הגדול דווקא מסתדרת טוב עם היהדות ובריאת העולם.
עלי מירצבך: יכול להיות שהדברים ישתנו.
עלי מירצבך: אני לא חושב, גם אם זה ישתנה, שהדברים ישנו את האמונה של החוקר שמאמין בהשם, שמאמין בבריאת העולם, ימשיך להאמין.
עלי מירצבך: מי שלא מאמין, לא יאמין כך או כך.
עלי מירצבך: היום התיאוריה הזו מסתדרת טוב, כידוע.
זבולון אורלב: איך זה מסתדר טוב?
עלי מירצבך: מפני שיש בריאה – המאמין קורא לזה בריאה, הפיזיקאי קורא לזה המפץ הגדול, לא שואלים מה שהיה קודם, זו שאלה שבמדע לא רוצים לשאול, מפני שאין לזה תשובה.