GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מאיר שטרית: הרעיון שלי היה שאם יש סימולטור שאפשר באמת ללמד עליו נהיגה, מעבר לנהיגה בכביש, והוא יעיל, נרצה להכניס את זה כחובה בכל לימודי הנהיגה והתלמידים יהיו חייבים לעבור איקס שעות של סימולציה מעבר לנהיגה בכביש וזאת כדי לייעל את לימודי הנהיגה.
מאיר שטרית: פתחנו קול קורא אבל לצערי הפסיקו את הקדנציה שלי באמצע ואני מניח שהעסק מת.
יוסי פלשקר: כשאני באתי למשרד, לא היה קול קורא במשרד התחבורה.
יוסי פלשקר: היה רק מכרז.
יוסי פלשקר: אחד הדברים הראשונים שיצרתי, מתוך נאיביות שיהיה לי כסף, היה מנגנון של קול קורא ולא מכרז.
מאיר שטרית: בזמנו הוצאנו מכרז.
יוסי פלשקר: במכרז אסור לי לדבר עם המציע ואסור לי להציע לו שאולי ישנה קצת ויהיה רעיון שנוכל לתמוך בו.
יוסי פלשקר: אני לא יכול לעשות את זה במכרז אבל בקול קורא אני יכול לעשות זאת.
מאיר שטרית: השרים יכולים להקצות מהתקציבים שלהם, בעיקר המשרדים שהם עתירי תקציב כמו תחבורה.
מאיר שטרית: הם יכולים להקצות בלי בעיות כמה מיליוני שקלים כדי לעשות פעולות חדשניות.
מאיר שטרית: לא קוראים לזה תקציב מדען אלא קרא לזה בשם אחר.
מאיר שטרית: אני חושב שאם לשרים יש עניין בנושא, הם גם יכולים לגרום לכך שיוקצו כספים מתוך תקציבי המשרדים.
יוסי פלשקר: אתה צודק.
מאיר שטרית: עשיתי את זה בכמה משרדים.
מאיר שטרית: פיתחנו כל מיני דברים או עשינו כל מיני דברים בתחומים השונים.
מאיר שטרית: בתחבורה יש ים שלם של נושאים שדורשים פיתוח ומחקר.
מאיר שטרית: אני מקווה שבאמת נצליח היום לקדם את הנושאים האלה בתוך המשרדים.
מאיר שטרית: לדעתי שווה לעשות איזושהי פעולה מול שרי הממשלה ולומר להם שיבואו לשים עין על מה אפשר לחקור או לעשות את הפיתוח.
יוסי פלשקר: צריך גם להגדיר מה זה מחקר כי לדעת רוב האנשים בממשלה, גם אוצר וגם במשרדים, כשעושים שאלון ושואלים מה דעתך על משהו, זה מחקר.
יוסי פלשקר: בכסף שמופיע כאן, אני בטוח שחלק גדול ממה שנקרא מחקר הוא לא מחקר וזאת אפילו לא עבודת ייעוץ ברמה גבוהה.
מאיר שטרית: ברגע שיש תקציב לעניין, יצטרכו להתייחס לזה.
מאיר שטרית: המדענים הראשיים יהיו אלה שיתייחסו לזה באמצעות משרד המדע.
יוסי פלשקר: בחוק צריכה להיות הגדרה.
מאיר שטרית: יהיה חוק אותו נביא לכאן.
מאיר שטרית: כאן יתקיים דיון ואתם מוזמנים לתת את האימפוט שלכם.
בנימין שרדני: במשרד הבריאות אנחנו מטפלים בחלק גדול של מחקרים וזה הקשר בין המדע הבסיסי לרפואה.
בנימין שרדני: אנחנו המקום הכי חשוב שמעביר את המערכת הזאת ובעצם המציאות היא שהפוטנציאל שיש שם הוא ענק והיכולת שלנו לביצוע דורשת עוד הרבה כספים שהם מעבר למה שראיתם בשקף הזה.
אבי ענתי: זה עלה בתלם.
בנימין שרדני: היה מדובר בהקמת בנקים רגילים וזה משהו אחר לגמרי.
בנימין שרדני: אלה בנקים רגילים כאשר כל בנק יוכל להקצות את הבנק שלו אבל מישהו צריך לרכז את כל הבנקים האלה.
בנימין שרדני: האינפורמציה הזאת היא בעלת פוטנציאל אדיר ולא רק מבחינה מחקרית אלא גם מבחינה תעשייתית, וזה דבר שבעצם יביא לכך שבמכה אחת אנחנו נוכל באמת לספק רקמות לכל חוקר או לכל תעשייה, לומר להם איפה הן נמצאות כי הכל יתרכז במרכז אחד, לבנק וירטואלי אחד שאנחנו נוכל לתת בו את האינפורמציה.
בנימין שרדני: מעבר לזה, זה יהפוך אותנו לחברים בבנקים הווירטואלים שקיימים גם באירופה וגם בארצות-הברית.
בנימין שרדני: באופן עקרוני אנחנו נהפוך להיות חלק מהותי של כל המערכות למחקר בעולם.
בנימין שרדני: זה דבר שעכשיו קורם עור וגידים, עומד לצאת קול קורא ואנחנו נרכז את כל המערכת הזאת.
בנימין שרדני: בנוסף לזה, יחד עם תלם ועם ות"ת, אנחנו בעצם החלטנו על תשתיות למרכזים לתאי גזע.
בנימין שרדני: אנחנו רוצים להקים שלושה מרכזים.
בנימין שרדני: בדרך כלל צריך להתרכז שאנחנו יכולים לבצע.
בנימין שרדני: היום אנחנו בין המובילים בעולם בתאי גזע.
בנימין שרדני: החלון הוא קטן מאוד בגלל שאובמה כבר פותח את השערים ובעוד שנתיים-שלוש הם גמרו אתנו.
בנימין שרדני: אנחנו עכשיו צריכים לתת דחיפה לעניין הזה, כאשר זה צריך להיות ביחד עם תלם ועם ות"ת כאשר משרד הבריאות נותן מתקציבו.
בנימין שרדני: יש היום 40 מיליון שקלים שייקבעו לשלושה מרכזים שיהיו שותפים לאוניברסיטאות ולבתי החולים.
בנימין שרדני: זה יקשר את המערכת ואנחנו נבנה אותם במקומות כאלה כדי שנוכל לפרוץ במערכת הזאת.
מאיר שטרית: האם אפשר להזמין לוועדה מישהו מהחוקרים המתקדמים ביותר בתחום תאי הגזע?
בנימין שרדני: לא ספק.
בנימין שרדני: הוא יציג לוועדה את הנושא ויאמר איפה אנחנו עומדים ומה אנחנו עושים.
בנימין שרדני: אנחנו נעשה את זה.
מאיר שטרית: בכמה כסף מדובר?
ברכה רגר: לא הרבה כסף.
ברכה רגר: יש את הפורום הגלובלי לתאי גזע ויש בעיה שהם דורשים כמה מאות אלפי שטרלינג.
ברכה רגר: כרגע המדענים עצמם מממנים מהמחקרים שלהם, מהכספים שעומדים לרשותם, את החברות שלהם.
בנימין שרדני: כדי להיות חברים, המדענים בירושלים או בחיפה עושים שירות ועל סמך זה אנחנו חברים.
משה גולדברג: כפי שאתה יודע, אנחנו אחראים על היכולות הטכנולוגיות במערכת הביטחון.
משה גולדברג: נעשות הרבה פעילויות גם מתוך אורך נשימה מאוד ארוך.
משה גולדברג: אני מזכיר כאן מחקרים בטכנולוגיות קוונטיות.
משה גולדברג: אנחנו מוצאים את עצמנו הרבה פעמים לבד כאשר גם הטווח הארוך לגבינו נמצא בסיכון מתמיד לאור איומים שמכירים אותם, כאשר חלקם נחשפו כמו נושא של חומה, נושא של כיפת ברזל ודברים כאלה.
משה גולדברג: מה שלא נחשף, קיים למרות שהוא לא נחשף.
משה גולדברג: המצוקות הן גדולות וההיקף שאנחנו יכולים לתת לטווח הארוך למעשה נמצא בסיכון כל הזמן.
משה גולדברג: יש את הנושא של כוח אדם, תלפיות ודברים מהסוג הזה, ושם יש למפא”ת מעגלים מאוד רחבים של השפעה.
משה גולדברג: אנחנו שותפים גם לנושא של מדענים עולים למשל ואנחנו רואים בזה חשיבות לאומית.
משה גולדברג: יש עכשיו פרוייקט שנרקם בבתי הספר התיכוניים, נחשון.
משה גולדברג: זה למעשה בניית האישיות של תלמידים מובילים מהרמה החינוכית ומעלה והפרוייקט הוא מאוד חשוב.
משה גולדברג: יש את נושא כוח האדם שסגן ראש מפא”ת מטפל בו בעדיפות מאוד מיוחדת כאשר איש מיוחד שהוא בוגר תלפיות שמגדל דור שידמה לו.
משה גולדברג: יש לנו כמובן היכרות מאוד טובה גם עם המדען הראשי של משרד המדע ועם כל השאר.
משה גולדברג: בהתאם לעניין גם עם קודמתו של פרופסור מנדלוביץ ניסיתי כבר ליזום כמה נושאים בייחוד בתחום הטכנולוגיות הקוונטיות, תחום שנראה לנו מאוד חשוב.
משה גולדברג: הרבה פעמים אנחנו מתעסקים עם מחקרי מוח ואפשר להבין מה המטרה של זה, אבל אני חושב שבהחלט יש טעם לשלב ידיים בכל מיני דברים מהסוג הזה מאחר שאלה מחקרים ארוכי טווח עם אופק גדול כאשר אנחנו יודעים מה הייעוד הסופי שלהם.
שאול פריירייך: לאור מה שנאמר כאן, הייתי מציע שאם מדובר בהצגת הכיוון שלנו, שללשכת המדען של משרד התעשייה, שיוקצה לזה זמן נפרד כדי שנוכל לבוא עם מערכת שקפים ונציג את הנושא כי אכן להציג את הפעילות הזאת, כמו שמוצאת את ביטויה ולו רק בתקציב הגדול שלנו, ממעוף הציפור זה דבר לא נכון לעשותו.
שאול פריירייך: הייתי רק אומר שאנחנו השנה הזאת, בשנת 2009 ו-2010, מקבלים תוספת משמעותית לתקציב שלנו.
מאיר שטרית: זאת באמת תוספת של 900 מיליון או אלה דיבורים?
שאול פריירייך: 900 מיליון זה למיטב ידיעתי רק בעיתון.
שאול פריירייך: זה סכום קטן יותר, אבל לאור סכומים אחרים שעלו כאן בשקפים שהציג פרופסור מנדלוביץ, הסכומים שלנו הם גדולים ומחמת עינא בישא אני לא מצטט אותם.
שאול פריירייך: אנחנו פועלים מכוח החוק, חוק עידוד מחקר ופיתוח בתעשייה שמהווה כ-70 אחוזים מההוצאה השנתית שלנו לתמיכה בתעשייה במחקר ופיתוח.
שאול פריירייך: בנוסף רציתי לציין את נושא החממות, נושא ידוע כאן בארץ כאשר החממות האלה פרוסות בכל רחבי הארץ מרמת הגולן ועד דימונה.
שאול פריירייך: כמעט כל החממות מופרטות, כלומר, הן בידיים פרטיות עם הסיוע הממשלתי שניתן לפרוייקטים באותה מסגרת.
שאול פריירייך: אנחנו מקיימים את אותה תוכנית שנקראת מגנט שעוסקת במחקר ופיתוח משותף לתעשייה עם האקדמיה.
שאול פריירייך: יש לנו תוכנית קטנה יותר שהיא תוכנית תנופה שנותנת פתח ליזמים עם רעיונות בסיסיים כאשר בהחלט יש להם פתח לבוא ולהציג את הדברים האלה.
שאול פריירייך: הייתי אומר שזה סדר גודל הפעילות שלנו.
מאיר שטרית: הוא קונה ב-2 ורבע מיליון פרנקים שוויצרים?
שאול פריירייך: הוא קונה ביותר.
שאול פריירייך: יש לזה גם מינוף כי חלק מהדברים עם חמישים אחוזים, אם יש לנו יבוא גדול של חומרי גלם וכן הלאה.
שאול פריירייך: זה הסכם ייחודי.
שאול פריירייך: המעמד שלנו שם הוא טוב מאוד והייתי מרשה לעצמי לומר שהעניין של החברות כרוך בתשלום הרבה יותר גבוה.
מאיר שטרית: מה זה יותר גבוה?
מאיר שטרית: כמה כסף?
שאול פריירייך: מה שאנחנו משלמים זה 20 אחוזים בסך הכל.
שאול פריירייך: כלומר, מדובר על פי חמש, אם נרצה להיות חברים מלאים בארגון ואני מניח שגם ירצו אותנו.
שאול פריירייך: לא ראיתי – זה דבר אישי שלי – עדיין מספיק נימוקים טובים, ואני לא מדבר על הצד הפוליטי, שזה אכן כדאי לנו.
מאיר שטרית: יורו-סטאר היא חלק מאורקה.
שאול פריירייך: נכון אבל היא נותנת לנו גם החזר כספי מסוים למדינה שמקורו במסגרת התוכנית השביעית.
מאיר שטרית: אם אני מתרשם נכון, לגבי חלוקת המענקים למחקר ופיתוח של משרד המסחר והתעשייה, של המדען הראשי, התרשמתי שבאירופה, ב-אורקה, החלק שמוקצה ליורו-סטאר, ל-SME, לעסקים קטנים, הוא הרבה יותר גדול מאשר אצלנו.
מאיר שטרית: אצלנו כמובן היכולת של תעשיין זעיר או מישהו שיש לו רעיון להגיע למדען הראשי ולקבל סיוע, היכולת שלו מאוד מאוד נמוכה ולכן גם הכספים שמוקצים לשם הם מאוד מאוד קטנים באופן יחסי.
מאיר שטרית: אצלנו – ואני אומר לך את זה כהקדמה לדיון שיהיה פה על תקציב המדען הראשי – עיקר התקציבים הולכים דווקא לחברות הגדולות והמבוססות, שיש להן קשרים טובים, שיש להן מהלכים והן יכולות להשיג הרבה מאוד כסף והן משיגות אותו שנה אחרי שנה.
מאיר שטרית: לאנשים קטנים ולחברות קטנות קשה מאוד להגיע לשם.
מאיר שטרית: אני רוצה שתחשבו על דרך איך לשנות את היחס הה.
שאול פריירייך: ברשותך, הדבר הזה נכון לשנים האחרונות הוא אגדה אבל לא מציאות כי החברות הגדולות – מדובר על עשר החברות הגדולות – נכנסו למסגרת מסוימת, מה שנקרא בעגה שלנו חברות ההסדר, וזה הסדר מיוחד שנותן לאותן חברות שעונות לקריטריונים מסוימים מענקים מאוד קטנים - ואגב, הם פטורים מתמלוגים – למחקר שהוא מחקר בסיסי שלהן, מה שנקרא מחקר גנרי.
שאול פריירייך: הן לא מהוות עול עלינו מהבחינה התקציבית.
שאול פריירייך: מבחינת החלק של החברות הגדולות בעוגה של לשכת המדען הראשי, החלק הולך וקטן בשנים האחרונות.
שאול פריירייך: דווקא הכספים הרבים שלנו מוקצים לחברות הקטנות והבינוניות.
שאול פריירייך: כיום למשל לחברות הקטנות יש בעיה בהשגת המצ'ינג, כלומר, החלק שלהן.
שאול פריירייך: יש חברות שפשוט המימון העצמי שלהן הולך ואוזל וזו בעיה נפרדת.
שאול פריירייך: כרגע, במיוחד לאור המשבר הנוכחי שלא יודעים עד מתי הוא יימשך, המשבר מהווה אבן נגף להן אבל משקלן של החברות הגדולות בעוגה של תמיכת לשכת המדען הראשי הוא קטן.
מאיר שטרית: אנחנו נקיים ישיבה מיוחדת לעניין הזה.
מאיר שטרית: אני גם מברך את דוקטור רחל אדטו, חברת הכנסת, שמגיעה לוועדה למרות שאיננה חברה בה.
מאיר שטרית: זה מאשר לכם את מה שאמרתי קודם, שהוועדה היא לא ועדה פוליטית אלא ועדה מעניינת שאני מקווה שתמשוך חברים לפעילות ואת מוזמנת בכל זמן לבוא לישיבות שלנו.
שלמה ולד: אני לא רוצה לסקור את פעילות משרד התשתיות הלאומיות אלא להעלות כמה נקודות שלפי דעתי חשובות במסגרת הוועדה הזאת לגבי סדרי עדיפויות כי ציינו כאן הרבה דברים ולפי דעתי צריכים לשים כמה דברים במוקד.
מאיר שטרית: על מה זה משפיע?
מאיר שטרית: על השכר?
שלמה ולד: לא.
שלמה ולד: השכר לא חשוב.
שלמה ולד: זה משפיע על המעמד.
שלמה ולד: כלומר, מי שבא לתפקיד מדען ראשי, הוא צריך להוציא פרוייקטי מחקר, הוא צריך להיות אוטוריטה לגבי אנשים אותם הוא שופט ולגבי אנשים להם הוא נותן את תקציבי המחקר.
שלמה ולד: אם אדם כזה הוא לא אוטוריטה והוא נחשב כמדען סוג ב' או דברים כאלה, זה מה שקורה.
מאיר שטרית: למה שינו את המעמד?
שלמה ולד: כי עולה יותר כסף לשלם עבור דרוג מחקר מאשר לשלם דרוג מהנדסים או משהו כזה.
מאיר שטרית: אם כן, זה כן משפיע על השכר.
שלמה ולד: זה שייך לנציבות שירות המדינה.
שלמה ולד: זה משפיע על השכר, אבל אני אומר שזה לא משפיע על השכר של אנשים כמוני או כמו אחרים שאנחנו מושאלים למעשה ממקומות אחרים ואנחנו באנו עם הדירוג שלנו ועם התפקיד שלנו.
שלמה ולד: לא יכול להיות שאני אצטרך לקבל מדען אחר במקום דוקטור יוסי בר-טוב שעומד לפרוש מתפקידו ואני אצטרך לעשות תרגילים כדי לנסות להשאיל מישהו ממקום אחר כדי שיהיה אדם שיכול להיות אוטוריטה בתפקידים האלה.
מאיר שטרית: בהמשך אני ארצה לשאול את המדען הראשי מה עם הבדיקה באשר למצבם של מכוני המחקר הממשלתיים.
שלמה ולד: שמעתי את המולמו"פ ודיברתי עם פרופסור יהודית בירג בפגישה והיא אמרה שזה מאוד מעניין וכי צריך להפגיש אותי.
שלמה ולד: דיברתי עם פרופסור בירג בתחילת 2008 ועכשיו אנחנו כבר באמצע שנת 2009.
שלמה ולד: אני – ואני חושב שאני בסך הכל חבר חשוב בתוך הפורום הזה – לא זומנתי ולא דיברתי ולא יצא לי להביע את דעתי אפילו פעם אחת על נושא מכוני המחקר הממשלתיים, וזה אומר משהו לגבי קצב פעולות הוועדה.
שלמה ולד: מה שקורה בארץ זה אסון נוראי.
שלמה ולד: יש גם אי הבנה אפילו בינינו לגבי מה נקרא מחקר ופיתוח ממשלתי מכוון.
שלמה ולד: יש מטלות שלטוניות שהממשלה חייבת לבצע אותן כחלק מפעילויות מחקר ופיתוח אבל לא מבצעים אותן.
שלמה ולד: אלה לא פעולות של גישור בין מחקר ופיתוח גנרי לבין מחקר ופיתוח תעשייתי אלא מטלות שלטוניות.
שלמה ולד: למשל, אם צריך להחליט איפה אפשר לעשות מפעלי התפלה, זה דבר שהממשלה צריכה לעשות את הסקרים והבדיקות באופן קבוע.
שלמה ולד: אם הממשלה צריכה להחליט מה צריך להיות סקר ססמי, אלה פעולות שמתמשכות במשך עשר שנים, 20 שנים, 30 שנים וזאת לא פעולה שנמשכת חמש-שש שנים.
שלמה ולד: הפרוייקטים של מטלות שלטוניות הם פרוייקטים של 20 שנים ו-50 שנים ואולי גם מאה שנים.
שלמה ולד: באתי למכון המחקר החקלאי, מכון וולקני, לביקור בתחילת שנת 2008 ושאלתי את שפיגל איזה מחקר ארוך טווח הם מבצעים.
שלמה ולד: פרט לדגל היפה של תאי גזע, לא שמעתי שהוא אמר לי שיש מחקר ארוך טווח אמיתי מהבחינה הזאת שלפי דעתי צריך להיות.
שלמה ולד: זאת החמצה וזה קורה כי אין כסף למחקר ארוך טווח וכל הכסף מופנה לפעולות ולפרוייקטים של שנתיים-שלוש כאשר אם מדובר בארבע שנים, זה נחשב פרוייקט ארוך.
מאיר שטרית: אנחנו נקיים בקרוב דיון בנושא מכוני המחקר הממשלתיים.
מאיר שטרית: בשנת 2006 הוגש דוח על ידי פרופסור מינה טייכר על מכוני המחקר.
מאיר שטרית: אנחנו בקרוב נקיים דיון בנושא הזה.
שלמה ולד: מכון המחקר, כתוצאה מוועדת טייכר, שהיה צריך לקום, שזה מינהל מדעי האדמה והים, וסיפרתי לך שכבר יש לזה זקן ארוך לדבר הזה, הוא עדיין לא התממש לצערי.
שלמה ולד: אני מוכרח לומר שבמשרדים הממשלתיים קולות קוראים הוא דבר קשה בהתמודדות היום יומית שלנו מול היועצים המשפטיים והחשבים.
שלמה ולד: זה משהו שהוא בלתי נסבל.
שלמה ולד: יועצת משפטית אומרת שלא אתן פרוייקט ארוך טווח כי בסוף השנה אולי יהיה מישהו אחר שיוכל להמשיך את המחקר בצורה יותר זולה.
שלמה ולד: אם זה השיקול, זה אומר שאנשים לא מבינים מה זה פעילות מחקר ופיתוח.
מאיר שטרית: לא מאפשרים לכם להתחייב?
שלמה ולד: הישג ראשון שהיה לנו היה שהשנה הזאת הייתה שנה ראשונה שהצלחנו להשיג הרשאה להתחייב על פרוייקטי מחקר ופיתוח במשך שלוש שנים.
מאיר שטרית: אין התחייבות על יותר משנה?
שלמה ולד: בדרך כלל אין התחייבות ליותר משנה.
מאיר שטרית: כל שנה הם צריכים לחדש את הבקשה?
שלמה ולד: כן.
מאיר שטרית: ודנים בה מחדש?
שלמה ולד: לא בכל המקומות, אבל כן.
שלמה ולד: מדוע ההתקשרות שלנו היא התקשרות חוזית ולא התקשרות על בסיס תקציב תמיכות?
שלמה ולד: זה על בסיס תקציב פעולות ולא תמיכות.
שלמה ולד: זה אומר שצריכים לצאת לתהליך מכרזי שלפעמים הוא לא מתאים להוויה המדעית.
שלמה ולד: את הדברים האלה צריך לתקן וכאן צריכה להיות האחדה של הדברים ולעשות אותם יותר מסודרים.
מאיר שטרית: תן דוגמה.
שלמה ולד: אני לא רוצה לתת דוגמאות על כל מיני ארגונים שאתה ציינת בראשית דבריך, ארגונים שצריכים לתאם ביניהם ושהם למעשה במידה רבה תותבות.
שלמה ולד: אני חושב שגם ההפרדה שהיא חמורה מדיי בין המו"פ הצבאי, הביטחוני, לבין המו"פ האזרחי, וכאן צריכה להיות יותר קוהרנטיות בין הדברים, אלה צריכים להיות פחות גופים ופחות צורך לתאם.
שלמה ולד: כדי לעשות סדר בדבר הזה, זה תפקיד קשה אבל חשוב.
רוני דיין: רציתי להזכיר שני דברים כי המועצה הלאומית תציג כאן את עצמה בצורה מסודרת בימים הקרובים.
רוני דיין: לפני כן אני חייב התייחסות למה ששלמה אמר לגבי מכוני המחקר.
רוני דיין: אותה ועדה שקמה לפני כחצי שנה, גזרה מעצמה כבר שתי תתי-ועדות כאשר הוועדה האחת בראשותו של פרופסור רזין עוסקת בתחום הבריאות ובוחנת את נושא המחקר בתחום הבריאות, והוועדה השנייה בוחנת את המחקר בתחום החקלאות והיא בראשותו של פרופסור אילן חת.
רוני דיין: הדברים האלה מתבצעים.
רוני דיין: אגב, הישיבה הקרובה של הוועדה תהיה בעוד שלושה שבועות, אם אני זוכר נכון, כך שהפעילות הזאת מתקדמת.
רוני דיין: אכן, התחילו עם מכוני המחקר הממשלתיים.
רוני דיין: הפעילות מול המדענים הראשיים עדיין לא התחילה כי אי אפשר לעשות הכל ביחד, אבל זה חלק מהמנדט שמופיע גם בחוק המולמו"פ ואכן יבוצע.
רוני דיין: המולמו"פ, לפני שנה, במרץ בשנה שעברה, החלה ביוזמה – שאז נראתה עם הרבה מאוד חזון אבל לא כל כך עם קשר למציאות – של זיהוי ואיתור אקדמאים בחוץ לארץ, אלה שהלכו לשבתון או למשהו אחר ונשארו שם, כדי להחזירם לארץ.
רוני דיין: אין שום ספק שהמשבר הכלכלי שכולנו בתוכו – ויש כאלה שחושבים שאנחנו לקראת היציאה ממנו וכנראה הם משלים את עצמם – מסייע בהחזרת אקדמאים לארץ.
רוני דיין: הפעילות הזאת הובילה להקמת ועדה בין-משרדית, במקרה זה בהובלה של משרד הקליטה, ואנחנו בעצם היינו אלה שהגו את זה.
רוני דיין: הוועדה יושבת מול שלוש ועדות בראשן אנשי המולמו"פ כאשר אחת היא לתחום האקדמי, השנייה לתחום התעשייתי והשלישית להחזרת אקדמאים לתחום הממשלתי.
רוני דיין: אני רוצה לציין שבתחום הממשלתי, אחד היעדים הוא בין השאר השבחת השירות הממשלתי ולא רק מכוני המחקר.
בנימין לשם: משרד הבריאות היה שותף למשרד הקליטה ביוזמה וכדי ליצור משרות לרופאים חוקרים כדי להחזיר רופאים לעבודה בארץ.
רוני דיין: זאת בפירוש פעילות כלל ממשלתית.
נפתלי ארנון: אנחנו כאן בפורום של המדענים הראשיים ואני רוצה להציג בעיה שנוגעת למקום המדענים הראשיים ואיפה עומדת מערכת המחקר בישראל בכלל.
נפתלי ארנון: אנחנו שמענו כאן – וזה נכון – שהתקציבים שעומדים לרשות המדענים הראשיים הם מאוד מצומצמים ואנחנו יודעים שההוצאה הכוללת של מדינת ישראל למחקר ופיתוח היא גבוהה.
נפתלי ארנון: אם כן, אני אציג כמה נתונים ואעשה זאת בסדרי גודל.
מאיר שטרית: זה כולל את ות"ת והביטחון.
נפתלי ארנון: לא.
נפתלי ארנון: ביטחון לא נכנס לזה.
נפתלי ארנון: ות"ת כן.
נפתלי ארנון: מתוך מה ש-ות"ת מקציבה לאוניברסיטאות, אפשר לומר שחלק נזקף למדע מפני שהפרופסורים עוסקים במחקר.
נפתלי ארנון: חלק אחר הולך למחקר התעשייתי, למדען הראשי של משרד התעשייה, ופחות ממיליארד שקלים הולך למחקר הממשלתי.
נפתלי ארנון: מתוך מיליארד השקלים האלה, כיום רק כ-100 מיליון שקלים הולכים למה שנקרא מחקר ופיתוח מכוון תחרותי שזה כלי מאוד חשוב להכוונת מחקר ופיתוח לפי מדיניות.
מאיר שטרית: מה עם ה-900 מיליון?
נפתלי ארנון: מכוני מחקר, מכון וולקני למשל, המכון הגיאולוגי וכולי, וזה פחות ממיליארד.
נפתלי ארנון: אין לי כאן את המספרים המדויקים, אבל אני נותן כאן סדרי גודל.
מאיר שטרית: אתה סופר למשל את תקציב המדען הראשי לא בתור מחקר מכוון עם תחרותי?
מאיר שטרית: ההקצבה של המדען הראשי לפיתוח תעשייתי לא נחשב תחרותי?
נפתלי ארנון: הוא תחרותי אבל הוא לא בדיוק מכוון.
שאול פריירייך: החוק הוא חוק כללי ואנחנו קבענו בתוך המסגרת שלנו תחומים שהם תחומים מועדפים.
שאול פריירייך: התחומים המועדפים הם התחומים עליהם אנחנו נותנים דגש יותר גדול והקצאה יותר גבוהה.
מאיר שטרית: מה הקריטריונים להעדפה?
שאול פריירייך: הקריטריון להעדפה הוא בתחומים מסוימים בהם יש לנו תשתית כוח אדם גבוהה מהרגיל, בעיקר בנושא של תחום הביו ובתחום של הנאנו שהוא תחום צומח בעולם.
שאול פריירייך: אלה שני התחומים הראשונים.
שאול פריירייך: התחום הנוסף הוא תחום שבו אנחנו ראינו את עצמנו סובלים ממחסור תחרותי מול גופים אחרים וזה תחום של התעשייה המסורתית, תעשייה שהיא עתירת כוח אדם, ושהיא לא עומדת בתחרות מול הנעשה באסיה וכן הלאה.
שאול פריירייך: אלה שלושת התחומים שהכרזנו עליהם כתחומים מועדפים וכאן הכספים גדולים יותר עם אמות מידה שונות.
נפתלי ארנון: אם אנחנו משווים את עצמנו למדינות אחרות שזה הקריטריון היחידי שאנחנו יכולים להגיד איפה אנחנו עומדים, הרי שבתחום הזה אנחנו נופלים מהם בסדרי גודל וזה נושא שכדאי לתת עליו את הדעת.
אברהם ארביב: אני שמח שמישהו אחר אמר את מה שהתכוונתי לומר.
אברהם ארביב: את הדברים שאומר, אני חוזר עליהם כל פעם שהנתונים האלה מוצגים ואני אומר במפורש שאני לא מאמין ל-4.7 אחוזים בהשקעה לאומית כחלק מהתמ"ג ואני גם לא מאמין ל-4 מיליארד שקלים של ההשקעה הממשלתית.
אברהם ארביב: אני מנסה לחבר סכומים שאני מכיר, וכנראה שמכניסים כאן דברים שהם לא בדיוק מחקר ופיתוח, דברים שמדינות אחרות לא היו מכניסות אותם.
אברהם ארביב: אני מבקש שמישהו פעם יציג לי את הפירוט כי בסכומים האלה, אני לא רואה את 4 מיליארד השקלים להשקעה ממשלתית במחקר ופיתוח.
אברהם ארביב: זה אולי משהו שדומה למחקר ופיתוח, אבל זה לא זה.
מאיר שטרית: אם יש שם 4 מיליארד שקלים, איך התקציב שלכם רק 10 מיליון שקלים?
רועי גולדשמידט: אולי תשאל את דוקטור רומנוב שהוא המדען הראשי של הלשכה לסטטיסטיקה.
אברהם ארביב: את הדברים אמרתי גם לו.
אברהם ארביב: רצוי שמישהו, או ממשרד המדע או מהמולמו"פ, יעשה כאן סדר ושיביא לכאן את הפירוט.
אברהם ארביב: מכניסים כאן דברים שמדינות אחרות לא מכניסות כי אחרת לא היינו מגיעים לסכומים כאלה.
אברהם ארביב: אני לא יודע מה לגבי הסכומים של ה-ות"ת, ואולי אלה משכורות ואולי זאת תקורה, אבל צריך לעשות סדר בדבר הזה כי אלה סכומים שאוהבים לנפנף בהם אנשי הכספים כדי לומר שיש מספיק תקציב.
מאיר שטרית: המועצה הלאומית למחקר ופיתוח מסוגלת להציג את הנתונים הללו?
רוני דיין: כן.
רוני דיין: המועצה הלאומית למחקר ופיתוח כיום היא הגוף המממן העיקרי.
מאיר שטרית: אני מדבר על הצגת כל התמונה.
נפתלי ארנון: המועצה אחראית על הנתונים האלה.
נפתלי ארנון: גם אני עסקתי בזה ועסקתי בזה גם לפני כן עת הייתי במשרד המדע.
נפתלי ארנון: אני יכול להעיד שהנתונים הם - בתיאום עם הלשכה לסטטיסטיקה – בדיוק לפי ההגדרות הבינלאומיות של ה-OECD.
נפתלי ארנון: יש כמה דברים שבהם המבנה הוא שונה.
אברהם ארביב: אבל הם נסמכים על דיווחים של אחרים.
אברהם ארביב: אני יודע בדיוק איך עושה את זה הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
אברהם ארביב: היא מבקשת שאנשים ייתנו להם נתונים אבל האנשים בעצמם לא יודעים או שקצת עובדים עליהם.
אברהם ארביב: זה לא משהו לגמרי אובייקטיבי.
נפתלי ארנון: הנתונים של התעשייה למשל, שזה הדבר העיקרי, שזה המרכיב העיקרי, בנויים על סקר שנעשה בתעשייה לפי סטנדרטים בינלאומיים.
נפתלי ארנון: בכל מדינה עושים סקר כזה ולסקרים יש כמובן הטיות שונות.
מאיר שטרית: אתה מתלונן על זה שאתה אומר שיש רק 100 מיליון שקלים למחקר מוכוון.
נפתלי ארנון: מוכוון תחרותי.
אברהם ארביב: התעשייה מגדירה את המחקר והפיתוח כפי שהיא רוצה.
נפתלי ארנון: יש מחקר מוכוון שהוא לא תחרותי.
נפתלי ארנון: אם אתה מקים מכון גיאולוגי, הוא עוסק בגיאולוגיה.
מאיר שטרית: למחקר מוכוון תחרותי, יש רק 100 מיליון שקלים.
נפתלי ארנון: כל סוכנויות המחקר האמריקאיות מוציאות מיליארדים רבים.
מאיר שטרית: הצטרפו אלינו שני חברי ועדה ואני מבקש להציג אותם.
מאיר שטרית: את חבר הכנסת שלמה מולה ואת חבר הכנסת אברהם מיכאלי, ששניהם חברי ועדה מן המניי ואני שמח שהם באים.
אברהם מיכאלי: הגענו מישיבת ועדה אחרת.
מאיר שטרית: הסברתי קודם שלכל אחד יש עול נוסף, חוץ מהוועדה הזאת.
נפתלי ארנון: כמו שאמרתי, הקרן הלאומית למחקר של ארצות-הברית או NIH מוציאים עשרות מיליארדים.
מאיר שטרית: למחקר מוכוון תחרותי.
נפתלי ארנון: לקולות קוראים שמתחרים על מחקרים.
נפתלי ארנון: לנו יש מחקר תחרותי נוסף.
מאיר שטרית: כדי לפתור את העניין, אני רוצה לבקש מהמועצה הלאומית למחקר ופיתוח - דוקטור דיין אומר לי שאפשר לעשות את זה - להציג לנו נתונים ותמונה של כל המספרים לפי תפיסת עולמכם.
רוני דיין: זה יהיה במסגרת ההצגה שלנו
מאיר שטרית: הערה נוספת שאני רוצה להעיר לפני שאנחנו מתכנסים לסיום.
מאיר שטרית: בפגישה עם האקדמיה הלאומית למדעים, נאמר לנו שהם מנסים כבר הרבה זמן לעשות מה שנקרא מידע על המדען כאשר הכוונה היא למפות וליצור במקום אחד את כל המחקרים שנעשים באותו זמן כדי לדעת אם קיימת איזושהי בעיה לגבי המידע על המדען לא רק בתחום של האקדמיה הלאומית למדעים אלא גם בנושאים אחרים שאני לא יודע אם יש מיפוי בהם.
אבי ענתי: אין בנק נתונים.
מאיר שטרית: אם מותר להמליץ לשר המדע – אני כאן בתקן של ממליץ בלבד – שאני חושב שדווקא בגין התוספת התקציבית של המשרד, אחת המטרות החשובות ביותר שיכולה לעשות קצת סדר במערכת זה להקצות את הכסף הדרוש להקים את אותו בנק מידע שימפה את כל המדע.
מאיר שטרית: לא מדובר בכסף גדול.
רוני דיין: זה משהו שכבר התחלנו לעשות במולמו"פ בשנה שעברה.
רוני דיין: היה לנו את הכסף וגם הוזמנו כ-49 סקרים שמטרתם בדיוק לבנות את מאגר המידע על המדע והמחקר.
מאיר שטרית: כיום אין מאגר מידע.
רוני דיין: כיום אין.
אבי ענתי: אם אתה רוצה לדעת כמה הושקע היום בביו-טכנולוגיה, אתה לא יכול לדעת.
מאיר שטרית: היום אין מאגר מידע, דבר שיש לו כמה חסרונות.
מאיר שטרית: בהחלט יכול להיות מצב שמשרדים שונים בממשלה וגופים שונים ממשלתיים ואחרים מתקצבים את אותם נושאים פעמיים-שלוש וארבע בעבודות שהם עושים.
מאיר שטרית: זה דבר שאפשר למנוע אותו באופן טוטלי.
מאיר שטרית: אין איזושהי הצלבת נתונים ומידע בשום מקום, אפילו באותו נושא או באותו תחום.
נפתלי ארנון: יש כאן שני נושאים שונים כאשר האחד הוא מאגר נתונים על מחקר, והמועצה עוסקת בו, ואלה הם נתונים לגבי כמה כוח אדם, כמה כסף וכולי.
מאיר שטרית: לא זה מה שמעניין אותי.
מאיר שטרית: אותי מעניינים נושאי מחקר.
נפתלי ארנון: נושא שני שאנחנו לא עוסקים בו כרגע, גם לא המועצה, זה מידע על מחקרים.
מאיר שטרית: זה מה שאני אומר – מידע על מדע, וכאן לא קיים כלום.
מאיר שטרית: לכן המלצתי לשר אם אפשר לזה להקצות את הכסף ולהקים את זה כי אני חושב שזה דבר חשוב ביותר שיכול לתת לנו תמונה אמיתית, גם לשר המדע וגם לנו כדי שנדע מה המצב שלנו.
שלמה ולד: אדוני היושב-ראש, אני רוצה קודם כל לברך אותך על כך שלקחת דווקא את הוועדה הזאת.
שלמה ולד: מהיכרותי האישית את מאיר שטרית, אני יודע – למרות שלא אומרים שבחו של אדם בפניו – שבכל משרד בו היית, לא היה נושא שלא הטבעת עליו את חותמך, גם אם היית בו חודשיים בלבד.
שלמה ולד: אני חושב שהוועדה הזאת והמדענים התברכו שמאיר שטרית הוא יושב-ראש הוועדה.
שלמה ולד: אני יודע שלא תנהל את הוועדה בצורה של קואליציה או אופוזיציה ואני מניח שעם הקשרים הענפים שיש לך בציבוריות הישראלית, זה יהיה לברכה ונוכל לקדם את הנושאים של מדע וטכנולוגיה.
שלמה ולד: כל אחד מאתנו חי ומתגאה בנושא המחקר והפיתוח.
שלמה ולד: אני חבר כנסת אמנם צעיר, אבל בשנה שעברה ניסינו לקדם את כל הנושאים שקשורים בתקצוב יותר למדענים וכן הלאה.
שלמה ולד: באתי ממשרד הקליטה וידעתי את הצורך בחיבוק המדענים העולים, בתקצוב וכן הלאה.
שלמה ולד: לא אדבר על הנושאים בהם דנתם עד עתה כי לא השתתפתי בישיבה ואני לא חושב שחבר כנסת צריך להביע דעה לגבי דיונים בהם הוא לא השתתף ולכן אני יכול רק לברך את היושב-ראש ואת השר ולומר שאני ביקשתי להיות חבר בוועדה.
שלמה ולד: יש כאלה שנידבו אותם, אבל אני ביקשתי להיות חבר הוועדה כי אני חושב שזה חשוב מאוד שאנחנו נסייע כל אחד בתחומו ובמה שהוא בקיא בו וגם נלמד, נשכיל ולפעמים אולי גם נהיה השופר של המדענים שבדרך כלל הם אנשים מנומסים, עוסקים במדע, באוניברסיטה או במעבדות ולא תמיד הם יודעים להפגין ולצעוק.
שלמה ולד: אני מקווה שאנחנו כן נוכל לעשות זאת.
רוברט טיבייב: אני מאחל הצלחה ליושב-ראש הוועדה ולשר המדע.
רוברט טיבייב: מצד אחד נעים לי לשבת כאן למרות שאני לא פרופסור ולא דוקטור אלא רק עם תואר שני בהנדסת חשמל, ואני מתנצל על כך, ואני יכול לומר שהפרופסורים באוניברסיטה עשו לי חיים קשים מאוד.