GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסי וייס: זה מיוני 2009.
יוסי וייס: לקחת לוויין ישראלי, להגדיר את יכולותיו לאמריקאים זה כמו למכור קרח לאסקימוסים.
יוסי וייס: אלה שמשקיעים 66 ביליון דולר בשנה.
יוסי וייס: לעשות הדגמה והדגמה מוצלחת.
יוסי וייס: רק תבינו איך אנחנו נראים בעולם.
יוסי וייס: זה מול ארצות הברית.
יוסי וייס: כל הלוויין הזה ונוס נבנה במדינת ישראל ואנחנו כתעשיות שמים בו סכום אדיר של 20 מיליון דולר.
יוסי וייס: רפאל ותעשייה אווירית.
יוסי וייס: סכום דרך אגב שלא שמנו מעולם בשום תוכנית חלל אחרת.
יוסי וייס: מספרים אדירים במונחים שלנו.
יוסי וייס: פה אני מגיע למשבר.
יוסי וייס: אנחנו ראינו את המשבר.
יוסי וייס: רואים אותו מתפתח מזה שנה, שנה וחצי, משרד הביטחון לא יכול יותר להיות האבן השואבת והבסיס המרכזי לתוכנית הזאת.
יוסי וייס: הוא לא יכול להיות.
יוסי וייס: סוכנות החלל עם כל הכבוד לא הצליחה עד היום להעמיד משאבים נאותים לטובת פעילות החלל.
יוסי וייס: היא עושה את המקסימום.
יוסי וייס: היא לא מקבלת אוזן קשבת במדינה.
יוסי וייס: בשורה התחתונה אני חושב שהבעיה העיקרית עד היום אין מדיניות לאומית, אין יעדים מוגדרים, לא בטווח הקצר ולא בטווח הארוך.
יוסי וייס: הכול נעשה בגדול מהיד לפה.
יוסי וייס: אולי פר מבצע, אולי פר איזה יוזמה.
יוסי וייס: אנחנו לא יודעים מה ילד יום.
יוסי וייס: אנחנו לא יודעים מה יהיה מחר.
יוסי וייס: אני רוצה שתראה מר שטרית וכבוד השר מכתב.
יוסי וייס: ב-11 לאוגוסט 2008 לפני שנה בדיוק שלחנו מכתב לחטיבת מנכ"ל תעשייה אווירית וכל מי שחשבנו שיכול להיות גורם דומיננטי.
יוסי וייס: התרענו בנושא.
יוסי וייס: שבו ביחד, תחליטו משהו ברמה הלאומית.
יוסי וייס: דבר לא נעשה.
יוסי וייס: בדיוק שנה עברה מאז ועד היום.
יוסי וייס: עכשיו מה קורה בשטח?
יוסי וייס: אנחנו מדברים גבוהה גבוהה.
יוסי וייס: אצלי בחלקת אלוהים הקטנה שלי שהיא לב ליבה של תעשיית החלל ורוב רובה אין שום מחקר בפיתוח בשורה התחתונה.
יוסי וייס: דריכה על המקום למול מה שקורה בעולם.
יוסי וייס: כל ההישגים שהבאנו לידי ביטוי עד היום ניזונו מהשקעות משרד הביטחון, לא נפרט כאן.
יוסי וייס: אם היום מכרתי לוויין ללקוח כזה או אחר זה ניזון על בסיס השקעה מ-2002 או 2003 ו-2004.
יוסי וייס: היום אני לא משקיע.
יוסי וייס: זאת אומרת אין לי מה למכור מחר, מחרתיים, אחרי זה.
יוסי וייס: כל מתחרה בעולם נתמך בצורה מאוד גדולה ומסיבית על ידי הממשלות וארגוני החלל, סוכנות החלל האירופית שנתמכת על ידי כל המדינות מקדמת במיליוני דולרים לשנה את התעשייה שלה.
יוסי וייס: לא נדבר על סוכנות החלל האמריקאית.
יוסי וייס: הודו, יפן וכולי.
יוסי וייס: אין לנו מה למכור בעתיד הקצר ובעתיד הרחוק בעולם.
יוסי וייס: התשתית היא בת 25 שנה.
יוסי וייס: היא מתיישנת.
יוסי וייס: אף אחד אין לו שום יכולת ולו חלקית לחדש אותה.
יוסי וייס: מתחילים לאבד עצמאות, מתחילים לצאת החוצה לחו"ל כדי לאשש ביצועים של לוויינים והמצב הזה רק הולך ומחמיר.
יוסי וייס: אולי הדבר העיקרי וזה האחרון כוח האדם.
יוסי וייס: אמר מישהו לפני בלי כוח אדם שום דבר לא קורה ובלי המשוגעים לדבר.
יוסי וייס: איתרע מזלי להיות חמש שנים מנהל מפעל החלל.
יוסי וייס: זה היה בשנים 2002 עד 2007.
יוסי וייס: הצלחתי להביא הרבה מאוד צעירים עם ברק בעיניים לבוא לתעשיית החלל.
יוסי וייס: היום יש בריחת מוחות.
יוסי וייס: אין לי שום יכולת לפתות, להזמין, למשוך את הצעירים האלה לתעשיית החלל.
יוסי וייס: ובפועל לצערי אני אומר את זה בצורה מאוד מאוד כואבת לפחות בתעשייה האווירית התחלנו להקטין את מצבת כוח האדם בצורה מסיבית.
יוסי וייס: אצלי לפחות הורידו בסביבות 15% או 20% בחודשיים שלושה אחרונים.
יוסי וייס: זה אומר עשרות רבות של עובדים.
יוסי וייס: אנשים כאלו שעובדים 25 שנים בתעשייה מקבלים הודעה, זמנך עבר, הגעת לגיל.
יוסי וייס: וזה קורה.
יוסי וייס: ואין דרך חזרה.
יוסי וייס: לא יעזור אם עוד 4 שנים מישהו יביא לי 50 מיליון.
יוסי וייס: פה זה מהלך בלתי הפיך.
יוסי וייס: דיברו על המספרים.
יוסי וייס: שימו לב על מיקומה של ישראל בעולם בהשקעה יחסית לתל"ג.
יוסי וייס: אני לא הזכרתי את המספר כי רוב רובו זה מערכת הביטחון.
יוסי וייס: אני לא מזכיר את המספר הזה.
יוסי וייס: ארצות הברית הגדולה שמשקיעה עשרות מיליונים, גם הנשיא אובמה החליט לאחרונה שנגמר הברדק.
יוסי וייס: אי אפשר להוציא עשרות מיליונים בלי לדעת מה היעדים, מה המדיניות, לאיפה הולכים.
יוסי וייס: אובמה נתן שעת אפס להגדיר לו תוכנית לאומית, להגדיר לו יעדים.
יוסי וייס: מה עושים.
יוסי וייס: מה עושים עם התעשייה המסחרית.
יוסי וייס: איפה היינו ב-98?
יוסי וייס: מי שלא יודע גם בשנת 98 היה משבר קשה לתעשיית החלל.
יוסי וייס: היה כישלון של שיגור לוויין.
יוסי וייס: לא היה תקציב ולמעשה היו דיונים קדחתניים שעל הפרק היתה סגירת התוכנית או מציאת מקורות.
יוסי וייס: האגדה אומרת שמכרו בתים באילת כדי לממן את התוכנית.
יוסי וייס: אני לא יודע אם זה נכון או לא.
יוסי וייס: לאחר מכן על סמך התוכנית הרב שנתית הוגדרה תוכנית רב שנתית.
יוסי וייס: אנחנו נמצאים היום במצב שאם לא יקרה משהו דרסטי אנחנו נהיה במצב של תוכנית אחת או שתיים לווייניות.
יוסי וייס: סוגרים את הבאסטה.
יוסי וייס: אני מגיע לסיכום.
יוסי וייס: להגדיר את החלל כצורך לאומי זה הכרח.
יוסי וייס: להטיל על מישהו לקבוע תוכנית רב שנתית עם יעדים גם בטווח הקצר וגם בטווח הארוך.
יוסי וייס: 150 מיליון דולר לשנה אני חושב זה מינימום הן לפיתוח התחום הצבאי והן לפיתוח האזרחי.
יוסי וייס: עד כאן.
יוסי וייס: תודה.
מאיר שטרית: רשות הדיבור למר אבי הראבן שהיה מנהל רשות החלל בעבר.
אבי הראבן: אני אעשה את זה בקיצור כי הזמן דוחק.
אבי הראבן: אני במשך 10 שנים הספקתי להכיר טוב את תעשיית החלל שלנו והייתי מאוד גאה בעיקר בתחום ההישגים של מערכת הביטחון.
אבי הראבן: בשנים האחרונות אני מעורב קצת במה שנעשה בסוכנות החלל האירופאית ובכלל באירופה.
אבי הראבן: באתי לשם עם מורשת והייתי מאוד מאוד גאה.
אבי הראבן: למעט התחום הצבאי שאני לא כל כך נכנסתי לשם בתחום האזרחי אחרי כל מפגש שלי שם אני יוצא מאוד מאוד עצוב.
אבי הראבן: כי אני רואה באיזו רמה התעשיות והאקדמיה באירופה נמצאות.
אבי הראבן: כיצד הממשלות עוזרות להן.
אבי הראבן: איך הם מתקדמים ופרויקטים שאצלנו נחשבו כמובילים אצלם כבר נהיים מיושנים והם נכנסים לתחומים שאנחנו בתקציבים הנוכחיים אין שום סיכוי שניכנס.
אבי הראבן: לכן אני חושב שאם אנחנו רוצים לא להגיע למצב כמו שהגענו בכל מיני תחומים שהיינו המובילים בעולם ובגלל בעיות תקציביות התדרדרנו ואנחנו היום במקום חמישי, שישי, עשירי.
אבי הראבן: אם לא יותר רחוק.
אבי הראבן: בחינוך הטכנולוגי.
אבי הראבן: אנחנו צריכים לקרוא באמצעות הוועדה הזאת ולמזלנו בראשה עומד שר לשעבר.
אבי הראבן: אנחנו צריכים להביא בפני הממשלה את הצורך הזה וללחוץ לקבלת תקציבים מעבר למה שקורה היום כי היום אנחנו עדיין מובילים בתחומים מסוימים, בעתיד הקרוב אנחנו נתדרדר ומעמדנו גם בתחום הזה ירד.
אבי הראבן: תודה.
יוסף וייץ: לגבי התפקיד של הממשלה והסיפור של גלילאו שזה הקמה של GPS מתחרה או משלים לשיטה האמריקאית.
יוסף וייץ: הרבה מקרים זה אותה מילה.
יוסף וייץ: בהתחלה המודל העסקי שהקהילה האירופית בנתה זה היה שותפות עם התעשייה.
יוסף וייץ: התעשייה היתה צריכה לשים 50% מהפרויקט והנציבות היתה מביאה 50%.
יוסף וייץ: תוך כדי גלגול הרווחיות לא היתה קיימת.
יוסף וייץ: היום אנחנו במודל עסקי מאה אחוז הממשלות, הנציבות ואפס אחוז התעשיות.
יוסף וייץ: התעשיות באו לאיים למועצת השרים ואמרו אנחנו לא נממן בגלל שהכדאיות העסקית היא לא ברורה.
יוסף וייץ: ומה היתה התגובה של הממשלות?
יוסף וייץ: הקהילה האירופית, אנחנו נשלם את הכול.
יוסף וייץ: ומאיפה לקחו את הכסף?
יוסף וייץ: מהמדיניות החקלאית המשותפת.
דפנה גץ: אני ממוסד שמואל נאמן בטכניון.
דפנה גץ: אנחנו עשינו בשנתיים האחרונות עבודה על תעשיית החלל בישראל בהשוואה למדינות אחרות.
דפנה גץ: פרסמנו את התוצאות במספר דוחות שמתייחסים גם למעמדה המחקרי של ישראל בתחום החלל, גם נתונים על תעשיית החלל בישראל בהשוואה לעולם, גם על מודלים עסקיים שונים שקיימים בתעשיית החלל, ובהקשר הזה נאמר כאן שמקובלים מודלים של שותפויות בין הציבורי והפרטי, וזה מאוד מקובל ברוב המדינות שיש להן תעשיית חלל.
דפנה גץ: יש גם את הקשר בין המערכות הצבאיות והמערכות האזרחיות ואנחנו גם נתנו את הדעת למדיניות שרצויה ומעורבות שרצויה לממשלה בנושא החלל.
דפנה גץ: אנחנו ראיינו הרבה מאוד מהאנשים בתעשיית החלל והגענו למסקנה שמתבקשת הקמה של איזה רשות לאומית שתתאם את הנושא של החלל כי המעורבות היא של מספר גופים ממשלתיים.
דפנה גץ: משרד המדע, משרד המסחר והתעשייה, משרד התקשורת, משרד החוץ אפילו.
דפנה גץ: דובר כאן שהשיווק מתקשר גם למשרד החוץ באיזושהי צורה.
דפנה גץ: משרד החינוך, לעשות איזה פרויקט דגם ומשרד התשתיות.
דפנה גץ: וכדי שהמדיניות הזו תהיה מתואמת צריך שיהיה איזשהו גוף שיעשה את זה.
דפנה גץ: הוועדה הזו צריכה לגרום שיווצר כזה גוף.
נחמיה מילר: שמי נחמיה מילר.
נחמיה מילר: אני מרפאל.
נחמיה מילר: רוב הבעיות שעלו פה במידה כזו או אחרת של הדגשת החומרה.
נחמיה מילר: יש מספר אלמנטים מתוך השטח שאני רוצה להביא כדוגמה.
נחמיה מילר: רפאל מנסה לקדם שלושה כיווני פעילות בנושא החלל.
נחמיה מילר: אחת זה היותר מסורתית שאנחנו כבר עוסקים בו פחות או יותר מאז שתעשיית החלל נוצרה במדינת ישראל זה נושא של הנעת חלל.
נחמיה מילר: זו תשתית מאוד ייחודית שיש במעט מאוד מרכזים בעולם בכלל.
נחמיה מילר: הדבר השני זה הנושא של מיקרו לוויינים וזה אנחנו עושים עם התעשייה האווירית.
נחמיה מילר: והפעילות השלישית שיגור אווירי שגם פעילות שמתקשרת למיקרו לוויינים או לוויינים יותר קטנים, נושא שבכלל, ישראל שאין לה שדה שיגורים הגיוני, נורמאלי משגרת לא רחוק מפה, דבר שבמדינות אחרות לא היו שמים את זה בכלל.
נחמיה מילר: אנחנו מרגישים את עצמנו בנושא הנעה מחוברים לשוק העולמי היום.
נחמיה מילר: אנחנו לא יכולים להגיד שלא.
נחמיה מילר: רק בגלל שמדינת ישראל החליטה לפני מספר שנים להשתתף בתוכנית גלילאו ולשים מאה מיליון שקל, זה מה שהכניס אותנו לתוך העניין.
נחמיה מילר: הנושא הזה קידם אותנו בשני פרויקטים נוספים.
נחמיה מילר: אנחנו נמצאים בשלושה פרויקטים שמרכז ההתעניינות האירופאית בחלל, זה גלילאו, זה גלובל סטר, שזה 48 לווייני תקשורת, וזה וגה שזה משגר לוויינים האירופאי החדש שהיה אמור להיות משוגר.
נחמיה מילר: הנושאים האלה רפאל מפסידה בהם כסף.
נחמיה מילר: כשאני באתי לגלובל סטר לפני מספר שנים ודיברתי עם ראש הפרויקט והוא פותח ואומר לי מכרזים, אתם לא נמצאים במקום, ואנשים למטה הכירו את הטכנולוגיה שלנו ורצו לעבוד איתנו.
נחמיה מילר: אבל הוא למעלה דואג גם שהוא יקבל את המחיר שהוא חושב שהוא יכול להשיג.
נחמיה מילר: והוא הביא רוסים והביא אחרים בתור מתחרים, הוא אומר תשמע, תביא עזרת ממשלה לעניין הזה.
נחמיה מילר: אני אומר, מה אתה מדבר?
נחמיה מילר: פרויקט פרטי אני אביא עזרת ממשלה?
נחמיה מילר: הוא אומר כן, ככה זה נהוג.
נחמיה מילר: עכשיו כשאתה חושב על זה זה נכון.
נחמיה מילר: אבל הממשלות לא עושות את זה בצורה הגלויה הישירה.
נחמיה מילר: הם עושים את זה בצורה פשוטה מאוד.
נחמיה מילר: תקציבי עזה בנויים מתקציבי מדינות.
נחמיה מילר: כל מדינה מקבלת בהחזר עבודות מעזה בהיקפים פחות או יותר.
נחמיה מילר: לא לכל אחת יש לה את היכולות לבצע את ההיקפים כמו שהיא משלמת.
נחמיה מילר: אז לפעמים יוצאים בהצלבות.
נחמיה מילר: אבל למשל חברת אסטרום שאנחנו מתחרים שלה, הם גם מזמינים אצלנו, מקבלת בצורה כזאת מהממשלה הגרמנית כספים שהם בעצם מעבירים לעזה.
נחמיה מילר: עכשיו אנחנו עומדים מולם.
נחמיה מילר: הם נותנים מחיר, אנחנו נותנים מחיר.
נחמיה מילר: בוודאי שעם תמיכה ממשלתית הם נותנים מחיר יותר נמוך.
נחמיה מילר: אם לא היתה לנו את התמיכה הממשלתית הזאת לא היינו יכולים לזכות שמה.
נחמיה מילר: מינוף מיידי זה היה.
נחמיה מילר: סנטינל אנחנו עכשיו בפנים.
נחמיה מילר: אבל לא לאורך זמן.
נחמיה מילר: אנחנו עוד לא למדנו איך להרוויח בפרויקטים האלה בלי עזרה ממשלתית.
נחמיה מילר: תשתיות שאנחנו משתמשים בהם זה תשתיות של משרד הביטחון בעצם.
נחמיה מילר: כולם דיברו על מצב נוכחי ושהוא גרוע והוא במשבר.
נחמיה מילר: מה יקרה אם לא יהיה בכלל חלל בארץ?
נחמיה מילר: ואני לא מדבר פה על מוטיבציות שהזכירו, על סקרנות של נוער שלא יתגשם, יש ועדות בין משרדיות על החזרת מדענים ומרצים.
נחמיה מילר: גם הדברים האלו יסבלו.
נחמיה מילר: אני מדבר פה על איומים שהולכים ונקווים מסביבנו שלנו לא יהיה מענה.
נחמיה מילר: כי ברגע שרפאל תחליט לסגור פעילות חלל בגלל אי יכולת כלכלית יותר למשוך בהפסדים הפעילות שאנחנו נעשה תיפסק.
נחמיה מילר: אני לא יודע מה שיקרה פה.
נחמיה מילר: המשבר הוא יותר גדול ממה שצויר פה.
נחמיה מילר: אנשים פה מנומסים מדי.
נחמיה מילר: זה משבר זוחל שיום אחד הוא יתפרץ בגדול.
נחמיה מילר: אנחנו בעולם של איומים.
דן בלומברג: פרופסור דן בלומברג, אוניברסיטת בן גוריון.
דן בלומברג: אני רוצה להוסיף על מה שנחמיה אמר על זה שהמשבר הוא הרבה יותר גדול.
דן בלומברג: היום האוניברסיטאות נחתכות מכל כיוון בפעילות שלהן.
דן בלומברג: תקציבים מקוצצים בכל המקומות בתקציבי האקדמיה למחקר, תקציבי הצטיידות.
דן בלומברג: התעשייה והביטחון יש להן עניין להסתיר את הטכנולוגיה.
דן בלומברג: הן משקיעות במו"פ ומעניינן הטבעי הלגיטימי להסתיר את התוצאות.
דן בלומברג: לאוניברסיטאות יש עניין לפרסם בסופו של דבר את כל העבודה.
דן בלומברג: היום אנחנו משקיעים הרבה מאוד בשיתוף פעולה עם התעשייה אבל יורים לעצמנו ברגל.
דן בלומברג: אני אוהב מאוד לעבוד עם אורי נפתלי מאלטא אבל אני מגביל את עצמי ביכולת הפרסום וביכולת שיתוף הפעולה עם אקדמיות בעולם כתוצאה משיתוף הפעולה הזה.
דן בלומברג: אנחנו עובדים היום ביחד על הנושא של טקסאר שהוזכר כאן כיהלום שבכתר.
דן בלומברג: אנחנו עובדים על הטקסאר לנוגה ביחד.
דן בלומברג: אנחנו עובדים על ננו לוויין שסטודנטים בונים אצלנו אבל בסוף ברגע שמקצצים הן בתעשייה והן באוניברסיטאות לא נייצר דור עתידי של מדענים.
דן בלומברג: לא נוכל לפרסם כיוון שאנחנו מגבילים את עצמנו בהסכמים איתם מכורח המציאות.
דן בלומברג: זו המציאות.
דן בלומברג: הכסף היחיד שמגיע אלינו היום הוא מהתעשייה.
דן בלומברג: לא נוכל לשתף פעולה עם מדינות אחרות.
דן בלומברג: לא נוכל להציג בכנסים.
דן בלומברג: היום אנחנו נהנים מאוד מפירות העבר.
דן בלומברג: אבל אתם תראו את התוצאה בעוד עשר שנים.
דן בלומברג: מדינת ישראל לא תופיע בכנסים הבינלאומיים כפי שהיא מופיעה היום.
דן בלומברג: דור העתיד של המדענים לא יהיה קיים.
דן בלומברג: סטודנטים צעירים שמסיימים תואר ראשון ורוצים להיכנס לזה אני רואה מה הולך אצלנו.
דן בלומברג: סטודנטים שלי, דוקטורנטים שלי היום הולכים לארצות הברית כדי לעשות תואר שני ושלישי בתקווה להיקלט שם.
מאיר שטרית: אני מצטער שיש כאלה שלא הספיקו לדבר במסגרת הזמן שיש לנו.
מאיר שטרית: אני מודה לכל המשתתפים.
מאיר שטרית: אני חושב שהדיון הזה הוא חשוב מאוד לצורך העלאת הסוגיה.
מאיר שטרית: כי חלק מהבעיות של הקהילייה המדעית מסתבר שאין פה ולשון.
מאיר שטרית: מה שקובע את סדר היום גם של הממשלה ובעיקר של הפוליטיקאים זה תקשורת.
מאיר שטרית: אתם לא שם.
מאיר שטרית: אתם לא על המפה.
מאיר שטרית: והמערכת האקדמית עסוקה באקדמיה וביום יום שלה.
מאיר שטרית: בתפקידי כראש ועדת המדע אני רוצה לשים את המדע על המפה.
מאיר שטרית: זה מה שאני מנסה לעשות.
מאיר שטרית: ליזום פה דיונים כאלה כדי לעבוד על הבעיות, להציף אותן, לנסות להעיר את המערכת, וגם להיאבק על זה בתוך המערכת הפוליטית.
מאיר שטרית: אני מאמין שדרך הדיונים האלה נוכל לעשות את זה.
מאיר שטרית: אני אמשיך לעקוב אחרי זה בעתיד.
מאיר שטרית: ואם יהיה צורך נקיים דיונים נוספים.
מאיר שטרית: סיכום שאני מציע לישיבה הזאת שהכותרת שלו היא משבר בתוכנית החלל הישראלית.
מאיר שטרית: הוועדה רואה בדאגה את מצבה של תעשיית החלל הישראלית אשר סובלת מקיצוצי תקציב והולכת ומתכווצת תוך איבוד אנשים שהוכשרו ועוסקים בכך.
מאיר שטרית: למרות המצוינות הטכנולוגית של ישראל היא אינה ממצה את יכולותיה בתחום החלל.
מאיר שטרית: ולכן גם אינה זוכה ליהנות מפירות השקעתה ההיסטורית בתחום החלל.
מאיר שטרית: בתחום החלל פוטנציאל להיות קטר לצמיחה כלכלית ומוקד למצוינות מדעית וטכנולוגית.
מאיר שטרית: במצב הנוכחי יש משבר חמור בתוכנית החלל הישראלית אשר ביטוייו הם: אחד, אין מחקר ופיתוח בתחום.
מאיר שטרית: שניים, תלות גוברת בתשתיות בחו"ל ואיבוד עצמאות בנושא.
מאיר שטרית: שלוש, ניוון מוקדי הידע הלאומיים.
מאיר שטרית: ארבע, בריחת מוחות של עובדי המחקר והפיתוח.
מאיר שטרית: חמש, ירידה באטרקטיביות של תחום החלל.
מאיר שטרית: שש, קיצוץ של 20% מכוח האדם.
מאיר שטרית: שבע, ירידה מתשע תוכניות חלל בשנת 2006 לתוכנית אחת בשנת 2009.
מאיר שטרית: כל הממשלות במדינות העוסקות בחלל משקיעות סכומים גדולים במחקר ופיתוח החלל.
מאיר שטרית: לעומת השקעה שולית של ממשלת ישראל של 60 מיליון דולר לשנה בלבד.
מאיר שטרית: בהשקעה פר קפיטה בהשוואה לעולם אילו ישראל היתה משקיעה באותה רמה של 15 דולר לנפש, דרושה השקעה של 150 מיליון דולר.
מאיר שטרית: הוועדה קוראת לממשלה להגדיר את תוכנית החלל כצורך לאומי.
מאיר שטרית: לגבש יעדים לתוכנית רב שנתית לתוכנית החלל.
מאיר שטרית: להגדיל את התקציב השנתי ולהעמיד אותו על סכום של 150 מיליון דולר לשנה.
מאיר שטרית: להפנות משאבים משמעותיים גם בתוכניות חלל אזרחיות.
מאיר שטרית: להקים צוות לאומי שיצור שיתוף פעולה בין מערכת הביטחון והתעשייה האזרחית, מערכת החינוך ומוסדות המחקר והאקדמיה בתחום החלל.
מאיר שטרית: למקד את המחקר והפיתוח על פי תוכנית רב שנתית.
מאיר שטרית: הוועדה קוראת לשר המדע וליושב ראש ועדת השרים למדע וטכנולוגיה לדון בוועדה בסוגיה ולקבוע תקציב מינימום ממשלתי לשנה.
מאיר שטרית: הוועדה תעקוב אחרי פעולות הממשלה הזו.
מאיר שטרית: רבותיי אני מודה לכם.
זאב אלקין: בוקר טוב לכל החברים.
זאב אלקין: נתבקשתי על ידי חבר הכנסת מאיר שטרית לנהל את החלק הראשון של הישיבה.
זאב אלקין: הוא יצטרף אלינו בהמשך ויחליף אותי על כסא יושב הראש.
זאב אלקין: נושא הדיון: קיצוצים בפרויקט קליטת מדענים עולים וחשש לפיטורי מדענים עולים.
זאב אלקין: זהו נושא מאוד חשוב וטוב שוועדת המדע החליטה לדון בו.
זאב אלקין: זאת בקשה לדיון של חברי הכנסת מרינה סולודקין ורוברט טיבייב.
זאב אלקין: נמצא איתנו כאן שר המדע דניאל הרשקוביץ ונמצא כאן גם עמרי ענבר ממשרד הקליטה, שמלווה את התכנית שנים רבות.
זאב אלקין: כמו כן נמצאים כאן מדענים עולים המשתתפים בפרויקט קמ"ע, נציגים של הקהילייה האקדמית.
זאב אלקין: אני בטוח שנקיים כאן דיון חשוב שיתרום להבנת התמונה איפה אנחנו נמצאים בימים האלה, מה בדיוק מצבו של הפרויקט, מה הבעיות שנפתרו, מה הבעיות שלא נפתרו וגם ניתן חיזוק לעתיד הפרויקט.
זאב אלקין: אני מקווה שחברי הוועדה יוכלו להתאחד סביב הפרויקט החשוב הזה.
זאב אלקין: כהרגלנו, אתן לשני המציעים להציג את הנושא.
זאב אלקין: בבקשה, חברת הכנסת מרינה סולודקין.
מרינה סולודקין: בזמן הדיונים נודע לנו שלתכנית קמ”ע חסרים 30 מיליון לשנת 2009 ו-35 מיליון חסרים לשנת 2010.
מרינה סולודקין: נדהמנו מאוד לשמוע זאת כי חשבנו שהמצב של קמ"ע טוב מפני שבהסכמים הקואליציוניים שכל המפלגות מפרסמות בזמן הרכבת הממשלה ראינו סכומים לקמ"ע.
דוד רותם: האם הסכומים היו יותר גדולים מהסכומים שאתם נתתם או יותר קטנים?
פניה קירשנבאום: או אולי זה מה שאתם הוצאתם בהסכם הקואליציוני?
מרינה סולודקין: אני לא נמצאת כאן כדי לעשות ריב פוליטי.
דוד רותם: את רק עושה את זה פוליטי.
מרינה סולודקין: אני אומרת שאני לא כאן כדי לעשות ריב פוליטי.
מרינה סולודקין: אני בין מייסדי "גלעדי" ו"קמ"ע".
מרינה סולודקין: עמדתי בהפגנות העולים ב-1993 יחד עם חברי מארגון של מדענים עולים.
מרינה סולודקין: אני עמדתי מול הכנסת, מול האוניברסיטאות וגם עשינו אוהל מחאה ליד האוניברסיטה העברית.
מרינה סולודקין: כשהגענו לכנסת, כגרעין של מפלגה רוסית ראשונה, היו ברשימה 5 דוקטורים ופרופסורים ושני אסירי ציון מפורסמים מאוד.
מרינה סולודקין: אנחנו עשינו את התכנית הזאת.
מרינה סולודקין: לפני זה עשינו את תכנית "גלעדי" יחד עם אוניברסיטת תל-אביב וראשי האוניברסיטאות האחרים.
מרינה סולודקין: בכנסת ה-14 ראש הממשלה נתניהו החליט להמשיך את "תכנית שפירא" ואת "תכנית גלעדי" ולעשות את "תכנית קמ"ע".
מרינה סולודקין: אנחנו מאוד מודים לו על-כך שהחלטה כל-כך חשובה ל-500 עולים יצאה לאור.
מרינה סולודקין: אחר-כך, אחרי 4 שנים של "תכנית קמ"ע" התחילו קשיים בגלל שב-2002 הוציאו את 22 מיליון שקל מהבסיס של קמ"ע.
מרינה סולודקין: מ-2002 אנחנו וחבריי ב"ישראל ביתנו" היינו במאבק מתמיד לתמוך בקמ"ע או מתוך משרד הקליטה – הייתי פעמיים סגנית השר במשרד הקליטה - או מתוך הסכמים קואליציוניים.
מרינה סולודקין: אני מאוד מודה לחבריי ב"ישראל ביתנו" על-כך הם עשו את זה.
מרינה סולודקין: האם זה היה נכון לקשור בין הסכמים קואליציוניים לתכנית של 500 מדענים עולים מצטיינים שעברו שלבים בהכרה שלהם, כמו תכנית שפירא וגלעדי?
מרינה סולודקין: זה לא היה נכון.
מרינה סולודקין: כל שרי קליטה, מיולי תמיר עד יעקב אדרי ואפללו עשו את שלהם וכאשר היה חסר הם הביאו את המיליונים כדי לממן את התכנית.
מרינה סולודקין: השנה זה אחרת.
מרינה סולודקין: אני לא נוגעת בסיבות ובנסיבות.
מרינה סולודקין: אני מאוד שמחה שלשכת ראש הממשלה וחבריי בליכוד, השר אדלשטיין וראש הקואליציה אלקין, נמצאים בתמונה.
מרינה סולודקין: אנחנו יחד, מאוד מודים על-כך שלגבי השלב הראשון של 2009 קצת שיפרנו את המצב ומנענו צמצום של 170 מדענים עולים.
מרינה סולודקין: אבל, לגבי 2010 העניין נותר פתוח.
מרינה סולודקין: בין מייסדי התכנית היו נתן שרנסקי, יולי אדלשטין, יורי שטרן ז"ל, פרופ' נודלמן, ד"ר ברונפמן, פרופ’ ויינברג ז"ל ואנוכי.
מרינה סולודקין: צר לי מאוד שעכשיו אני רואה שלא תהיה קבלה ל"תכנית גלעדי" ולא תהיה קבלה ל"תכנית קמ"ע".
מרינה סולודקין: זה אומר שזה חנק של תכנית כל-כך חשובה, תכנית לאומית.
מרינה סולודקין: אני אומרת שאם חושבים שפוגעים ברוסים, זה לא נכון.
מרינה סולודקין: החדשים שנכנסים עכשיו ל”תכנית קמ”ע” אלה לא רוסים.
מרינה סולודקין: אנחנו כולנו כאן ובזכות, אבל פוגעים במדענים עולים מחוץ לארץ, שתכננו להגיע לארץ כי הודות לתכנית הזאת יש להם מקום לעבוד.
מרינה סולודקין: אני אגיד לכם, בלי להגיד שם, שעכשיו יש מדען ראשון בעדה האתיופית, המחבר של 4 ספרים, במימון של גרמניה.
קריאה: את לא צריכה להסתיר אותו, הנה הוא פה.
מרינה סולודקין: הנה הוא פה ואנחנו מכבדים אותו.
מרינה סולודקין: הוא כתב 15 מאמרים חשובים במחקר שעוסק במשפחה שמית בבלשנות.
מרינה סולודקין: אתם מבינים שרק במדינת ישראל יש יכולת לפתח את זה ואומרים לי שאין מקום ואומרים שסוגרים את "גלעדי".
מרינה סולודקין: אני עוד לא מדברת על מדענים חוזרים, שגם להם יש מקום ב”תכנית קמ”ע”.
מרינה סולודקין: אני לא מדברת על מדענים משוויץ ומאנגליה שגם נכנסו ל”תכנית קמ”ע”.
מרינה סולודקין: אני אומרת שזה עניין כלל ארצי ולאומי ואנחנו, יחד עם ראשי האוניברסיטאות ות"ת וור"ה - אני מאוד שמחה לראות אותם בצד שלנו, לא כפי שזה היה בתחילת שנות ה-90.
מרינה סולודקין: אנחנו לא ניתן להרוג את העוף שנותן את ביצי הזהב.
זאב אלקין: חבר הכנסת רוברט טיבייב, המציע השני, בבקשה.
רוברט טיבייב: אני אשתדל להיות קצר כי מרינה אמרה את רוב הדברים.
רוברט טיבייב: היא עמדה מאחורי הפרויקט שנים רבות והובילה אותו.
רוברט טיבייב: אפשר להגיד שהיא עשתה זאת בהצלחה, אפשר להגיד שהיא עשתה זאת בפחות הצלחה, אבל היא השקיעה המון ואף אחד לא יכול להכחיש זאת.
רוברט טיבייב: שמחתי להצטרף להצעה לסדר היום בוועדת מדע וטכנולוגיה ואני גם מודה ליושב-ראש הוועדה, מאיר שטרית וגם ליו"ר המחליף זאב אלקין.
רוברט טיבייב: אני מודה גם לשר המדע והטכנולוגיה, ששמח להעביר את הנושא למשרד שלו.
רוברט טיבייב: אני מאוד מפחד מדבר אחד, להעביר את זה לקטע פוליטי ולמאבקים פוליטיים.
רוברט טיבייב: השתדלתי להופיע כמה שפחות בתקשורת.
רוברט טיבייב: במקרה הזה צריכות כל הסיעות, גם סיעת הליכוד וגם סיעת ישראל ביתנו וכמובן קדימה, להיות יחד לטובת תכנית קמ"ע.
רוברט טיבייב: אתם יודעים איך נולד הפרויקט ולאיזו מטרה.
רוברט טיבייב: השאלה היא פשוטה: מה אנחנו צריכים מהתכנית?
רוברט טיבייב: יש מדענים, לא משנה מאיזה מוצא, שצריכים תמיכה.
רוברט טיבייב: כמובן שתמיכה צריכה להיות לפרק זמן, השאלה לאיזה פרק זמן.
רוברט טיבייב: לפני הדיון כאן דיברתי עם הנשיא של האוניברסיטה, פרופ' אהרון בן זאב והוא הסביר לי שלמדענים העולים יש קושי בשפה, קשיי גיל, הבנת המערכת וכל מיני דברים כאלה.
רוברט טיבייב: מצד אחד, הפרויקט היה צריך לעזור להם.
רוברט טיבייב: מצד שני, האוניברסיטאות לא נותנות גיבוי לאותם המדענים.
רוברט טיבייב: בסופו של דבר, אותם המדענים צריכים לקבל את המשרות - - -
מרינה סולודקין: התכנית היא עד גיל פרישה.
רוברט טיבייב: את זה אני לא ידעתי, אני מתנצל.
רוברט טיבייב: בכל מקרה, האוניברסיטאות צריכות לתת גיבוי לאותם מדענים ולקלוט אותם.
רוברט טיבייב: זאת התפיסה שלי ויכול להיות שאני טועה.
רוברט טיבייב: אנחנו צריכים להבין איפה אנחנו נמצאים ובמי אנחנו תומכים בסופו של דבר.
רוברט טיבייב: בעיניי, צריך להקים ועדה בינמשרדית, להבין איפה אנחנו נמצאים, להוציא את הדבר הזה מהקטע הפוליטי ומהמאבקים הפוליטיים ולדון בגורל המדע בישראל.
רוברט טיבייב: אני לא יודע מה עמדת משרד ראש הממשלה לגבי הפרויקט הזה כי את זה לצערנו לא שמענו.
רוברט טיבייב: את הדעות של "ישראל ביתנו", שמעתי בתקשורת ואני לא אומר שאני מתווכח.
רוברט טיבייב: אפשר לדון ואפשר להתווכח על כמה סעיפים, אבל בגדול, עמדתם ברורה לי.
רוברט טיבייב: ברור לנו שאם מדובר על סגירת הפרויקט, כמובן שאף אחד מהנוכחים פה לא מסכים לכך.
מרינה סולודקין: או חנק.
רוברט טיבייב: מה לעשות עם הפרויקט?
רוברט טיבייב: איך להילחם עבורו?
רוברט טיבייב: אנחנו צריכים לשבת ביחד.
רוברט טיבייב: בעיניי צריך להקים ועדה בין משרדית ואני מוכן לקחת בה חלק.
זאב אלקין: תודה רבה לחבר הכנסת רוברט טיבייב.
זאב אלקין: אדוני השר, אתה כאן הנציג הבכיר, לא רק של משרדך אלא של כל ממשלת ישראל.
דניאל הרשקוביץ: נשאלה כאן השאלה מה עמדת ראש הממשלה ומה עמדת הממשלה.
דניאל הרשקוביץ: ביום ראשון האחרון הממשלה קיימה דיון שהוקדש כולו לנושא קליטת העלייה ממדינות חבר העמים ב-20 השנה האחרונות.
דניאל הרשקוביץ: אגב, תוכנן עוד נושא אבל בגלל חשיבות הנושא הזה, ראש הממשלה החליט שזה יהיה הנושא הבלעדי.
דניאל הרשקוביץ: בין היתר הוקדש שם מקום נכבד לנושא קליטת העולים המדענים.
דניאל הרשקוביץ: צריך להיות ברור.
דניאל הרשקוביץ: העלייה מארצות חבר העמים התחילה לפני מזמן אבל הגל הגדול של 20 השנה האחרונות הביא ברכה אדירה למדינת ישראל בהמון מישורים.
דניאל הרשקוביץ: הדיווחים שנמסרו בישיבת הממשלה היו מרשימים מאוד.
דניאל הרשקוביץ: תחום אחד שציון היה באמת בתחום מדע ובטכנולוגיה.
דניאל הרשקוביץ: יש לא מעט תחומים שבהם העלייה מחבר העמים באמת עשתה מהפכה.
דניאל הרשקוביץ: צריך להבין דבר אחד בקונטקסט הכללי של מצב ההשכלה הגבוהה במדינת ישראל.
דניאל הרשקוביץ: לצערנו, כפי שאנשים יודעים – הדברים לא חדשים הם נמצאים על הפרק כבר כמה שנים.
דניאל הרשקוביץ: ב-10 השנים האחרונות ישנו קיצוץ מתמיד בהשקעות המדינה בהשכלה גבוהה.
דניאל הרשקוביץ: הדבר בא לידי ביטוי, בין היתר, בסתימת האוניברסיטאות מבחינת תקנים.
דניאל הרשקוביץ: האוניברסיטאות התפתחו ב-30-20 השנים הראשונות של המדינה.
דניאל הרשקוביץ: היו אז הרבה מדענים צעירים.
דניאל הרשקוביץ: הדבר הזה, במידה מרובה, יצר התפלגות לא נורמאלית של גילאים.
דניאל הרשקוביץ: במשך שנים רבות האוניברסיטאות נסתמו מבחינת תקנים.
דניאל הרשקוביץ: לא הוסיפו תקנים, לא היו פרישות טבעיות וקוצצו תקנים ולכן כמעט ולא יכלו לקלוט.
דניאל הרשקוביץ: בהרבה מאוד אוניברסיטאות יש מחלקות שבשנים האחרונות לא רק שלא גדלו במספר חברי הסגל אלא לא נתנו למלא תקנים של אנשים שפרשו או שהלכו לעולמם.
דניאל הרשקוביץ: אני יכול להביא דוגמה מניסיוני האישי.
דניאל הרשקוביץ: עד לפני 4.5 שנים הייתי דיקן הפקולטה למתמטיקה בטכניון.
דניאל הרשקוביץ: כשסיימתי להיות דיקן הפקולטה היו לנו 55 תקנים של סגל בכיר.
דניאל הרשקוביץ: היום יש 45 תקנים של חברי סגל בכיר.
דניאל הרשקוביץ: הפקולטה למתמטיקה היא דוגמה למה שקורה בכל האוניברסיטאות.
דניאל הרשקוביץ: כידוע אנחנו מדינה נטולת אוצרות טבע.
דניאל הרשקוביץ: ברוך השם, ההון היחיד של מדינת ישראל זה ההון האנושי.