GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מאיר שטרית: בית, בניגוד לדעתך, הבעיה לא נפתרה, היא נפתרה באופן חלקי ביותר.
פניה קירשנבאום: איך?
מאיר שטרית: אני בקיא בפרטים ואני אתייחס לזה כשארצה לדבר.
מאיר שטרית: כרגע חבר הכנסת רותם נמצא בזכות דיבור ואני אבקש לא להפריע לו.
מאיר שטרית: הוא יגיד מה שהוא רוצה.
מאיר שטרית: כולם רשומים לדיבור ואנחנו ניתן למי שרוצה.
דוד רותם: רבותיי, צריך לזכור עוד דבר.
דוד רותם: “תכנית קמ”ע” מיועדת למדענים מצטיינים.
דוד רותם: עם כל הכבוד, אני רוצה לשאול את ראשי האוניברסיטאות ואת ראשי הסגל באוניברסיטאות, איפה אתם?
דוד רותם: חברת הכנסת סולודקין דיברה על מדען מצטיין שפרסם מחקרים בגרמניה.
דוד רותם: מה שם אדוני?
אנבסה טפרה: אנבסה.
דוד רותם: תגידו, למה הוא לא יכול להיקלט באוניברסיטה?
דוד רותם: למה הוא צריך להיקלט דרך קמ"ע?
דוד רותם: בסדר, קיצצו לכם, אבל אני לא מבין, מבין המדענים אף אחד לא ראוי להיכנס לשם?
דוד רותם: אלא שיש םה מצב מאוד פשוט - אפשר לקבל את כוחות העבודה הטובים ביותר באמצעות מימון של מישהו אחר, אז ראשי האוניברסיטאות לא יתאמצו.
דוד רותם: למה הם צריכים להתאמץ?
קריאה: שמעת את שר המדע.
דוד רותם: שמעתי משר המדע על הקיצוצים במדע, לא קלטתם מדענים אחרים.
צבי הכהן: באמת?
דוד רותם: קלטתם, רק את אלה לא קלטתם, בוודאי שלא, כי יש מישהו אחר שמממן.
דוד רותם: גם בהסכם הקואליציוני שנחתם לפני הקמת הממשלה הנוכחית, הכניסה ישראל ביתנו סעיף, כמו שהיא עשתה כל השנים.
דוד רותם: בכל הסכם קואליציוני שישראל ביתנו היא צד לו, יש סעיף תקציבי שעוסק במימון “תכנית קמ”ע”.
דוד רותם: במשך כל השנים, מהכספים הקואליציוניים, שאחרים משתמשים בהם לצרכים אחרים לגמרי – מכיוון שישראל ביתנו דואגת לעלייה מברית המועצות, לא רק מדברת אלא דואגת, בכל הסכם קואליציוני שלנו יש סעיף שמדבר על “תכנית קמ”ע” ועל העברת כספים קואליציוניים ל”תכנית קמ”ע”.
מאיר שטרית: אתה יודע להגיד למה התעוררה הבעיה?
דוד רותם: גם האוניברסיטאות, שהיו צריכות להעביר חלק מהתקציב, לא העבירו - - -
אהרון בן-זאב: אנחנו נותנים את חלקנו.
דוד רותם: רבותיי, סליחה, טעות.
דוד רותם: אני הבנתי שכאילו 20% היו צריכים להיות מממומנים על ידי האוניברסיטאות ולא הועברו.
דוד רותם: סליחה, טעות שלי.
זאב אלקין: להיפך.
זאב אלקין: עמרי אמר שהאוניברסיטאות למעשה נתנו הלוואת גישור.
דוד רותם: האמת היא, אדוני היושב ראש, שבשנת 2009 לא נוצרה בעיה בכלל.
דוד רותם: הדבר שהיה הוא טכני כי רק אתמול ועדת הכספים אישרה את העברת הכספים, בין היתר הקואליציוניים, למשרד הקליטה.
דוד רותם: משרד הקליטה העביר מפרקים אחרים ולכן הודיעו מראש שב-2009 לא תהיה בעיה.
דוד רותם: איפה התעוררה הבעיה?
דוד רותם: יש בעיה מה יקרה בשנת 2010.
דוד רותם: ראש הממשלה הקים ועדה כדי לפתור את הבעיה ואמר שיפתרו את הבעיה.
דוד רותם: לכן יצא מכתב ראשון של עמרי ממשרד הקליטה שבה הוא יצר את העניין שבגללו קפצו כל הפוליטיקאים והפכו את זה ל"אישיו".
מרינה סולודקין: המייסדים קפצו.
דוד רותם: מייד אחרי זה הוא הוציא מכתב שבו הוא מודיע שכל ההנחיות שלו בטלות, כי בשנת 2009 אין בעיה.
דוד רותם: אני מניח שגם ב-2010 לא תהיה בעיה מפני שהקואליציה הזאת דואגת למדענים.
דוד רותם: יושבת שם מפלגה שרוצה לסייע לעולים מברית המועצות.
דוד רותם: אנחנו נדאג לעולים מברית המועצות, רק לא נעשה את זה פוליטיקה אלא נדאג להם.
מאיר שטרית: כדי למנוע אי הבנות והמשך ויכוח מיותר אני מבקש מנציג האוצר להסביר לוועדה איפה עומד העניין של תקצוב קמ"ע ב-2009 ו-2010.
יובל יעקובי: כמו שנאמר, בבסיס התקציב לשנת 2009 הוא 61 מיליון והתקציב בבסיס התקציב ל-2010 הוא 56 מיליון שקלים.
יובל יעקובי: אתמול בוועדת הכספים אושרה העברה של 15 מיליון שקלים נוספים לשנת 2009.
יובל יעקובי: זה המצב התקציבי.
מאיר שטרית: מה התקציב הדרוש לשנת 2009?
יובל יעקובי: לפי מה שאנחנו מבינים, מה שהתבקש יוציא את השנה הזאת בהיקף הנוכחי.
מאיר שטרית: זאת אומרת שזה 65 ועוד 14?
יובל יעקובי: 61 פלוס 15.
יובל יעקובי: פלוס אותם עודפים שעמרי הזכיר.
יובל יעקובי: 76 פלוס עודפים.
מאיר שטרית: מה עם 2010?
יובל יעקובי: אני מבין שהוקם צוות בהנחיית ראש הממשלה - - -
מאיר שטרית: קודם כל העובדות, מה אושר בתקציב?
יובל יעקובי: בבסיס תקציב ל-2010 יש כ-56 מיליון.
מאיר שטרית: אני מבין שההפרש אמור לבוא מכספים קואליציוניים של מפלגת ישראל ביתנו.
יובל יעקובי: או משינויים בתכנית.
יובל יעקובי: ל-2010 אין הסכם קואליציוני שמדבר על תוספת אלא רק ל-2009.
מאיר שטרית: זאת אומרת שלפי הערכתך לגבי 2009 אין בעיה, לאור העברה נוספת שנעשתה.
מאיר שטרית: ב-2010 אנחנו עדיין בבעיה של חוסר.
מאיר שטרית: בשל ההפרש בין 76 ל-56, יש חוסר של 20 מיליון שקל.
זאב אלקין: השנה היו עודפים של 17 מיליון.
זאב אלקין: חסרים 35-37 מיליון.
מאיר שטרית: זאת אומרת שחסרים 35-37 מיליון.
מאיר שטרית: זה המצב?
יובל יעקובי: כן, בהנחה שלא יהיו שינויים בתכנית.
מאיר שטרית: אני מודה לך מר יעקובי.
מאיר שטרית: עכשיו העובדות ברורות לחברי הוועדה ואפשר להפסיק את הויכוחים.
מאיר שטרית: ב-2009, לנוכח העברה שעשו אתמול בוועדת הכספים – טוב שכינסנו את הוועדה כי אולי אם לא היינו מכנסים את הוועדה גם לא היתה העברה של ועדת הכספים.
מאיר שטרית: טוב שעשו את ההעברה ואני מברך את הממשלה על העברת הכספים.
זאב אלקין: אתה מפריז בקצב היעילות של ועדת הכספים.
זאב אלקין: לוקח זמן לעשות את העברות התקציביות.
אברהם מיכאלי: אם היית רואה את החוברת של ההעברות התקציביות, זה לא בגלל הוועדה הזאת.
מאיר שטרית: חבר הכנסת מיכאלי, מאחר והייתי חבר ועדת כספים במשך כ-25 שנה, אני מכיר את ההעברות מכל הכיוונים.
דוד רותם: אחר כך היית שר אז זה משכיח.
מאיר שטרית: לכן, חברים, אני מברך את כל מי שעשה במלאכה ופתר את הבעיה לשנת 2009.
מאיר שטרית: לפנינו עדיין ניצבת הבעיה של שנת 2010.
מאיר שטרית: אני מציע שנשנה את דרך הדיון.
מאיר שטרית: הכוונה פה היא לא להתנגח אחד עם השני, אין לזה שום ערך.
מאיר שטרית: המטרה שלנו היא לפתור את הבעיה כדי שקליטת המדענים תימשך.
מאיר שטרית: זה קצת מטופש שמדינת ישראל תוותר על אנשים ברמה כזאת ותגרום לכך שאנשים ייפלטו מהמערכת ואולי יחפשו לרעות בשדות זרים.
מאיר שטרית: מדענים טובים מבוקשים בשדות זרים ואני חושב שכולנו צריכים לעשות מאמץ כדי להביא לכך שהמדענים אכן יהיו מסודרים.
מאיר שטרית: צריך לברך את מי שעשה ואת מי שעושה ואם הממשלה עושה, בוודאי שאני מברך על המלאכה.
מאיר שטרית: כוועדה, נעקוב אחר הנושא הזה גם לקראת שנת 2010.
מאיר שטרית: אם נראה שהצוות שהוקם לא פתר את הבעיה, נכנס את הוועדה פעם נוספת ונזמין את האנשים כדי להבטיח את שנת 2010 וכדי שהמדענים לא יבקשו נדבות על שערי הממשלה.
רחל אדטו: מאיר, יש לי הצעה מסוימת איך להשיג את הכסף.
רחל אדטו: במשרד הקליטה יש כסף כדי לעודד מדענים עולים.
רחל אדטו: יש מחסור ברופאים, מגייסים ישראלים חוזרים וכדומה.
רחל אדטו: בוא נשלח את המדענים לחו"ל ונקבל אותם חזרה.
רחל אדטו: הרי יש כסף לדבר הזה.
עמרי אינגבר: אין כסף לדבר הזה.
דוד רותם: רחל, זה רעיון מצוין.
דוד רותם: אני חושב שכשקדימה תחזור לשלטון היא תעשה את זה, כמו שעשיתם בפעם הקודמת.
רחל אדטו: יש תכניות לאסוף רופאים מכל מקום.
רחל אדטו: יש תכנית להביא רופאים מגיאורגיה ולמלא את בתי החולים.
רחל אדטו: יש תכנית להביא רופאים מרדימים, יש תכנית להביא רופאים מארצות הברית.
רחל אדטו: מאיפה הכסף לדברים האלה?
רחל אדטו: למה אנחנו מביאים אותם ואת אלה אנחנו שולחים החוצה?
רחל אדטו: צריך להיות איזון בין שני הדברים האלה.
מאיר שטרית: רשות הדיבור לפרופסור משה בלינסקי.
משה בלינסקי: אני יו"ר ארגון מדענים עולים באוניברסיטאות.
משה בלינסקי: עכשיו עומדים בהפגנה מול הכנסת 250-300 מדענים מכל האוניברסיטאות: באר-שבע, אוניברסיטת חיפה, טכניון, תל-אביב, בר-אילן והאוניברסיטה העברית.
משה בלינסקי: במקום להיות במעבדות הם נמצאים כאן.
משה בלינסקי: למה הם נמצאים שם?
משה בלינסקי: כולם מרגישים עכשיו סכנה גדולה מאוד.
משה בלינסקי: במצב הנוכחי יש באמת פגיעות.
משה בלינסקי: לפני 11 שנה או פחות היו בעיות ב”תכנית קמ”ע”.
משה בלינסקי: עכשיו לא מדובר בבעיות, עכשיו מדובר במשבר משמעותי מאוד.
משה בלינסקי: על מה מדובר?
משה בלינסקי: כל הזמן מדובר פה על פגיעות.
משה בלינסקי: במכתב הראשון היה כתוב שרוצים לצמצם את מספר האנשים בקמ"ע מ-500 ל-300.
משה בלינסקי: רוצים לפגוע בתנאים של אנשי קמ"ע.
משה בלינסקי: עכשיו משרד הקליטה רצה לעשות משהו חדש, במקום תנאים של סגל, אנשי קמ"ע צריכים לקבל עכשיו תנאים מפלים, תנאים חדשים.
משה בלינסקי: במכתב החדש אנחנו שומעים על עוד פגיעה חדשה בגיל הפנסיה.
משה בלינסקי: לאנשים בסגל האקדמי גיל הפרישה הוא 68.
משה בלינסקי: עכשיו אומרים שגיל הפרישה הוא 67.
משה בלינסקי: כשנכנסנו ל”תכנית קמ”ע” הממשלה נתנה את כל הזכויות.
משה בלינסקי: ד"ר סולודקין יכולה להסביר שזה היה תנאי ל”תכנית קמ”ע” – שוויון אפשרויות.
מאיר שטרית: פרופ’ בלינסקי, באיזה מוסד אתה נמצא?
משה בלינסקי: באוניברסיטת תל-אביב.
מאיר שטרית: כמה שנים אתה ב”תכנית קמ”ע”?
משה בלינסקי: אני ב”תכנית קמ”ע” משנת 1998.
מאיר שטרית: עד מתי זה נמשך?
משה בלינסקי: עד גיל הפנסיה.
משה בלינסקי: לכולם כתוב שזה עד גיל הפרישה.
משה בלינסקי: חשוב להוסיף שעד 2008 כל האנשים נכנסו בגיל הפרישה - - -
מאיר שטרית: באיזה תחום אתה עוסק, אדוני?
משה בלינסקי: אני פיזיקאי ועוסק במיקרו פיזיקה.
מאיר שטרית: יש פה מישהו מאוניברסיטת תל-אביב?
מאיר שטרית: אדוני הדירקטור, יש לי שאלה אחת.
מאיר שטרית: אם פרופ’ בלינסקי נמצא באוניברסיטה משנת 1998 והוא מדען שבעצם האוניברסיטה רצתה אותו.
מאיר שטרית: מדוע ב-10 השנים האלה לא נוצר מצב שבו המדענים האלה נקלטים כסגל האוניברסיטה באופן קבוע?
דן לויתן: בית הספר לפיזיקה באוניברסיטת תל אביב קוצץ בתקנים שלו ב-7 השנים האחרונות מ-60 תקנים ל-40 תקנים, כלומר, קיצוץ של 40%.
דן לויתן: אנחנו קולטים במשורה.
דן לויתן: ידידי דני דיבר קודם על מתמטיקה, אני לא אחזור כי אנחנו מתמטיקאים.
דן לויתן: אנחנו קולטים במשורה מדענים צעירים שאנחנו מחזירים מחו"ל.
מאיר שטרית: זה קיצוץ בתקציבי המחקר.
דן לויתן: נכון.
מאיר שטרית: האם יש מישהו מ”תכנית קמ”ע” שנקלט באיזו אוניברסיטה כעובד קבוע?
דן לויתן: בוודאי.
מאיר שטרית: חברים, אני אומר זאת למען הצדק ההיסטורי.
משה בלינסקי: אני רוצה להוסיף ש”תכנית קמ”ע” זה פיתרון לאנשים שבגלל גיל ובגלל בעיות אוניברסיטאיות לא יכולים להתקבל.
משה בלינסקי: כל 500 האנשים לא יכולים להיכנס בצורה הרגילה.
משה בלינסקי: כל הזמן מדובר על קיצוץ באנשים, קיצוץ בתנאים.
משה בלינסקי: נציג משרד האוצר קרא לזה "שינויים בתכנית".
משה בלינסקי: כתוב במכתב של משרד הקליטה שוועדה חדשה רוצה להחליף תנאים לאנשים ולהחליף את מספר האנשים ב”תכנית קמ”ע”.
משה בלינסקי: האנשים ב”תכנית קמ”ע” הם מדענים שמפרסמים מאמרים, משתתפים בכנסים בינלאומיים ומקבלים קרנות וכדומה.
משה בלינסקי: אנחנו מאוד מבקשים לעשות הכול מה שהיה כתוב בבסיס קמ"ע, דהיינו, שוויון בלי אפליה.
מרינה סולודקין: וגם לקבל חדשים.
משה בלינסקי: וגם לקבל חדשים, זה חשוב מאוד.
משה בלינסקי: אנחנו מבקשים להוסיף כספים הנדרשים.
משה בלינסקי: עמרי דיבר על 1 – 1.5 שקלים שצריך להוסיף בשנת 2009 כדי לא לפגוע בתנאים של האנשים ב”תכנית קמ”ע”.
משה בלינסקי: יש להוסיף כמה שצריך מיליונים בתקציב 2009 ולא לשנות תנאים לאנשים ולא לשנות את מספר האנשים בקמ"ע מכיוון שהממשלה הבטיחה לנו ב”תכנית קמ”ע” את התנאים האלה עד גיל הפנסיה.
מאיר שטרית: פרופ’ אהרון בן זאב, נשיא אוניברסיטת חיפה, בבקשה.
מאיר שטרית: אני מודה לך שבאת לדיון הזה.
זאב אלקין: הוא גם יושב ראש ור"ה.
אהרון בן זאב: ראשית, אני רוצה להדגיש את החשיבות שהאוניברסיטאות רואות ל”תכנית קמ”ע”.
אהרון בן זאב: מדענים ב”תכנית קמ”ע” חיזקו הרבה מאוד תחומים באוניברסיטאות ובעיקר במדעי הטבע הם הצילו תחומים רבים.
אהרון בן זאב: אנחנו רואים חשיבות גדולה לא רק בהיבט האישי של אותם אנשים אלא גם בהיבט של המחקר ובתרומה הלאומית של התכנית הזאת.
אהרון בן זאב: מהבחינה הזאת התכנית הזאת בעלת חשיבות אדירה.
אהרון בן זאב: כולם מדברים על החשיבות שבהבאת מדענים מחוץ לארץ ובאותו זמן רוצים לפטר מדענים שנמצאים פה.
אהרון בן זאב: איפה ההיגיון פה?
אהרון בן זאב: אנחנו רוצים לקלוט את המדענים מחו"ל ואנחנו רוצים גם שהמדענים שכבר עלו ימשיכו את הפעולה שלהם.
אהרון בן זאב: לגבי האוניברסיטאות.
אהרון בן זאב: חבר הכנסת רותם, אם תחכה שנייה אני אענה לך עכשיו.
אהרון בן זאב: הקליטה באוניברסיטאות היא קליטה מאוד תחרותית.
אהרון בן זאב: הגיל הוא אחד הגורמים.
אהרון בן זאב: האוניברסיטאות קולטות המון עולים מרוסיה בתכנית הרגילה ובתחרות הרגילה.
אהרון בן זאב: אנשים מאוד מוכשרים נכנסים למערכת.
אהרון בן זאב: יש אנשים שהתנאים ההתחלתיים שלהם לא מאפשרים להם להיכנס לתחרות, למשל, בגלל גיל.
אהרון בן זאב: במקרים האלה הקליטה של קמ"ע היא בנוסף לקליטה הרגילה.
אהרון בן זאב: חלקם לא היו עומדים בתחרות מול מדענים שסיימו עכשיו אוניברסיטה בארצות הברית.
אהרון בן זאב: מבחינה אישית, הרמה היא מאוד גבוהה רק שהתנאים שלהם הם לא כאלה שמאפשרים להם להיכנס לתחרות.
אהרון בן זאב: אני רוצה להוסיף שכל המוסדות להשכלה גבוהה לא נותנים רק 20% אלא הם נותנים 40%.
אהרון בן זאב: 20% נותנות האוניברסיטאות והמכללות ועוד 20% נותנת ות"ת.
אהרון בן זאב: מה זה הכספים של ות"ת?
אהרון בן זאב: אלה כספים של האוניברסיטאות והמכללות.
אהרון בן זאב: לות"ת היתה החלטה להוציא חלק מזה לקמ"ע.
אהרון בן זאב: למעשה אנחנו תומכים פה ב-40%.
אהרון בן זאב: אני חושב שהתכנית חשובה מאוד.
אהרון בן זאב: אנחנו עושים כל מאמץ לקלוט מי שיכול.
אהרון בן זאב: הייתי מאוד שמח שאכן התכנית תמשיך.
דוד רותם: עד איזה גיל אפשר להתקבל לאוניברסיטאות?
אהרון בן זאב: אין הגבלה חוקית של גיל.
אהרון בן זאב: אנחנו בודקים קורות חיים, כמה פרסומים, כמה מענקי מחקר, כלומר, כל הפרמטרים שיש לנו.
אהרון בן זאב: בפרמטרים האלה, מי שבא מרוסיה בגיל מבוגר יותר ולא היה לו מהתחלה את כל התשתיות האלה, הוא עומד בנחיתות.
אהרון בן זאב: הנחיתות היא לא נחיתות אישית של המדען.
אהרון בן זאב: הנחיתות היא של התנאים שבהם הוא נמצא.
אהרון בן זאב: אנחנו מסתכלים על ההישגים והם לא פחות טובים.
אהרון בן זאב: אם היו להם את אותם תנאים של הצעירים היום, הם היו נכנסים בקלות.
מאיר שטרית: כמה מדענים מקמ"ע יש באוניברסיטת חיפה?
אהרון בן זאב: אני מניח שבסביבות 30.
אהרון בן זאב: אבל יש הרבה מאוד עולים מרוסיה שנקלטו במסלול הרגיל.
מאיר שטרית: חבר הכנסת זאב אלקין, בבקשה.
זאב אלקין: ראשית, דווקא נוח לי לדבר אחרי פרופ’ בן זאב כי עלתה השאלה למה בכלל צריך את קמ"ע ולמה לא ללכת במסלול הרגיל.
זאב אלקין: בשאלותיך גם כיוונת לכך.
זאב אלקין: כבר ציינו את שאלת הגיל שהיא שאלה נכונה.
זאב אלקין: אגב, צריכים להגיד כאן בגלוי, ויושבים כאן נציגים של כל האוניברסיטאות ואני באתי מהמערכת הזאת – זה לא רק הגיל.
זאב אלקין: מערכת ההשכלה הגבוהה שלנו מאוד מכוונת ארצות הברית.
זאב אלקין: כך היא התפתחה באופן טבעי.
זאב אלקין: הם יעדיפו את מי שמגיע מהרווארד, אחרי פוסט דוקטורט של שנה אחת על מי שמגיע ממוסקבה אחרי 5 שנים, גם אם התחום במוסקבה יותר גבוה מהרווארד ומדענים מהרווארד נוסעים לפעמים למוסקבה.
זאב אלקין: למי שמגיע מהרווארד יהיה יתרון.
זאב אלקין: כך המערכת הזאת עובדת.
זאב אלקין: אני לא שמח מכך, לא מאושר מכך, אבל כך זה עובד מדור לדור.
זאב אלקין: אני חושב שלא תוכלו להכחיש זאת.
אהרון בן זאב: הראווארד נחשבת כאוניברסיטה הטובה בעולם.
אהרון בן זאב: בכל הדירוגים הם מעל אוניברסיטת מוסקבה.
זאב אלקין: כן, אבל אני מדבר על אותם תחומים שבהם ידוע שמוסקבה מובילה.
זאב אלקין: כך המערכת עובדת.
זאב אלקין: לכן, המדענים העולים שמגיעים לכאן, אם הם לא מדענים עולים מארצות הברית, הם בתנאים נחותים גם בגלל גיל וגם בגלל רקע, גם כאשר הרקע לא רלוונטי לגבי הרמה.
זאב אלקין: לכן, לולא קמ"ע המדענים האלה לא היו יכולים להיקלט במערכת האוניברסיטאית.
זאב אלקין: אולי בשוליים, פה ושם, אולי יש כמה עשרות שהאוניברסיטאות הרוויחו על הדרך ואולי היו מקבלים אותם במסלול הרגיל לולא קמ"ע.
זאב אלקין: רובם המכריע של המדענים בקמ"ע היו נשארים מחוץ למערכת.
מאיר שטרית: חבר הכנסת אלקין, למען הצדק ההיסטורי אני רוצה לציין שמאחר והייתי על המדוכה בשנים האלה, כאשר הוכנה “תכנית קמ”ע”, המטרה המרכזית היתה ליצור מעבר כניסה לארץ.
מאיר שטרית: ליצור אפשרות למדענים שהיה להם קשה להיקלט בגלל שפה ובגלל דברים נוספים, להיכנס למערכת האקדמית, להוכיח את עצמם ותוך כמה שנים לעבור להיות חלק מהמערכת.
זאב אלקין: תרשה לי לחלוק עליך.
מאיר שטרית: עוד לא סיימתי את דבריי.
מאיר שטרית: הרי זה היה הרעיון הבסיסי שבגללו התחלנו את קמ"ע.
מאיר שטרית: אפילו ניסינו בהתחלה לקבוע תנאים שהאוניברסיטה תקבל תקנים של מדענים לקמ"ע, בתנאי שהם מתחייבים לקלוט את המדענים האלה אחרי איקס שנות עבודה.
מאיר שטרית: זה לא הלך ונאלצו לשנות את זה.
מאיר שטרית: כיוון שזה היה בלתי אפשרי נקבע שאנשים ייכנסו עד גיל הפנסיה.
מאיר שטרית: אני ותיק ומכיר את ההתגלגלות של הדברים.
מאיר שטרית: כך זה התחיל וכך זה נגמר.
זאב אלקין: תיקון אחד למה שאמרת, וזה חשוב כדי להבין מה זה קמ"ע.
זאב אלקין: המטרה שאתה ציינת היתה מטרה של תכנית אחרת שהיא עדיין פעילה.
זאב אלקין: זאת תכנית שקרויה בלשון העם "שפירא", למרות שלא מדובר בתורם אלא בעובד במחלקה של עמרי, שבזמנו נולדה התכנית.
זאב אלקין: מדובר כאן בתכנית שנותנת 3 שנים לקליטה הראשונית של המדען בארץ והיא מאפשרת לו לדלג על התנאים של השפה.
זאב אלקין: לאחר שעברו 3 שנים למדענים מהגל הגדול, עלתה השאלה מה לעשות וכך נולדה "תכנית גלעדי", על שם פרופ’ גלעדי מאוניברסיטת תל-אביב, שהוא זה שהוביל להקמתה.
זאב אלקין: התכנית הזאת היא נתנה גשר אבל גם הוא היה זמני.
זאב אלקין: כשבאו לבנות את קמ"ע, הרעיון היה שעדיף שהאוניברסיטאות יקלטו, דהיינו, יתחילו בקמ"ע ובסופו של דבר ייקלטו בתנאים רגילים, למרות שרק מי שלא מכיר את האוניברסיטאות יכול לחשוב על-כך שהאוניברסיטאות שקלטו בכסף של מישהו אחר, פתאום ירצו לעבור לתקן רגיל.
מאיר שטרית: על זה נאמר "כל העולם כולו גשר צר מאוד".
אהרון בן זאב: בתכנית המקורית נאמר שאם עוברים לאוניברסיטאות אז התקצוב נשאר.
אהרון בן זאב: אין פה היבט כספי.
אהרון בן זאב: נדמה לי שזה עדיין קיים, שאם מישהו עובר לתכנית הרגילה, התקצוב של משרד הקליטה נשאר אותו דבר.
מאיר שטרית: אבל אם לאוניברסיטה יש תקן לקלוט מדען ויש להם תקן של מדען מקמ"ע שממומן על ידי משרד הקליטה, היא תעדיף לקחת את שניהם.
זאב אלקין: בתקציבים שהשארנו הבית הזה תרם לא מעט לכך שלאוניברסיטאות אין כסף.
מאיר שטרית: בדיון אחר שעשינו בוועדה הראנו שקיצוץ תקציבי המחקר בכל המוסדות להשכלה גבוהה הוא קטסטרופאלי.
מאיר שטרית: אגב, במושב הבא הוועדה מתכוונת לקיים שורה של דיונים בתחום הזה כדי להביא לכך שהממשלה אכן תשקם חזרה את תקציבי המחקר שהם קריטיים למוסדות המחקר על מנת שיוכלו לקלוט מדענים חדשים.
מאיר שטרית: בלי תקציבי המחקר הם לא יכולים לעשות את זה והתוצאה היא באמת פגיעה לאורך כל הדרך במחקרים.
מאיר שטרית: בלי מחקר בסיסי לא יהיה מחקר ופיתוח.
זאב אלקין: למה הזכרתי את מלגת שפירא?
זאב אלקין: לא רק כדי שנראה את ההתפתחות ההיסטורית אלא כדי להבין פרט אחד על קמ"ע.
זאב אלקין: עמרי יוכל להגיד כמה אנשים עברו דרך "תכנית שפירא" משנת 1989?
עמרי אינגבר: “תכנית קמ”ע” היא רק למגזר הציבורי.
עמרי אינגבר: האוניברסיטאות הן חלק מהמגזר הציבורי.
עמרי אינגבר: אם אתה מדבר רק על 7 האוניברסיטאות, אני מעריך ש"בתכנית שפירא" עברו בסביבות 1,600-1,500 איש.
זאב אלקין: הנה הנתון כדי שנבין מה זה קמ"ע.
זאב אלקין: לא כל מדען עולה שהגיע ארצה מייד נכנס לקמ"ע.
זאב אלקין: אני זוכר את השלבים של הלידה של קמ"ע.
זאב אלקין: הייתי אז בצד של האוניברסיטה ואני זוכר איזה גיהינום האוניברסיטאות העבירו את המועמדים לקמ"ע.
זאב אלקין: תנאי המיון היו פחות או יותר כמו התנאים לתקן רגיל ולפעמים גם יותר מכך.
זאב אלקין: לכן האנשים שנבחרו עברו כמה תהליכי מיון מאוד קפדניים.
זאב אלקין: הרבה מדענים עולים שהגיעו ארצה והיו בשלבים של קליטה לא הגיעו לקמ"ע.
זאב אלקין: מי שהגיע לקמ"ע היו המובילים בין המדענים העולים שהגיעו לכאן.
זאב אלקין: לכן, לגבי ההצטיינות שלהם, לי אין שאלות.
זאב אלקין: בעיניי זאת לא שאלה ומערכת מאוד קשה עמדה לברור – בעיניי, אפילו יותר מידי באכזריות.
זאב אלקין: אבל, נעשה מה שנעשה ונבחרו הטובים ביותר.
זאב אלקין: זה לגבי העבר.
זאב אלקין: פרט נוסף לגבי העבר שכדאי לזכור הוא, ששאלות על עתידה של “תכנית קמ”ע” באות בדרך כלל ממשרד האוצר וזה טבעי.
זאב אלקין: בכל מדינה משרד האוצר לא אוהב תכניות לטווח ארוך שעולות כל-כך הרבה כסף.
זאב אלקין: בתקופה שאני מדבר עליה היית שר בממשלה ובשלהי הממשלה הקודמת משרד האוצר אפילו הצליח לשכנע את מנכ"ל משרד ראש הממשלה על-כך שיש סימן שאלה גדול מאוד על עתידה של התכנית.
זאב אלקין: בתכנית התקציב של 2009 – אני ומרינה זוכרים את זה מהכנסת הקודמת – התרעמנו על-כך ביחד.
מרינה סולודקין: איפה הם כולם?
זאב אלקין: בהרשאה להתחייב של “תכנית קמ”ע” היה אפס.
זאב אלקין: המשמעות של זה היתה ביטול מוחלט של התכנית כי אי-אפשר לחתום הסכם ל-3 שנים אם אין לך על הרשאה להתחייב.
זאב אלקין: כבר שכחנו את זה, אבל זה בין הדברים הראשונים שהיו צריכים לתקן כי בלי תיקון של ההרשאה להתחייב, התכנית היתה מתה אוטומטית ולא היינו מקיימים כאן דיון.
זאב אלקין: גם הוקמה ועדה מיוחדת על ידי מנכ"ל משרד ראש הממשלה הקודם, על מנת לבדוק את נחיצותה של “תכנית קמ”ע”.
זאב אלקין: השם בעצמו מסמן כבר את הכיוון וגם זה, ברוך השם, ירד מסדר היום.
מרינה סולודקין: איפה המנכ"ל הזה?
זאב אלקין: אני שמח שהמטרה של הוועדה החדשה הוא לדון על מקורות לגיוס תקציבים כדי לשמור את התכנית ולא לבדוק את נחיצותה של “תכנית קמ”ע”.
זאב אלקין: אני חושב שזאת צריכה להיות השאלה.
זאב אלקין: לגבי התקציבים, ובזה אני אסיים כי אני חושב שאין שאלה לגבי הצורך.
זאב אלקין: אני שמח של-2009 הבעיה נפתרה.
זאב אלקין: אני מבין את המצב של עמרי שאומר שעד שלא יחליטו על 2010 בפרט ועל כמה שנים קדימה בכלל, הוא לא רוצה לקחת מדענים חדשים.
זאב אלקין: אני מבין אותו.
זאב אלקין: יכול להיות שבמקומו הייתי עושה את אותו דבר.
זאב אלקין: לקחת אדם ועוד חצי שנה להגיד לו ללכת הביתה כי יש בעיה, זה לא נכון.
זאב אלקין: אני מציע שאחד מהדברים שהוועדה תחליט עליהם, בנוסף לציון העובדה שב-2009 הבעיה נפתרה – אני חושב שהם בהחלט ראויים לברכות כי לפני חודש היינו במצב אחר לגמרי.
זאב אלקין: כדאי שהוועדה תפנה לממשלה כדי לסיים את התהליכים לגיוס המשאבים ולדיון על “תכנית קמ”ע” ומקורות התקצוב בהקדם האפשרי על מנת לאפשר קליטה של מדענים חדשים.
זאב אלקין: אם לא ימצאו את כל המשאבים והשאלה תהיה האם לקחת חדשים או לפטר כמה, אני חושב שצריך לשמור על הקיימים.
זאב אלקין: אם תשאלו אותי, אם צריכים לבחור, החוב של המדינה הוא בראש ובראשונה לאותם מדענים שכבר נמצאים בתכנית ושנקלטו בה.
זאב אלקין: אני חושב שלא יעלה על הדעת בכלל שהמדינה תשקול לפטר אותם.
זאב אלקין: נקודה אחרונה היא לגבי תנאי העבודה.
זאב אלקין: באופן טבעי, הבסיס של קמ"ע היה שהמדענים עובדים באותם תנאים כמו מדענים באוניברסיטאות להוציא שנת שבתון, כי הם לא נחשבו סגל הוראה.
זאב אלקין: כשאין תקציב אז מעלים מחדש את עניין התנאים.
זאב אלקין: הוזכר כאן כבר העניין של גיל הפרישה, דהיינו גיל 67 או גיל 68.
זאב אלקין: בקמ"ע גיל הפרישה היה 68 והמדינה אמרה שאולי היא תשקול את גיל 67 כמו כל המשק.
זאב אלקין: יש נושאים אחרים שעלו, כמו, למשל, זכות הילדים ללמוד באוניברסיטאות.
זאב אלקין: האוניברסיטאות מעניקות לחברי הסגל את הדבר הזה כחלק מתנאי העבודה.
זאב אלקין: כאן המדינה מימנה את זה.
זאב אלקין: המדינה אומרת שהיא רוצה לשקול מחדש.
זאב אלקין: בוודאי שהמטרה העיקרית היא לשמור על התנאים כמו שהם.
זאב אלקין: אגב, אני גם לא חושב שמדובר כאן בכסף גדול.
זאב אלקין: מיליון או שני מיליון לכאן או לאן – אם יחליטו לקחת מדענים חדשים ויחליטו לשנות קצת את התנאים לטווח ארוך, אז אפשר לעשות את זה, אבל תוך כדי תנועה לשנות תנאי עבודה של מי שהיה, אני חושב שזה לא כדאי, בוודאי כשמדובר בכסף קטן.
זאב אלקין: אם היו אומרים שהבחירה היא בין לפטר מדענים או קצת לשנות תנאים, יכול להיות שגם אני הייתי אומר שישנו את התנאים.