GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דורית דבורה כהן: אני רק חושבת שצריך להשקיע גם בהיי טק.
דורית דבורה כהן: הדבר השלישי, במשבר מסוג זה המדינה הקציבה כסף רב לקידום מקצועי וגם לעדכון מקצועי, לשימור הידע.
דורית דבורה כהן: אנשים שנמצאים מחוץ למעגל העבודה כשהם יחזרו הם ימצאו עבודות שלא רלוונטיות להם.
אברהם מיכאלי: אוקיי, תודה רבה.
אברהם מיכאלי: תם ולא נשלם.
אברהם מיכאלי: כיוון שאנחנו בקדנציה הנוכחית של הכנסת מקיימים דיון ראשון בנושא הוועדה עוד תדון בנושא.
אברהם מיכאלי: היום יש ועדת תקציב.
אברהם מיכאלי: יש פה ימים שיותר עסוקים בתקציב.
אברהם מיכאלי: נמשיך לקיים ישיבות נוספות.
אברהם מיכאלי: אני רק מציע אולי באמת להמשך דיון אולי באמת להעביר את אותן הצעות אופרטיביות שהעליתם פה בכתובים.
אברהם מיכאלי: חלק מחקיקה.
אברהם מיכאלי: חלק אולי גם מחקיקה ממשלתית.
אברהם מיכאלי: אולי תהיה הסכמה.
אברהם מיכאלי: אין ספק שבעקבות הדיון הזה אנחנו נגבש את המשך הטיפול בסוגיה הזאת.
אברהם מיכאלי: כולם יודעים את המצב הכלכלי הגלובלי.
אברהם מיכאלי: ניתן לזה את תשומת הלב ואם אתם חושבים שיש צורך באנשים נוספים שאתם מוכנים להציע לנו שנזמן אותם והם יציגו את דבריהם גם לפנינו אני בטוח שיושב ראש הוועדה יעשה את זה בישיבות הבאות שיוקדשו לעניין הזה.
אברהם מיכאלי: אני מקווה שבמאמץ משותף של כולנו נגיע לאיזשהו שיפור.
אברהם מיכאלי: את המצב הקשה הזה נעבור.
אברהם מיכאלי: צריך גם לבחון את העבר ולא רק לחיות על העבר.
אברהם מיכאלי: כמובן שאנחנו בממשלה נעשה את ההשתדלויות שלנו כחברי כנסת.
אברהם מיכאלי: יש לכם כבר תקציבים מוגדלים.
אברהם מיכאלי: אני יודע שזה לא מספיק.
אברהם מיכאלי: אנחנו רוצים לשכנע את הממשלה לחזק את התמיכה הממשלתית, אנחנו כממשלה לא נוכל אולי לכסות את כל התקציב אבל יכול להיות שרעיונות שהועלו פה, חלק ברי ביצוע.
אברהם מיכאלי: ערבויות ממשלתיות.
אברהם מיכאלי: אנשים שחוששים להשקיע בקרנות הון סיכון.
אברהם מיכאלי: בחברות כאלה ואחרות שהמדינה תהיה ערבה.
מאיר שטרית: אנחנו דנים בהצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 36) (מערכת דואר אלקטרוני מאובטח), התשס"ח-2008.
דניאל רימון: אצלנו הפומביות מאוד חשובה ולכן אנחנו משתמשים במערכת אלקטרונית, במערכת ה-מגנא.
דניאל רימון: כעת בשלה השעה לעשות את הצעד ההפוך ולאפשר כלפי אותם גופים עצמם, כאשר מדובר בתאגידים, כולם תאגידים, אלה תאגידים מדווחים שגייסו כסף.
מאיר שטרית: כמה תאגידים כאלה קשורים בשוק ניירות ערך?
דניאל רימון: תאגידים מדווחים יש היום 801, אם אני לא טועה.
מאיר שטרית: וכמה פרטים אישיים?
דניאל רימון: פרטים אישיים אינם מדווחים באמצעות המערכת.
מאיר שטרית: אני שואל כמה יש כאלה.
דניאל רימון: ככל שאני יודעת לגבי אישיים, אני יכולה לחשוב למשל על בעלי רשיון ייעוץ ואם אני זוכר נכון יש כ-5,900 כאלה נכון להיום.
מאיר שטרית: למה אתם פוטרים אותם?
דניאל רימון: משני טעמים מרכזיים: האחד, כמות הדיווחים שהם נדרשים לדווח נכון להיום יחסית מועטה והיא אינה מצדיקה את העלויות של כניסה למערכת, כי המערכת המוצעת הזאת עבור התאגידים המדווחים שפועלים כבר היום אינה כרוכה בעלויות כי העלות היחידה שיכולה להיות היא עלות רכישת התוקן, כמו דיסק און קי שמכניסים למחשב ונכנסים דרכו, כך שהיום התאגידים מינו לעצמם גורם מדווח והוא בדרך כלל נושא משרה בכירה או יועץ משפטי, כפי שכתוב בהוראות, והוא יוכל לשמש גם כגורם שיכול לקלוט את המידע באמצעות המערכת הזאת החדשה.
דניאל רימון: אם הם יעשו שימוש באותו אדם, לא תהיה לתאגידים המדווחים כל עלות נוספת.
דניאל רימון: בהנחה שהם ירצו למנות גורם אחר ולאו דווקא נושא משרה בכירה – והתיקון הזה מאפשר זאת – הם יצטרכו לעמוד בעלות של כ-100 דולר.
דניאל רימון: זאת לא בעיה, אבל יש מעט מאוד דיווחים היום של הגורמים הפרטיים.
דניאל רימון: בדרך כלל גם מנהל תיקים שיש לו עוד עובד אחד, הוא כבר תאגיד ואז הוא חייב ב-מגנא והוא יהיה חייב הפוך.
דניאל רימון: אנחנו לא אומרים שבעתיד זה לא יקרה.
דניאל רימון: גם את ה-מגנא החלנו בשלבים.
מאיר שטרית: למה לא תתנו אפשרות למי שמעונין?
מאיר שטרית: חבל על הניירת.
מאיר שטרית: אפשר לחסוך את הניירת.
מאיר שטרית: אם אני צריך לדווח באי-מייל דרך דואר אלקטרוני או לדווח בכתב, עדיף לי לדווח באי-מייל.
מאיר שטרית: שווה להשקיע 100 דולר ואם אני הייתי רשות ניירות ערך, אני הייתי משלם להם עבור המתקן הזה כי זה מקל גם עליכם.
דניאל רימון: איך שהחוק כתוב עכשיו הוא לא מנוע מלעשות שימוש.
דניאל רימון: החוק קובע מהי הדרך המחייבת.
מאיר שטרית: אבל אתם לא תקבלו את הדיווח ממנו אם הוא לא ישלח את זה בדרך הזאת כי אז זה לא דואר אלקטרוני מובטח והוא לא יכול לקבל מכם שידור בחזרה.
דניאל רימון: אתה מדבר יותר לכיוון של הוא מגיע אלי אבל זה לא נושא התיקון כאן.
מאיר שטרית: אני יודע אבל אנחנו יכולים ללכת בכיוון.
מאיר שטרית: הוא מגיע אליך אבל גם את תגיעי אליו, כך שיהיו שני הכיוונים.
מאיר שטרית: ברגע שיש לו חיבור, הדו-כיווני תלוי בכם.
דניאל רימון: זה נכון.
מאיר שטרית: למה שלא תשדרו לו אתם חזרה?
יעל תנחומא: היועצים הפרטיים האלה, עליהם מדברים, הקשר שלהם עם הרשות, רובו בשלב הרישוי.
יעל תנחומא: כל הקשר הזה נעשה בצורה אלקטרונית גם כן דרך רישום בטפסים שנמצאים באתר של תהילה.
יעל תנחומא: כל התשלום והכל נעשה בצורה אלקטרונית.
יעל תנחומא: זאת אומרת, הקשר אתנו אחר כך הוא לגורמים מאוד בודדים כי אין להם מעבר לזה דיווחים.
יעל תנחומא: ברגע שהם קיבלו את הרשיון, אין כמעט קשר עם הרשות.
מאיר שטרית: הם לא אמורים לדווח על שום דבר?
דניאל רימון: אין להם דרישות דיווח שוטף.
יעל תנחומא: הגורמים הפרטיים האלה, אין להם דיווחים שוטפים כמו שיש לתאגידים.
מאיר שטרית: אז לא יהיו לכם דיווחים ואז הכל בסדר.
מאיר שטרית: אם כן, מה הבעיה?
יעל תנחומא: לכן אין כל כך משמעות לתת להם כרגע את היכולת להיכנס ל-מגנא.
מאיר שטרית: תכף נשמע את הנוגעים בדבר.
דניאל רימון: מה שהמערכת בעיקרון אומרת – והיא עולה בקנה אחד עם העקרונות שקבועים בחוק חתימה אלקטרוני - שכאשר הרשות מבקשת לפנות לגורמים שהתחלתי למנות אותם, שאלה תאגידים מדווחים, מנהלי קרנות, נאמנים, חתמים, ציבור המפוקחים שהם תאגידים, היא תעשה את זה באמצעות המערכת האלקטרונית הזאת.
דניאל רימון: מהצד השני תקום חובה שתיקבע בתקנות.
דניאל רימון: המערכת מבטיחה שהיא מזהה את הגורם השולח והגורם השולח הוא עובד של רשות ניירות ערך שאושר על-ידי גורם מאשר כמי שיכול להשתמש בכלי הזה, והיא מבטיחה שהמסר לא קיבל שיבושים במהלך הדרך והיא מבטיחה את זהות המקבל.
דניאל רימון: זאת אומרת, היא מבטיחה את היציאה ואת הכניסה.
מאיר שטרית: איך היא מבטיחה שהוא לא קיבל שיבושים במהלך הדרך?
מאיר שטרית: אין לה שליטה בזה.
דניאל רימון: לזה יתייחס נתן.
מאיר שטרית: זה מה שאתם מעבירים או מה שאתם מקבלים?
דניאל רימון: אני מדברת עכשיו על מה שאנחנו שולחים.
מאיר שטרית: איך היא מבטיחה שאין שיבוש במהלך הדרך?
נתן הרשקוביץ: טכנולוגית אנחנו מתבססים כאן על נושא של חתימה אלקטרונית כאשר בחתימה אלקטרונית, ברגע שאני חותם אלקטרונית על מסמך מסוים, מתבצעת פונקציה מתמטית, פונקציית הש על המסמך.
מאיר שטרית: איך מתבצעת פונקציית הש?
מאיר שטרית: יש איזו פרוצדורה שאתם עושים אותה?
נתן הרשקוביץ: לא.
נתן הרשקוביץ: זאת פרוצדורה מתמטית שמתבצעת על תוכן מסוים כשהוא נשלח, וזה לא אנחנו עושים את זה אלא זה באמצעות הנושא של חתימה אלקטרונית שאושר בזמנו והתברר כקביל.
מאיר שטרית: חתימה אלקטרונית רק מאשרת שאיש מסוים הוא זה ששלח את המסמך.
מאיר שטרית: וזה מסמך קביל בבית המשפט.
נתן הרשקוביץ: חתימה אלקטרונית מאפשרת גם לוודא שהמסר שעליו חתמתי הוא אותו מסר מקורי שאני חתמתי ולא שונה בדרך.
מאיר שטרית: אתה אומר שחתימה אלקטרונית גם יוצרת הש אוטומטי?
מאיר שטרית: אני יודע שלצורך ביצוע של ה-הש צריכה להיות פעולה נוספת מעבר לחתימה אלקטרונית.
מאיר שטרית: יכול להיות שיש לכם מערכת שהחתימה האלקטרונית מפעילה ישר הש, ואז זה בסדר, אבל תגיד לי שזה כך.
עמית אשכנזי: אדוני, אני אומר ברמה העקרונית כי חוק חתימה אלקטרונית עשה שני דברים בשנת 2001.
עמית אשכנזי: האחד, הוא סימן את הטכנולוגיות שיש להן תוקף משפטי לצורך חתימה אלקטרונית, והוא יצר שני מושגים: חתימה אלקטרונית מאובטחת וחתימה אלקטרונית מאושרת.
עמית אשכנזי: חתימה אלקטרונית מאובטחת מבוססת על טכנולוגיות הצפנה שיש גם מפתחים ישראלים שלהן, והן בעצם מאפשרות לדעת חד-ערכית שמה שנחתם, לא השתנה מאז הוא נחתם.
עמית אשכנזי: אתה לא בהכרח יודע בחתימה אלקטרונית מאובטחת מי חתם.
עמית אשכנזי: אתה יודע שזה לא השתנה מאז שזה נחתם.
עמית אשכנזי: זה נקרא טכנולוגיית הצפנה סימטרית ואני אתן כמה דוגמאות כדי לסבר את האוזן וכדי שנדע למה היא משמשת.
עמית אשכנזי: כאשר גולשים באינטרנט ונדלק מנעול קטן שאומר שהתקשורת מאובטחת, זה אומר שהתקשורת בינך לבין האתר מוצפנת, האתר לא בדיוק יודע מי אתה אבל הוא אומר לך מי הוא ובעצם הרבה מאוד מהיישומים מבוססים על זה.
עמית אשכנזי: גם לצורך העניין הכרטיס הזה שיש לנו בממיר של הכבלים והלווין אומר לחברת הכבלים, שהיא יודעת ומכירה את הממיר, שיש שם כרטיס עם הצפנות.
עמית אשכנזי: היישום של זה לחוק חתימה אלקטרונית הוא שלאדם יש כרטיס חכם בכיס וכאשר הוא נכנס לאיזושהי תוכנה אצלו במחשב, הוא יכול לבצע את אותה חתימה.
מאיר שטרית: הוא יכול להזדהות.
עמית אשכנזי: לא, הוא יכול לחתום.
עמית אשכנזי: קודם כל הוא חותם.
מאיר שטרית: הוא יכול להזדהות ולחתום.
עמית אשכנזי: כן, אבל הזיהוי הוא התחנה הבאה, כי כדי לדעת את הזיהוי, אתה צריך לדעת למי נתת את הכרטיס.
מאיר שטרית: מי שמקבל את החתימה, יודע שפלוני הוא זה שהשתמש בכרטיס.
עמית אשכנזי: אני אומר שיש שתי רמות.
עמית אשכנזי: חתימה אלקטרונית מאובטחת רק מדברת על זה שאם אתה ואני מכירים מראש והחלפנו מפתחות, לחתימה הזאת יש תוקף משפטי.
עמית אשכנזי: אם אתה ואני לא מכירים מראש, אתה תשאל איך אני יודע מי זה, ואז נכנס מה שנקרא הגורם המאשר, החתימה האלקטרונית המאושרת, שיש לה קומה נוספת והקומה הנוספת היא שמישהו זיהה אותנו מראש, ואז אתה לא צריך להכיר אותי אלא מספיק לך להכיר אותו ואתה סומך עליו.
מאיר שטרית: אם יש לי כרטיס חתימה אלקטרונית מאושר על ידי הגורמים שמאשרים את החתימה, אני משתמש בכרטיס הזה כדי לשלוח לך מסמך כלשהו, ואתה עכשיו יודע מי אני, אחרי שקיבלת את המסמך, ושנית, המסמך הזה הוא מאושר משפטית ואתה יכול לזהות אותי.
עמית אשכנזי: הוא תקף משפטית.
מאיר שטרית: אתה יודע שאחרי החתימה הזאת אני הייתי שם ואני זה ששלח את המסמך מבחינתך.
עמית אשכנזי: לא רק זה אלא גם שהמסמך לא שונה.
מאיר שטרית: עוד לא הבנתי איך זה קורה.
עמית אשכנזי: כדי להיות מאוד מדויקים, לגבי חתימה אלקטרונית מאובטחת, סעיף 3 לחוק קובע שמה שנחתם במסר אלקטרוני, חזקה עליו שלא השתנה מאז שיצא ושאתה יודע מאיפה הוא הגיע.
עמית אשכנזי: זה לא טריביאלי וחשוב לי לחדד את זה כי בתוך מערכות סגורות כמו בתוך שירות המדינה ובצבא יש שימוש בכרטיסים חכמים אבל אין גורם מאשר.
עמית אשכנזי: הם מזהים את האנשים באופן נפרד בלי גורם מאשר.
עמית אשכנזי: יש מערכות שעובדות כך.
עמית אשכנזי: השאלה איך זה עובד היא שאלה שמבוססת על הצפנות.
עמית אשכנזי: חוק חתימה אלקטרונית כבר קבע את העקרונות של איך אתה יודע שהדבר הזה לא השתנה כי בתקנות לפי החוק יש הפניה לטכנולוגיית הצפנה שלפי מדע ההצפנה היום מבטיחות שהמסמך לא השתנה, ואם הוא השתנה, המערכת תתריע כל זה.
עמית אשכנזי: מה שעשתה רשות ניירות ערך כאן ובמקומות אחרים, כאשר אנחנו משתמשים בחוק חתימה אלקטרונית, אנחנו בעצם לוקחים את אבני הבניין מחוק חתימה אלקטרונית, ומה שרשות ניירות ערך מציעה כאן זה לומר שגם תיבת הדואר באמצעותה שולחים את הדואר הרשום וגם התקשורת שעוברת באותה תיבת דואר מבוססת על הרעיון הזה.
עמית אשכנזי: בשלב הראשון של הפרוייקט שתואר כאן, תיקון 22 לחוק ניירות ערך, הרשות דרשה, וכך זה עובד היום, שכל הדיווחים אליה חתומים באותו אמצעי וזה על מנת לוודא שבאמת שכאשר טבע מדווחת היא קיבלה תרופה, זאת תהיה טבע ושבדרך מהמחשב של טבע למחשב של רשות ניירות ערך אף אחד לא החליף מלים או שינה מספרים.
עמית אשכנזי: אני מחדד שוב ואומר שחתימה אלקטרונית מאובטחת מבטיחה את אי השינוי.
עמית אשכנזי: מאושרת אומרת לך גם בוודאות מי האדם.
רחל יעקובי: לגבי השאלה ששאלת איך באמת יודעים שזה לא השתנה, אותו תהליך הש שהופך את המסר – תהליך שלא נפרץ והוא אמור להיות בדרגת חוזק גבוהה מאוד – יוצר מספר שהוא בלתי הפיך.
רחל יעקובי: הוא לא רברסבילי, לא ניתן ממנו לחזור למסר המקורי שממנו נוצר אותו הש, אותו מספר.
רחל יעקובי: אותו תהליך נעשה בצד השני ואז משווים את שני המספרים, את שתי תוצאות ה-הש.
רחל יעקובי: אם היה שינוי במסר, לשאלתך, המספר שיצא בצד השני יהיה שונה ואז תהיה הוכחה למעשה שהמסר השתנה.
מאיר שטרית: האם יש סכנה שברגע שמישהו שלח מסמך ועבר את האישור והמסמך לא השתנה, יכול לבוא מישהו ולומר שזה לא מסר שהוא שלח אלא הוא שלח משהו אחר?
רחל יעקובי: זה מה שנקרא בז'רגון רפיודיאיישן, הכחשה.
רחל יעקובי: כדי שלא תהיה הכחשה, כאשר מדברים על עקרונות האבטחה, יש נושא של זיהוי, אפנטיקיישן, נושא של סודיות, נושא של אינטגריטי שלא יהיה שינוי, ונושא של מניעת הכחשה.
רחל יעקובי: מניעת הכחשה כמו שעמית הסביר, זה באמצעות הגורם השלישי, ה-סרטיפיקייט אוטוריטי שזה גורם מאשר שהוא למעשה מאשש את תקינות המפתח הציבורי.
מאיר שטרית: איך יודעים מה תוכן המסמך?
מאיר שטרית: יש איזושהי אינדיקציה לתוכן של המסמך?
מאיר שטרית: אדם צריך לדווח בפרקי זמן מסוימים כשהוא עושה פעולה, נגיד ניהל משא ומתן מטעם תאגיד כלשהו, משא ומתן לאיזו עסקה גדולה, והוא שולח מסר והוא מאושר, יש חתימה אלקטרונית והכל בסדר.
מאיר שטרית: אחר כך מסתבר שקרה משהו והוא לא דיווח בזמן הנכון כי יש עיתוי מתי המסמך מגיע, אבל נגיד שהוא לא כתב שהעסקה היא עם פלוני אלא היא עם אלמוני וזה לא מה שכתבתי במסמך.
נתן הרשקוביץ: אחד העקרונות של חוק חתימה אלקטרונית, אחרי שנבחנו כאן בוועדת המדע הטכנולוגיות הרלוונטיות והתקנים, זה הדבר הזה.
מאיר שטרית: אין לי ויכוח עם חתימה אלקטרונית.
מאיר שטרית: מה מבטיח את התוכן של המסמך?
נתן הרשקוביץ: הדבר הזה.
נתן הרשקוביץ: זאת החתימה וה-הש שמתבצע יחד אתה, אותה פונקציה מתמטית של הש שבודקת כאשר אתה מעביר ממקום למקום, כאשר אתה מקבל את אותו הש.
מאיר שטרית: אתה אומר לי שהיום בכל מסר שאתם תשלחו לתאגידים, יהיה הש.
נתן הרשקוביץ: כן.
מאיר שטרית: את זה אתה אומר.
עמית אשכנזי: אני רוצה להסביר את זה כי הגברת יעקובי לא דייקה לגמרי.
עמית אשכנזי: הרעיון של חתימה אלקטרונית אומר את הדבר הבא: אני כותב איזשהו מסמך, המסמך הזה עובר את אותה פונקציית הש שהיא פונקציה חד-ערכית, זאת אומרת, היא הולכת רק בכיוון אחד והיא לא חוזרת.
עמית אשכנזי: הדוגמה הטובה לפונקציה חד-ערכית שאנחנו מכירים היא צלחת במטבח שכאשר היא נשברת, השברים על הרצפה לא ניתנים לאיחוי בחזרה באופן סביר.
עמית אשכנזי: פונקציית הש היא חד-ערכית לגמרי.
עמית אשכנזי: מה שקורה - ואלה הם תהליכים מתמטיים שגם ישראלי אחד ששמו פרופסור עדי שמיר זכה על כך בפרס נובל – זה שבעצם לוקחים את המסמך שנכתב, לצורך העניין דיווח אל רשות ניירות ערך, מפעילים עליו פונקציית הש, למסמך הזה נוצר עכשיו מספר חד-ערכי – אלה רסיסי הצלחת – ואת המספר החד-ערכי הזה מערבלים באמצעות מפתח פרטי שהוא סוד מאוד סודי וכדי שהוא יהיה מאוד סודי אנחנו שמים אותו על כרטיס חכם שמסתובב אצל המדווחים.
עמית אשכנזי: הוא לא משהו שיושב במחשב.
דניאל רימון: אסימון בלשון התקנות ותוקן בעגה.
עמית אשכנזי: למפתח הפרטי הזה יש בן זוג שהוא לא סודי והוא המפתח הציבורי כאשר בין המפתח הפרטי למפתח הציבורי יש קשר חד-ערכי כזה חכם ויפה שעל זה כל העסק בנוי, כאשר הציבורי יודע לזהות את הפרטי בלי לחשוף אותו.
עמית אשכנזי: זאת אומרת, בשונה מסימטרי שבו אם אני אומר לך איך לפתוח את הקובץ ואתה גם אחרי שפתחת יכול לשנות, פה אתה יכול רק לגלות שזה בסדר.
עמית אשכנזי: מה עושה אותה פונקציית הש.
עמית אשכנזי: בעצם לקחנו את המסמך, יצרנו לו ערך מתמטי חד-ערכי, חתמנו עליו במפתח פרטי, שלחנו את כל הכבודה הזאת לרשות ניירות ערך.
עמית אשכנזי: רשות ניירות ערך בצד שלה יש לה את הציבורי שלי שנמצא בתעודה אלקטרונית, היא לוקחת את הציבורי ומפעילה אותו על אותו מספר שיצא מפונקציית ה-הש ומקבלת איזשהו מספר.
עמית אשכנזי: בנוסף היא עושה בעצמה פונקציית הש על המסמך עצמו והיא בודקת ששני המספרים תואמים.
עמית אשכנזי: אם שני המספרים לא תואמים – כלומר, אם הבדיקה בצד שלה לא יצאה נכונה – בזה הרגע היא יודעת שמשהו קרה, שמישהו ניסה לשנות את המסר.
מאיר שטרית: איך האיש ששלח את המסר יודע שהמסר שלו התקבל?
עמית אשכנזי: זאת הנקודה שבחתימה אלקטרונית היא לא מוסדרת.
עמית אשכנזי: לכן זאת הצעת החוק.
עמית אשכנזי: זאת בדיוק הקומה השלישית.
מאיר שטרית: זה לא כתוב בהצעת החוק.
עמית אשכנזי: זאת בדיוק הקומה השלישית שנועדה באמצעות חקיקה לקבוע את הדרך בה אנחנו יודעים שהמערכת רושמת מתי הדברים התקבלו ומתי לא.
נתן הרשקוביץ: בדיווחים לרשות ב-מגנא, אנחנו מאפשרים למדווח כניסה למקום מאובטח אצלנו באינטרנט ושם הוא רואה את עשרת הדיווחים האחרונים שהוא שלח.
נתן הרשקוביץ: התקנות שלנו אומרות שבמידה שהוא ראה את הדיווח שלו ברשימה שם, מבחינת הרשות זה התקבל.
מאיר שטרית: זאת אומרת, האחריות היא עליו ולא עליכם.
נתן הרשקוביץ: הוא צריך לראות את זה.
נתן הרשקוביץ: בנוסף, אנחנו מוציאים לו מייל.
מאיר שטרית: אתם מוציאים מייל על כל מסר שהוא שולח, שהוא התקבל?
נתן הרשקוביץ: אבל המייל, מטבע הדברים, הוא לא מאה אחוזים בטוח כי אם התיבה שלי מלאה, לא קיבלתי את המייל, ואם האינטרנט נפל, לא קיבלתי אותו.
נתן הרשקוביץ: המייל הוא אקסטרה, אבל מבחינתנו, אם נכנסת לאינטרנט וראית את הדיווחים, זה התקבל.
מאיר שטרית: מה זאת אומרת שלחנו מייל?
מאיר שטרית: מי שלח לו מייל?
מאיר שטרית: זה מייל אוטומטי שהמחשב מוציא.
מאיר שטרית: לפי מה שאתה אומר, מחר אתה יכול לומר שלא שלחת אלא המחשב שלח את המייל הזה.
נתן הרשקוביץ: אתה רואה את זה מיידית.
מאיר שטרית: אתה יכול לומר שלא קיבלת.
מאיר שטרית: אני שלחתי לך מסר, התיבה שלך הייתה מלאה, לא קיבלת אותו.
נתן הרשקוביץ: אתה רואה את המסר שלך בפנים.
מאיר שטרית: אני שלחתי לך מסר.
נתן הרשקוביץ: אתה חברה ציבורית?
מאיר שטרית: שלחתי לך דיווח.
נתן הרשקוביץ: אחרי שתי דקות אתה רואה את זה בעשרת הדיווחים האחרונים.
מאיר שטרית: אתה אומר שהאחריות מוטלת עלי לראות את זה.
מאיר שטרית: אבל אתה אומר שאתה שולח לו מייל אוטומטי מהמחשב.
נתן הרשקוביץ: אני שולח מייל אוטומטי.
מאיר שטרית: אין מישהו שקורא את המסמך ואומר קיבלנו את המסמך.
נתן הרשקוביץ: בן-אדם?
נתן הרשקוביץ: אתה יכול לשלוח בשעה 2:00 לפנות בוקר.
מאיר שטרית: איך אתם בודקים את הדיווחים?
מאיר שטרית: הרי את הדיווח שולחים כדי שמישהו ישב ויקרא אותו ויאמר לאותו אדם לא לעשות את העסקה או כן לעשות אותה.
מאיר שטרית: מישהו הרי מפקח על זה.
מאיר שטרית: אתם רגולטורים.
דניאל רימון: מחלקת תאגידים מונה 20-30 רפרנטים וכל אחד מהם מופקד על כמה עשרות חברות והוא יושב דרך קבע, כמו גם שיש מערכות מודיעין ומאגרי מידע, וקורא את החומרים הללו.
דניאל רימון: יחד עם זאת אני חייבת לומר שהרשות לא נדרשת לתת היתר על כל דיווח שמתפרסם לציבור ולכן אין הכרח שכל דיווח ייקרא במועד בו הוא נשלח.
מאיר שטרית: אני לא מבקש היתר.
מאיר שטרית: אני מדבר על אישור שהחומר התקבל.
דניאל רימון: אישור פוזיטיבי שכן התקבל לא קורה.
דניאל רימון: מה שיש, אין גם חזקה על השולח בכיוון של ה-מגנא.
מאיר שטרית: קרו תקלות?
מאיר שטרית: מאז אנשים מדווחים לכם היו תקלות?
דניאל רימון: שמישהו אמר שלחתי ואנחנו טענו שזה לא התקבל?
נתן הרשקוביץ: היו מקרים בודדים מאוד.
נתן הרשקוביץ: בכל המקרים הללו המדווח מקבל בתהליך המשלוח איזשהו קוד של שגיאה שמסביר מה השגיאה.
נתן הרשקוביץ: למשל, האינטרנט שלך נפל תוך כדי תהליך הדיווח והדיווח לא עבר בהצלחה, למשל, הייתה בעיה בתעודה האלקטרונית והמערכת סירבה לקבל את זה.
נתן הרשקוביץ: זאת אומרת, מקרים בודדים היו כאלה ובמקרים האלה יכולת לקבל קוד שגיאה שאם אתה מרים טלפון לרשות או לדסק העזרה, מסבירים לך בדיוק מה הבעיה.
נתן הרשקוביץ: רוב המקרים האלה שקרו, היה מדובר בנפילות אינטרנט של המדווח או שהחיבור שלו נתקע תוך כדי הדיווח או משהו מהסוג הזה ולא הגיע בשלמותו לרשות.
חוזה ג'ואי פלג: אני מייצג גם את IFIS ואני שותף עם חברת הש קומיוניקיישן.
חוזה ג'ואי פלג: יש לנו מערכת מאוד דומה לזאת שהיא בינלאומית ומוכרת בכל העולם, מערכת של דואר מוצפן והצפנה סימטרית.
חוזה ג'ואי פלג: הנושא הזה של קבלת אישור לא מובן לי.
חוזה ג'ואי פלג: כאשר אנחנו שולחים, מי שמקבל את הדואר באופן אוטומטי מתקבל אישור שהאדם הזה קיבל את הדואר.
חוזה ג'ואי פלג: זה לא אומר שהוא קרא אותו.
מאיר שטרית: לא אדם אלא המחשב קיבל.
חוזה ג'ואי פלג: שהחשבון של האדם הזה קיבל אותו.
חוזה ג'ואי פלג: יש אפשרות, אם הוא מוסיף חתימה אלקטרונית שלו אישית, לתת אישור שאכן זה התקבל, שהאדם הזה קיבל אותו.
חוזה ג'ואי פלג: אלה תהליכים שקיימים.
חוזה ג'ואי פלג: בנושא של ה-הש לא נכנסתי לסוג הטכנולוגיות אבל הייתי רוצה לדעת אם משתמשים ב-SHA-1 או ב-MD-5.
יעל תנחומא: ב-MD-5 יש כבר פרצות.
חוזה ג'ואי פלג: במערכת שלנו באופן אוטומטי אנחנו מיד רואים האם המסר חתום או המסר מוצפן.
חוזה ג'ואי פלג: איך המערכת מראה שאכן המסר הועבר באופן מוצפן?
חוזה ג'ואי פלג: יש אפשרות שאני אגש למערכות שלנו ואני אשאל האם המסר הזה אכן שייך לחתימה האלקטרונית הזאת?
חוזה ג'ואי פלג: אצלנו זה נעשה באופן אוטומטי וניתן לעשות את זה גם ידנית, אבל השאלה איך זה נעשה כאן.
רחל יעקובי: אמר עמית שלא דייקתי בדבריי ואני חייבת להתייחס לזה.
רחל יעקובי: לא התייחסתי למפתח הציבורי והפרטי אלא בעניין של אפסנטיקיישן.
רחל יעקובי: אני קוראת אפילו מהצעת החוק וההבדל בין החתימה האלקטרונית המאובטחת לבין המאושרת זה הגורם המאשר.
רחל יעקובי: הגורם המאשר הוא מבטיח שזה מלווה בתעודה אלקטרונית שהונפקה על ידי גורם מאשר, שזה ה-סרטיפיקט אוטוריטי, שמבטיחה כי מי ששמו מצוין כחותם, זוהה על ידי הגורם המאשר וגם אין לי אישור נוטריוני.
עמית אשכנזי: זה לא נכון.
עמית אשכנזי: זה לא הדיון, אבל תראי את תקנה 8.
עמית אשכנזי: אני אתן לך תשובה טכנית משפטית.
עמית אשכנזי: תקנה 8 לתקנות חתימה אלקטרונית – חתימה אלקטרונית מאובטחת, מערכות חומרה ותוכנה ובדיקת בקשות – קובעת מה הן טכנולוגיות שמייצרות חזקה לחתימה אלקטרונית מאובטחת.
עמית אשכנזי: בטכנולוגיות האלה מנויות טכנולוגיות הצפנה א-סימטריות שאין ביניהן לבין הגורם המאשר שום קשר.
עמית אשכנזי: הגורם המאשר, כאשר הוא מנפיק תעודה אלקטרונית, מחויב להנפיק לפי הטכנולוגיות האלה.
עמית אשכנזי: המעמד המשפטי, ברירת המחדל של מעמד משפטי של חתימה מאובטחת הוא שימוש בטכנולוגיות הצפנה א-סימטריות כפי שקבוע בתקנה 8 ומי שרוצה יכול לקבל גם לזה תעודה אלקטרונית מ-CA, אבל בכלל אין שום חיוב להשתמש ב-CA בדבר הזה.
עמית אשכנזי: זה פשוט לא נכון.
עמית אשכנזי: אז היא בעלת תוקף משפטי לכל דבר ועניין.
עמית אשכנזי: היא מאובטחת.
רחל יעקובי: היא מובטחת, אבל היא לא מאושרת.
עמית אשכנזי: היא לא מאושרת אבל אמרתי שיש שני מונחים.
עמית אשכנזי: מאובטחת משתמשת ב-PKI, בהצפנת מפתח א-סימטרי ואין לה CA מאושר כהגדרתו בחוק.
עמית אשכנזי: מי שרוצה CA מאושר, יכול ללכת הלאה, אבל זה לא מדויק מה שאמרת.
חוזה ג'ואי פלג: זה לא בנוי כברירת מחדל בתוך המערכת?
עמית אשכנזי: רגע, ברשותך.
עמית אשכנזי: אני רוצה לחזור חזרה לאלמנטים של ההצעה.
דניאל רימון: אם הנחנו את דעתכם שמאובטחים זהות המקור, זהות המקבל וזהות הדרך – עמית היטיב להסביר את זה ממני – זה יוצר ודאות יותר גדולה במשלוח וגם מבטיח שתהיה שוויוניות ואחידות באופן בו מטופלת ההידברות בין הרשות לגורמים המפוקחים על ידה.
דניאל רימון: דיברתי על מי הם אותם גורמים שאמורים להיות הקליינטים של ההסדר הזה ואולי נדבר גם על המסמכים שאמורים לעשות בהם שימוש, באיזה דברים הרשות פונה לגביהם, למשל בקשה למסמכים נוספים, בקשה לדיווח, בקשה לפרטים בדבר דיווח, דרישה לעיצום כספי, דרישה לתשלום אגרה, הוראות לגורם מפוקח כלשהו וכולי.
דניאל רימון: כל מיני מסמכים כאלה, אלה הם הדברים שבדרך כלל הרשות רוצה.
דניאל רימון: המערכת הזאת שמוצעת כאן היא מעין פיילוט למערכת רחבה יותר שאמורה להיות פרוייקט תהילה וכיוון שהיא מורכבת יותר ופונה לציבור גדול יותר של משתמשים ומקרים, כמו ב-מגנא, כך גם כאן, נוח יותר להפעיל ולבחון אותה במערכת מצומצמת יחסית כמו שלנו.
מאיר שטרית: של רשות ניירות ערך?
דניאל רימון: ה-מגנא של רשות ניירות ערך הייתה קדימון למערכת רחבה יותר.
מאיר שטרית: מערכת רחבה יותר של רשות ניירות ערך?
דניאל רימון: לא, של ממשל זמין כללי.
מאיר שטרית: זה עניין ישן.
דניאל רימון: אנחנו משתמשים בפלטפורמה שהיא כבר הוקמה במשך זמן במשרד האוצר כדי לשמש את המערכת הגדולה.
דניאל רימון: היא לא הוקמה עבורנו אבל אנחנו משתמשים בה.
מאיר שטרית: הרעיון של ממשל זמין היה לפתוח כספת וירטואלית לכל אזרח בארץ, כך שמס הכנסה יוכל לא רק לקבל ממנו כסף אלא גם לשלוח לו כסף.
דניאל רימון: אולי בגלל זה הדבר מתמהמה.
מאיר שטרית: לא, הסיבה היא אחרת לגמרי.
מאיר שטרית: ניסינו להפעיל את זה בשנת 2003-2004 אבל הבעיה היחידה שקיימת היא שאין חתימה אלקטרונית לאנשים.
מאיר שטרית: עד שלא תהיה תעודת זהות חדשה שהיא גם ביומטרית וגם עם חתימה אלקטרונית, יהיה בה שבב שאפשר יהיה לעשות חתימה אלקטרונית לכל אזרח אבל אי אפשר להפעיל את זה כי אתה מוכרח להיות בטוח שמי שאכן מקבל את הכסף, זה אותו אדם ואותו אדם יכול לגשת לכספת שלו.
מאיר שטרית: לכן זה לא פועל, אבל טכנולוגית, האופציה קיימת לפתוח כספת וירטואלית לכל אדם, למי שרוצה להשתמש בזה.
דניאל רימון: אנחנו ניזונים מהאופציה הקיימת כי אלמלא כן לא היינו יכולים להרים את הצעת החוק הזאת.
דניאל רימון: נכון הדבר שאצלנו זה קל להפעלה כי הציבור שאמור להשתמש הוא ציבור שכבר היום משתמש והוא בעל ה-תוקן הנדרש ולכן זה קל יחסית להפעלה.
מאיר שטרית: אם אני זוכר נכון, 93 אחוזים מגביית מס הכנסה נעשית אוטומטית באמצעות מחשבים על ידי רואה חשבון.
דניאל רימון: הגבייה.
מאיר שטרית: לשם מה צריך 3,000 עובדי מס הכנסה?
מאיר שטרית: להציק לאנשים, אבל 93 אחוזים מהמס נגבים אוטומטית.
נתן הרשקוביץ: בכל מקרה, לנו אין את הבעיה משום שהגופים שאנחנו מפקחים עליהם הם גופים ידועים ואיגוד החברות שיושב כאן סייע הרבה גם בזמן של ה-מגנא, האנשים שמאחורי הנציגות הזאת, כולם אנשים שידועים וגופים ידועים ולכן הם הנפיקו תוקן.
נתן הרשקוביץ: אגב, אותו תוקן ואותה תהודה כדי לחסוך בהוצאות תשמש גם לפרוייקט הזה.
מאיר שטרית: הדיווחים של החברות שמגיעים אליכם, פתוחים לעיון הציבור?
נתן הרשקוביץ: חלקם.
דניאל רימון: מרביתם.
מאיר שטרית: ההודעות שמעניינות את הציבור.
נתן הרשקוביץ: כן, ודאי.
מאיר שטרית: הם לא צריכים לפרסם בעיתונים.
דניאל רימון: פרסום תשקיף, הודעה בדבר פרסום תשקיף, המצאת רכש.
מאיר שטרית: למה אי אפשר לעשות את זה באינטרנט?
דניאל רימון: השאלה הזאת באמת נדונה בתיקון שנעשה, נדמה לי תיקון 35 לחוק ניירות ערך, בשנתיים האחרונות ובאמת העלינו על המדוכה את הדיון.
דניאל רימון: עד לאחרונה הייתה חובה רחבה מאוד של פרסום בעיתונים, קרי, היה עמוד שלם.
מאיר שטרית: בזבוז כסף ונייר.
דניאל רימון: אני אומר לך משהו מהשוק אותו אז בחנו.
דניאל רימון: האם נכון שיהיו מודעות של עמוד שלם ואיגוד החברות סיפר על משהו כמו 20 אלף שקלים לכל מודעה, ושאלנו האם יש לכך הצדקה.
דניאל רימון: מצד אחד חשבנו שבאמת רוחב היריעה של הפרסום בעיתונות הוא מיותר ועם השתתת הדיווח ב-מגנא די בדיווח מפנה, אבל לא חשבנו – לפחות בשלב הזה, ה-מגנא בסך הכל היא שש שנים – לגבי חלק מהציבור, למשל חתמים נאמנים, לגביהם ה-מגנא היא אפילו לא שש שנים כי היא נכנסה לתוקף במועד מאוחר יותר, גם לגבי מנהלי הקרנות היא נכנסה לתוקף מאוחר יותר, ואמרנו שניתן שהות לקליטת ה-מגנא עדיין יש ציבור בלתי מתוחכם של משקיעים שאין לו מערכות מחשב בבית ואמרנו שנשאיר את הדיווח בעיתון.
מאיר שטרית: השאלה אם הם קוראים את הדיווח בעיתונים.
דניאל רימון: אני יכולה לומר לך שעורך-דין מאוד מכובד בעיניי מאחד המשרדים הגדולים טען אז שזה לא נוח להיכנס בשאילתה למחשב, אלא בבוקר כשהוא מדפדף וקורא את העיתון על קפה ועם חברים, נוח לראות מי הם כל התשקיפים ומה הן כל ההצעות הפתוחות לציבור באותה עת ולהשוות ביניהן.
מאיר שטרית: הוא קורא את הכותרות.
מאיר שטרית: כולם קוראים את הכותרות.
דניאל רימון: כרגע המודעות יצומצמו באופן משמעותי והן בעצם דיווח מפנה ורק על עניינים ספציפיים כמו הצעות רכש, עסקאות בעלי שליטה, פרסום תשקיף וזה מפנה לדיווח ב-מגנא.