GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכאל איתן: התופעה משתמשת באמצעים שונים.
מיכאל איתן: הכנסו לתאי טלפון, הכנסו לבתי שימוש ציבוריים, הכנסו ותראו שם טלפונים.
מיכאל איתן: זה אותו דבר כמו באינטרנט.
מירה שוורץ: בגלל שזה כל חודש.
גלי עציון: החשיפה היא הרבה יותר קלה, בזמן הרבה יותר קצר.
מיכאל איתן: מי אמר לך את זה?
ענת מאור: חבר הכנסת איתן, אתה השמעת קריאת ביניים, תאפשר את המשך הדיון.
מירה שוורץ: אני שמחה לשמוע מקצינת ח"ן ראשית שאותם חיילים, או אותם בוגרים, הבינו שאם הם עשו מעשה לא טוב, הם באו והתנצלו, אז אני חושבת שזה גם צריך להיות באיזושהי כותרת - עצם העובדה של ההבנה שלהבא לא יעשו את זה.
סוזי יוגב: אם יורשה לי משפט אחרון, אולי ברמה הכללית, לא כנציגת צה"ל, אלא כאזרחית במדינת ישראל.
סוזי יוגב: אחת הבעיות בפרסום כזה, היא שאין אפשרות להסיר את הפרטים אלא אם כן יש הוראה או צו של בית משפט או של משטרת ישראל.
סוזי יוגב: ואולי במסגרת תחיקה, צריך לראות באילו מקרים אפשר למחות.
מיכאל איתן: גבירתי, זה לא נכון.
מיכאל איתן: ברגע שאדם מפרסם את בעל התא, ומביאים לידיעתו שבפרסום יש מעשה שהוא מעשה פלילי, הוא הופך להיות שותף למעשה אם הוא ביודעין משאיר אותו שם.
סוזי יוגב: אם הוגשה תלונה ויודעים מי כנגד מי.
קריאה: יש פסיקות סותרות על הנושא הזה.
ענת מאור: בדיוק בהקשר לדיון הזה, זאת אומרת מהו הכוח המשפטי שעומד לרשות המערכת המשפטית ומערכת האכיפה.
ענת מאור: עו"ד נעמי אסיא, בבקשה.
מיכאל איתן: יש כאן אפליה נגד גברים.
סוזי יוגב: לצערנו, אין כאן מספיק גברים.
נעמי אסיא: אני בהחלט מסכימה עם חבר הכנסת מיקי איתן שיש לנו חוקים לא מספקים, אבל יש לנו חוקים.
נעמי אסיא: וכמו שאנחנו אומרים, מה שנכון לגבי העולם הריאלי, מה שקיים באון-ליין, קיים גם באוף-ליין.
נעמי אסיא: ולהיפך, מה שקיים באוף-ליין, קיים גם באון-ליין.
נעמי אסיא: כלומר, כל החוקים שיש לנו, כמו למשל חוק הגנת הפרטיות, חוק איסור לשון הרע, חוק הטרדה מינית, חוק העונשין שמדבר בדברי תועבה, כל הדברים האלה קיימים גם ברשת האינטרנט.
נעמי אסיא: מה הייחוד של רשת האינטרנט?
נעמי אסיא: שיש לנו אפשרות של תפוצה רחבה מאוד, אנונימית מאוד, ואולי מזיקה קצת יותר, אבל בעיקרון אלה אותם חוקים.
נעמי אסיא: היתה ועדת איתן, אם אני מצטטת נכון, לפני מספר שנים, שהמליצה שברגע שה-I.S.P ספק הרשת יודע על דבר תועבה או לשון הרע, הפרת זכויות יוצרים, עליו להסיר את חומר הפוגעני.
נעמי אסיא: ואם הוא לא עשה כך, יש להטיל עליו אחריות.
נעמי אסיא: אני בהחלט מסכימה עם האמירה הזאת, אבל אם אנחנו הולכים לפסיקה בעולם הרחב, יש לנו פסיקות סותרות.
נעמי אסיא: יש לנו למשל, בארצות הברית, שני פסקי דין שסותרים אחד את השני, במקרה אחד, זה המקרה של קומפיוסרב, קבע בית המשפט שיש להסיר את החומר, ובמקרה אחר קבע שלא.
נעמי אסיא: פרשה מאוד חשובה לעניין שלנו שאפשר ללמוד ממנה, זה פסק הדין דמונד בבריטניה, ששם קבעו במפורש הוצאת דיבה שהיתה ברשת, פסקו נגד האתר וציוו עליו להסיר את החומר.
נעמי אסיא: כיוון שהוא לא נקט בזהירות סבירה, הוא צריך לסנן את החומר.
נעמי אסיא: תחת כנפי הביטוי מידע בלתי ראוי, אנחנו יכולים לכלול פונוגרפיה, אלימות, אלימות בכלל, אלימות נגד נשים.
נעמי אסיא: הנחיות לבניית כלי נשק, הנחיות להתאבדות, הפצת תורת גזעניות.
נעמי אסיא: היום, למשל, בעיתון "הארץ", קראתי שסגרו את האפשרות ב-YAHOO לאנשים מצרפת לצפות בנושא של מכירת פרטי אתרים של מזכרות נאצים וכו'.
נעמי אסיא: בארצות הברית יש לנו את החוק האמריקאי שנקרא CHAT PHORNOGRAPHIC PRIVANTION ACT, שזה חוק מאוד ספציפי.
נעמי אסיא: לעומת זאת, נחקק ב-1996 חוק אחר בארצות הברית, ובשני פסקי דין, אם כי זה כמובן במדינות שונות ואין פסיקה אחידה, קבע בית המשפט שהחוק סותר את התיקון הראשון לחוקה, ובסופו של דבר הוא לא יתקבל במקרים שרצו לפעול נגד ספק הרשת.
נעמי אסיא: חוק מאוד חשוב בארצות הברית,ואנחנו צריכים ללמוד ממנו זה חוק ה- - הוא נחקק באוקטובר 1998, הוא אמנם מיועד יותר להפרת זכויות יוצרים, אבל אפשר בהחלט ללמוד ממנו מהי אחריות ספק הרשת, ומתי יחייבו אותו, ומתי הוא יהיה אחראי בגין הפרת זכויות יוצרים, חומר פוגעני.
ענת מאור: בארץ עדיין אין פסיקה.
מיכאל איתן: אם אפשר להגיד כלל אצבע, הקו המבחין הוא בעצם הנושא של הידיעה.
מיכאל איתן: הרבה פעמים האתר משמש כמו מגרש חניה, מישהו באחד מפסקי הדין המשיל את זה למגרש חניה.
מיכאל איתן: אתה מכניס מכוניות למגרש החניה, אתה לא יודע מה יש בבגאז', וזה כבר מוצג במגרש החניה שלך.
מיכאל איתן: אבל אם אתה ידעת שבתוך הבגאז' של האתר שפתחו אותו, יש שם חומר כזה או אחר, אז אתה כבר הפכת להיות מעין שותף לעניין.
מיכאל איתן: זאת אומרת, בכלל האצבע מישהו צריך לבדוק, הוא צריך לבדוק האם בעל האתר ידע על קיום הדבר הזה.
נעמי אסיא: ואיך הוא ידע?
נעמי אסיא: אז למשל בפסק דין אחד שאני לא מסכימה איתו, נקטו בגישה שה-I.S.P.
נעמי אסיא: לא אחראי, כמו שבעל מכונת הצילום לא יודע מה עובר דרכו.
נעמי אסיא: אבל כמו שאמרנו, חוק ה-D.M.C.A.
נעמי אסיא: בארצות הברית הוא בהחלט המתקדם ביותר.
נעמי אסיא: לא רק הידיעה מ-1998, אלא גם בעצם יש פעולות מסויימות שמפעילי האינטרנט צריכים לעשות.
נעמי אסיא: מה לגבי בעלי אתרים?
נעמי אסיא: אנחנו בדרך כלל מייעצים לבעלי האתרים להפעיל מנהל צ'אט, לקבוע כללים, ואני ניסיתי פה להראות את הכללים, שאתה לא אחראי על מה שמעלים.
נעמי אסיא: מה העניין של האינטרנט?
נעמי אסיא: שאתה יכול בקלות רבה לעשות את מה שנקרא UP-LOAD.
נעמי אסיא: דרך אגב, פסיקה יחידה בנושא שקצת דומה בארץ, זה פסק דין נגד B.B.S. , שזה מאוד דומה לאינטרנט, ושם נקבע שהוא אחראי בהפרת זכויות יוצרים.
ענת מאור: האם יש פסיקה אחרי החקיקה של 1998?
נעמי אסיא: לא.
נעמי אסיא: לגבי ארצות הברית כן.
נעמי אסיא: הולכים בעקבות החוק.
ענת מאור: יש פסיקה שסתרה את החוק.
מיכאל איתן: יש פסיקה של בית המשפט.
נעמי אסיא: אני לא חושבת.
נעמי אסיא: לא שאני יודעת.
מיכאל איתן: את אמרת לפני כמה דקות שבית המשפט בארצות הברית סירב להיענות לתביעה על פי החוק הזה - - -
קריאה: לגבי החוק מ-1996.
נעמי אסיא: ישנו החוק מ-1996, שזה החוק להגינות.
נעמי אסיא: החוק עוסק בזכויות יוצרים, אבל הדגש הוא לגבי אחריות.
נעמי אסיא: הדגש העיקרי זה לגבי אחריות ספק הרשת.
מיכאל איתן: כן, אבל אי אפשר להקיש מעניין של זכויות יוצרים.
נעמי אסיא: בהחלט אפשר להקיש, ובפסק הדין שניתן לאחרונה נגד מייקרוסופט, נקבע במפורש שאם אתה עושה לינק מהאתר שלך לאתר מפר, אם זה זכויות יוצרים או חומר פוגעני, אז גם כן יש את האחריות, ואת זה מאוד חשוב להדגיש.
ענת מאור: אני מאוד מודה לעו"ד נעמי אסיא.
אביב אילון: אני רוצה להבהיר שני דברים.
אביב אילון: ראשית, אנלוגיה לעניין זכות יוצרים זו או אחרת היא טובה, אבל צריך לזכור שבהפרת זכות יוצרים, אנחנו מתייחסים לאלמנט מסויים, ובאלימות כלשהי באינטרנט נכנסים לאלמנט אחר.
אביב אילון: צריך לזכור, כמו שאתם אומרים, את מידת הידיעה.
אביב אילון: השאלה היא מה מידת הידיעה.
אביב אילון: האם בכל דבר אותו אדם צריך להפעיל שיקול דעת, מה הם הגבולות.
אביב אילון: זה דברים שאצל כל אחד יהיו שונים.
אביב אילון: יכולים להיות גם מקרים ספוראדיים שבמקרה אחד יהיה לכם DEFAMATION , קרי, הוצאת לשון הרע, ומקרה שני יהיה איזושהי פגיעה הרבה יותר חמורה באתר בארצות הברית, של מעקב אחרי אנשים.
אביב אילון: השאלה היא האם צריכים להשאיר לאותם המפעילים את אותה רמת הבחירה שלהם, האם זה פוגע או לא פוגע.
אביב אילון: ואם יושב לדוגמא גבר או אישה, ברור שלכל אחד מהם תהיה בחירה אחרת.
אביב אילון: לכן אני רוצה לציין שאמנם הדוגמאות כאן הן דוגמאות מצויינות שכן ניתן ללמוד מהן, אבל צריך להסתייג באופן חד וחלק מהחלטות שניתנות ל-I.S.P. .
אביב אילון: בעל פורטל ובעל כל אתר אחר, שהוא יוכל להחליט האם זה פוגעני או לא פוגעני.
אביב אילון: את זה צריך להחליט או המחוקק או אוטוריטה אחרת שיכולה לתת GIDELINES , ואם לא, כמו בארצות-הברית, ובארצות-הברית חד וחלק ה-I.S.P.
אביב אילון: לא חייבים באחריות.
מיכאל איתן: יש הבחנה בין האחריות האזרחית לפלילית.
נעמי אסיא: בהחלט.
נעמי אסיא: אבל אני רוצה רק את לשון החוק האמריקאי, כלומר, אם אתה מוכיח של-I.S.P.
נעמי אסיא: היה ACTIONAL KNOWLEDGE, ואני בהחלט חושבת שאפשר להקיש אם זה קופירייט או אם זה חומר פוגעני.
נעמי אסיא: אני חושב שהדגש הוא על ה-ACTIONAL KNOWLEDGE.
נעמי אסיא: למשל, אתמול קיבלנו מאחד הלקוחות פנייה.
נעמי אסיא: יש להם אתר, ודווקא פנה אליהם מישהו ואמר: מוציאים עלי לשון הרע, מפיצים את התמונה שלי ואומרים שאני מטריד נשים, וכו', וכו'.
נעמי אסיא: ואם אתם לא תורידו את החומר הזה שהוא לשון הרע נגדי, אז אני אתבע אתכם.
נעמי אסיא: כמובן שההמלצה שלנו היתה לבעל האתר שיוריד מייד את החומר הזה, כי ברגע שקיבל דרישה הוא צריך להוריד.
ענת מאור: אני רוצה לשאול אותך, נעמי, לפי חוות דעתך, לפי המידע שמסרתם לנו, האם יש מקום לחקיקה מפורשת בעניין, זאת אומרת, האם זה חסר בחוק הישראלי.
נעמי אסיא: אני חושבת שבהחלט צריך לעשות חוק בארץ שיסדיר את נושא ה-I.S.P.
נעמי אסיא: כלומר, ספקי המידע זה מאוד חשוב.
נעמי אסיא: למשל אם אני אזכיר את פסק הדין של - - -
נעמי מאור: את התשובה החיובית נפנה אליכם.
אביב אילון: פה אני מחזק את דבריו של חבר הכנסת מיכאל איתן.
אביב אילון: אין שום קשר אך ורק לנשים.
אביב אילון: בנטוויז'ן היתה לא מזמן בעייה נגד רוטרנט - - -
עו"ד נמרוד קוזלובסקי: אני מודה לנעמי שנתנה את המצע הראוי כל כך.
עו"ד נמרוד קוזלובסקי: אני חושב בהחלט שחייבת להיות חקיקה בנושא אחריות ספקי שירות.
עו"ד נמרוד קוזלובסקי: אני יכול גם לומר מעין מידע פנימי של משרד המשפטים, שמשרד המשפטים נערך דיון בסוגייה הזאת, לכן צריך לקרוא למחוקק בקריאה לקבל החלטה ערכית.
עו"ד נמרוד קוזלובסקי: כפי שנעמי אמרה, בארצות-הברית הגישה הברורה היא שאין אחריות לספק שרות בגין חומר שמועבר דרכו.
עו"ד נמרוד קוזלובסקי: הוא יודע או הוא לא יודע - אין אחריות.
עו"ד נמרוד קוזלובסקי: במישור הזה אני חולק על נעמי.
עו"ד נמרוד קוזלובסקי: אנלוגיה לזכויות יוצרים יכולה להיות טובה ברמה התיאורטית.
עו"ד נמרוד קוזלובסקי: בארצות-הברית נקבע מפורשות בחקיקה שאומרת: INTERNET SERVICE PROVIDED.
עו"ד נמרוד קוזלובסקי: מצד שני, באירופה ישנה הסדרה הפוכה שאומרת שאתה לוקח אחריות, שברגע שאתה מנהל אתר אינטרנט אתה לוקח אחריות לתכנים, ואם אתה יודע שהתוכן מפר, אתה לא יכול לעצום עיניך, או אם ישנו צו שיפוטי, אתה חייב להסיר.
עו"ד נמרוד קוזלובסקי: אני חושב שאנחנו צריכים לעשות חקיקה ברוח הדירקטיבה האירופית.
ענת מאור: את הקטע הזה שבדקנו באמצע, צריך לסכם ולבדוק עם חבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת מוחמד כנעאן, חבר הכנסת מיכאל איתן ואני, כי התלבטנו גם בנושא החקיקה בישיבה ב-1999.
ענת מאור: ראשית, אנחנו צודקים בהצהרה שהמצב הוא כרגע לא פרוץ לחלוטין, וגם בחקיקה הקיימת אין מספיק אכיפה, ותיכף נגיע למשטרה.
ענת מאור: דווקא באשר לאחריות ספקי השירות, וכמובן שאנחנו מדברים על חקיקה גורפת כולל נשים, לא מדברים על חקיקה של נשים בלבד, יש לקונה.
ענת מאור: העובדה שמשרד המשפטים עובד על זה, היא נכונה, אנחנו יודעים שחקיקה פרטית הרבה פעמים משמשת תמריץ לעבודה של משרד המשפטים.
מיכאל איתן: אני לא כל כך נוטה להזדרז בחקיקה, בגלל שאת שומעת שיש שתי מגמות בעולם.
מיכאל איתן: בכל מקרה אנחנו יכולים לתת לזה קצת להתפתח, בכדי לדעת שאנחנו נהיה משוכנעים לאיזו מגמה ללכת.
מיכאל איתן: בכל מקרה, אני מציע, אם את רוצה שנעשה איזושהי פעולה, כדאי לשמוע גם את ספקי האינטרנט ואת עמדתם, ואז יהיה לנו יותר קל, אם אנחנו הגענו למצב שאנחנו צריכים להחליט לכאן או לכאן.
אביב אילון: צריך גם לזכור שאלה לא רק ספקי אינטרנט, אלה בעלי פורטלים.
אביב אילון: צריך להגיע לאותה החלטה לגבי אמנה בינלאומית.
ענת מאור: תא"ל סוזי יוגב, תודה רבה.
ענת מאור: בעניין החקיקה נקבל את זה כסיכום ביניים, שיש בהחלט מקום להמשיך לבדוק את נושאי החקיקה.
ענת מאור: בכל מקרה, אני מבקשת את עזרתכם המקצועית להמשיך ללוות אותנו בעניין, ואת עזרתכם הפוליטית לא לקצר לנו את הקדנציה שנוכל לקדם את החקיקה החשובה.
ענת מאור: אסתר עילם פנתה כמי שמובילה לאורך שנים ובנחישות ובהצלחה את כל המאבק נגד אלימות ונגד הדמייה ותצוגה מעוותת של נשים.
ענת מאור: אסתר עילם, בבקשה.
אסתר עילם: רציתי להסב את תשומת הלב לקשר של האינטרנט לתעשיית המין ולפורנוגרפיה, שהן ממש פורחות באינטרנט גם באופן לא מסחרי, על ידי העברת מידע על הרגלי צריכת זנות באתרים, כולל שיכנוע קטינים, למשל להגיע לתוקפים בלי שיידעו כמובן מה בדיוק מצפה להם.
אסתר עילם: למשל בן 12 ששוכנע לגנוב כסף מאביו ולנסוע לארץ אחרת למישהו שהוא תוקף ילדים, וגם באופן מסחרי, במודעות של סרסורים, וזה נעשה כמובן באופן גלובלי לגבי כל הניידות של הסחר בנשים, בילדות ובילדים, כמובן למטרות ניצול מיני מסחרי.
מיכאל איתן: צריך לאכוף את החוק.
מיכאל איתן: זה נעשה גם ברחוב, זה נעשה בעיתונים.
מיכאל איתן: זה נעשה היכן שיש עיסוק בזנות.
אסתר עילם: נכון, אבל לאינטרנט יש איכות מיוחדת במינה שהוא מגיע לכל מקום בתבל.
מיכאל איתן: צריך לפעול.
אסתר עילם: יש לו כמובן את האיפיונים המיוחדים לו שמתלכדים עם המגמות של הגלובליזציה בכלל בכלכלה העולמית, ובתקשורת העולמית, וכדומה.
אסתר עילם: ולכן, יש לזה איפיונים מיוחדים וצריכים לשים לב לזה במיוחד.
ענת מאור: אני רוצה לפנות לרבנית ד"ר איילה גליקסברג, שגם תורמת רבות מאוד לכל המאבק לקידום נשים, וגם שותפה לנש"ר ולכל המפעל.
איילה גליקסברג: שותפה לא כלכלית אלא אידאית.
ענת מאור: יפה מאוד.
ענת מאור: אני מברכת גם על החיבור המודרני העדכני הזה.
איילה גליקסברג: רבנות זה בעצם תפקידי.
איילה גליקסברג: במקצועי אני ד"ר לפילוסופיה, בתפקידי אני אשת הרב הראשי לגבעתיים.
איילה גליקסברג: פריקית של מחשבים.
איילה גליקסברג: אני אולי אסגור את מה שעורכי הדין אמרו ומה שחבר הכנסת אמר: לדעתי לא צריך להמתין עם החוק, אלא כדאי להקדים את החוק וללכת לפי השיטה האירופאית שהיא אולי יותר שמרנית מהשיטה האמריקאית, שבאמריקה הכל פרוץ עד שהבתים יהיו פרוצים לגמרי.
איילה גליקסברג: אני הייתי מאוד ממליצה בחום, כמי שבאה מהפילוסופיה וכמי שרוצה לדבר על העניין האתי, להזדרז ולפחות לקבוע חוק, כי מהחקיקה עד שהחוק יעלה, ועד שיוכלו ליישם אותו ולאכוף אותו, יעבור זמן.
מיכאל איתן: חוק שאומר מה?
איילה גליקסברג: תן לי לסיים.
איילה גליקסברג: החוק האומר שבעלי השרתים מחוייבים, יש להם אחריות מיניסטריאלית או אחריות אתית לגבי החומר המועבר באתר שלהם.
מיכאל איתן: זה קיים כבר היום.
מיכאל איתן: לבעלי השרתים באתר - - -
נמרוד קוזלובסקי: לגבי האתר שלהם אין לנו בעיה.
נמרוד קוזלובסקי: הבעיה שלנו זה לגבי האתר שמקור שלישי מעביר דרכם, ואז צריך להבחין אם זה רק צינור גישה או שבאמת יש להם שליטה בזה.
נמרוד קוזלובסקי: להשית עליהם אחריות בכל מקרה, זה חמור מאוד.
אביב אילון: יש לזכור רק דבר אחד - - -
איילה גליקסברג: תנו לי לסיים.
איילה גליקסברג: את פירוט החוק ומבנה החוק, אני משאירה למומחים.
איילה גליקסברג: אני חוזרת ואומרת: אני באה מהלוגיקה של הפילוסופיה לגבי הנושא של אתיקה.
איילה גליקסברג: הנושא של אתיקה הוא בעיה חדשה, כמו כל הנושא של טכנולוגיה ואתיקה.
איילה גליקסברג: עד לפני מספר שנים היתה בעיה של אתיקה ברפואה, כמו השתלת איברים שזה היה נושא שלא דנו בו.
איילה גליקסברג: כיום בארצות הברית אין צוות רפואי שלא דן בנקודה בלי לשתף את הפילוסופים.
איילה גליקסברג: זה קידום לפילוסופים, אתם מבינים.
מיכאל איתן: זה קיים גם בארץ, ועדת הלסינקי.
איילה גליקסברג: בדיוק.
איילה גליקסברג: אז לכן כעת מקימים VALUES FOR MANAGEMENT , יש עניין של אתיקה וערכים במסחר.
איילה גליקסברג: עד היום לא דנו בנושא של אתיקה ומחשבים.
איילה גליקסברג: ולכן, אי אפשר לומר שנמתין עם החוק, כי החוקים והערכים חייבים ללכת שלובי זרוע.
איילה גליקסברג: האמת יצאה לטייל ברחובות.
איילה גליקסברג: את מי שהיא פגשה הוא זז הצידה.
איילה גליקסברג: אף אחד לא רצה לחבור לאמת.
איילה גליקסברג: באה האמת הביתה, פגש בה המשל ושאל: למה נפלו פנייך?
איילה גליקסברג: אז היא אמרה: אף אחד לא חובר אלי.
איילה גליקסברג: הלכו המשל והאמת ביחד וכולם נהיו חברים שלהם.
איילה גליקסברג: אמר המשל לאמת: את יודעת למה כשאת הולכת לבד איש אינו חובר איתך?
איילה גליקסברג: אז היא אמרה: למה?
איילה גליקסברג: כולם אוהבים את האמת אבל לא כשהיא במערומיה.
איילה גליקסברג: כולם אוהבים את האתיקה וכולם אוהבים את החוק, צריך לחבור אותם ביחד, אז אפשר לכוון את הנושא.
איילה גליקסברג: כמודל של אתר שהוא נקי מפורנוגרפיה ודברים אחרים, זהו האתר של נש"ר.
איילה גליקסברג: אני למשל, מבחינה מצפונית לא הייתי יכולה לחבור לאתר אחר, וזה היה הכלל עם גליה אלבין, זה היה ההסכם הבלתי כתוב שלנו, באתר הזה באם לא תהיה פורונוגרפיה, לא תהיה אלימות נגד נשים.
איילה גליקסברג: ולגבי מה שחבר הכנסת איתן אומר, שאני מבינה שהוא יושב ראש הוועדה של האינטרנט, מאוד נחמד שהילדים רעבים והבעלים רעבים, אבל אנחנו מדברים כאן על הגנה על נשים.
מיכאל איתן: אני מתחיל לחשוב שהיא צודקת.
איילה גליקסברג: נכון, הגנה על נשים, כי אם נשים תקבלנה את זה, אז באמת הכל יהיה נקי יותר.
איילה גליקסברג: השאלה האתית הבסיסית היא – לא כל מה שאפשר מותר, זה מה שמנחה אותנו.
איילה גליקסברג: בקצרה אפרט עשר נקודות, אבל לא ארחיב אותן, אני רק אמנה אותן.
איילה גליקסברג: יש עניין שהעלו כאן, של יסוד הפרטיות, הסכמה של בעלי אתרים חוברים ביניהם במסירת מידע, שימוש במידע, הפצת מידע, הקשר, למשל שימוש במידע על אדם אחד והוצאת הדברים מהקשרם, שגם קורה.
איילה גליקסברג: למשל, אני מסרתי מידע כשאני קניתי בדיבוק ספר.
איילה גליקסברג: הם משתמשים בו למקום אחר.
ענת מאור: יש לנו כאן עוד בקשה ליועצים ולעורכי הדין, בהצעת חוק.
איילה גליקסברג: אני אסיים בעניין שהעלו כאן.
איילה גליקסברג: יש עניין של חוקי אתיקה, ויש עניין של הנחיות אתיקה.
איילה גליקסברג: אני חושבת שצריך לחבר ביניהם.
איילה גליקסברג: אני מודעת למגבלות של העניין של חוקים ואתיקה, כי WWW זה משהו בין לאומי, אז בואו נשמור על הבית שלנו מאלימות, אחר כך אולי נצפה עם איזו מניפה, כי מציון תצא תורה מבחינת האינטרנט.
איילה גליקסברג: תודה.
ענת מאור: אנחנו עוברים לנושא האכיפה.
קובי פורלייטר: מפקח מהיחידה הארצית לחקירות הונאה, מפלג עבירות מחשב.
קובי פורלייטר: אני רוצה לציין שאני גם לא מוסמך וגם לא יכול לדבר בשם כל משטרת ישראל.
קובי פורלייטר: אני יכול לענות ולהציג את מה שהמפלג שלנו עושה בנושא עבירות מחשב.
ענת מאור: לשם עדכון, מה קרה מ-1999, בישיבה שהסברתם שאין כוח אדם, ואין מספיק ידע ואין מספיק מקצועיות?
ענת מאור: מה השתפר או מה נסוג?
ענת מאור: הבה נקרא את הנייר.
ענת מאור: אני מקווה שלא - - -
קובי פורלייטר: לא, ישבתי עם יושב ראש המפלג שלי ועם מפקדת היחידה וחיברנו נייר חדש.
קובי פורלייטר: למרות שהבעיות הן בעיות ישנות, זו בעיה מוכרת.
קובי פורלייטר: מזה מספר שנים פועל ביחידה הארצית לחקירות הונאה - - הבעיה המרכזית, לפחות שלנו כמפלג עבירות מחשב, שבאופן עקרוני אנחנו לא מטפלים בעבירות אלימות.
קובי פורלייטר: אנחנו יחידת הונאה, אנחנו מטפלים בעבירות מחשב ובעבירות בסביבה ממוחשבת.
קובי פורלייטר: כלומר, אם יש תלונה על הטרדה או דברים דומים, זה מטופל ביחידות השטח.
קובי פורלייטר: ביחידות השטח יש שוטרים מיומנים שיכולים לתת מענה לדברים האלה, כמו מספרי ה-I.P., הוצאת צווים.
קובי פורלייטר: במידה ומגיע אלינו תיק כזה, והגיעו תיקים כאלה, כמו תיק של הטרדה - - -
ענת מאור: אני קיבלתי מידע שביחידה שלכם מטפלים במרמה, זיוף, הונאה, איומים והטרדות.
ענת מאור: אז עכשיו לא מובן שזה לא באחריותכם.
קובי פורלייטר: אני אסביר לך.
קובי פורלייטר: אנחנו בעיקרון המפלג המטפל בעבירות מחשב.
קובי פורלייטר: אנחנו מטפלים גם בעבירות אחרות, אבל בעיקר בעבירות מחשב.
ענת מאור: אני שואלת למה איום והטרדה במחשב, זאת לא נקראת עבירה שבאחריותכם לטפל בה.
קובי פורלייטר: זאת עבירה שבאחריותנו, אבל כמו שהסברתי קודם, היחידה לא עובדת מול מתלונן.
קובי פורלייטר: אם לאזרח יש בעיה, הוא ניגש ליחידה באזור מגוריו ומגיש את התלונה, וזה לא מגיע ליחידה.
קובי פורלייטר: בדרך כלל עובדים עם חברות מגופים יותר גדולים.
קובי פורלייטר: אנחנו נותנים סיוע ליחידות השטח בתיקים כאלה.
איילה גליקסברג: לא לפרט.
קובי פורלייטר: במקרים נדירים אנחנו מטפלים בתיקים של הפרט, אבל בעיקר אנחנו עובדים מול חברות, מול ספקי שרות, מול גופים אחרים שנפגעו מעבירות מחשב ומעבירות מסביבה ממוחשבת.
קובי פורלייטר: בפרט מטפלים חוקרי המשטרה בתחנות באזור המגורים בעיקר.
ענת מאור: מה שמעניין אותנו, זה האם אותה מועמדת לדיון, או האם אותה בחורה שבסוף תיפגע, תקבל תשובת אמת בזמן אמת או לא, בכל מערך ארגוני שאתם פורסים אותו, ועל זה אנחנו לא מקבלים תשובה.
קובי פורלייטר: אני אתן לך תשובה.
קובי פורלייטר: הבחורה הספציפית הזאת או כל בחורה, או גבר או כל מי שנפגע, את התלונה עצמה הוא מגיש לתחנת המשטרה.
ענת מאור: והקשר איתכם ומהירות התגובה מה התוצאה בפועל?
קובי פורלייטר: בתחנות עצמן ובמרחבים יש חוקרים מיומנים.
ענת מאור: מה קורה עם זה?
ענת מאור: יש תלונות, מה קורה?
קובי פורלייטר: אני לא יכול לתת לך נתונים על השטח, כי אין לי נתונים על השטח.
ענת מאור: אין לי אלא למחות על כך שהנתונים מכם התקבלו רק הבוקר במקום לקבל את זה כשבוע מראש.
ענת מאור: ושנית, אתם שולחים נציב שרק מסביר לנו שהוא לא יכול לתת לנו תשובה, ואני בכל זאת רוצה להדגיש ואני מבקשת להבהיר את זה למשרד, שאני רוצה לקבל תשובה בכתב תוך שבוע.
ענת מאור: סדר היום של הישיבה, זה איך משטרת ישראל אוכפת ומשלבת את האחריות שלה, את החובה שלה למניעת אלימות באינטרנט, כמה תלונות הגיעו, מה קורה עם זה, ומה עוצמת הטיפול.
קובי פורלייטר: מהיחידה הארצית לחקירות הונאה, מפלג עבירות מחשב, עם כל הרצון הטוב שלי, אני לא יכול לתת לך נתונים על כלל המשטרה.
קובי פורלייטר: אני יכול לתת לך נתונים על היחידה שלי, מה היחידה שלי עושה, כמה אנשים היא מונה, מה הציוד וההכשרות שיש לנו.
ענת מאור: אני מבקשת לשלוח מכתב לשר לביטחון פנים שידאגו לשלוח לישיבות את האנשים הנוגעים בדבר, כשאנחנו מבקשים לקבל את המידע שפירטתי קודם בנושא מאבק המשטרה כנגד אלימות כלפי נשים באינטרנט.
ענת מאור: זה נושא הישיבה.
ענת מאור: אני מאוד מוחה על כך.
ענת מאור: אני רוצה לדעת האם יש פה ספקי אינטרנט?
קובי פורלייטר: כנראה שגברתי לא הבינה אותי.
ענת מאור: סליחה, אני מבינה טוב מאוד.
ענת מאור: אני מבקשת לשמוע את ספקי האינטרנט.
קובי פורלייטר: יש לי משפט אחד להגיד.
ענת מאור: עם כל הכבוד, אני מבקשת לא להגן על מישהו ששלוש פעמים מסביר שגבירתי לא מבינה אותו.
ענת מאור: אני מבינה טוב מאוד.
ענת מאור: ניסיתי לעזור לו להציג את הדברים כפי שצריך, זה לא נעשה.
אילן יפה: שמי אילן יפה, אני מנהל פיתוח עסקי בנטוויז'ן.
אילן יפה: אני רוצה לומר שאין להקל ראש בטיפול בבעיה מהסוג הזה באינטרנט.
אילן יפה: אין להקל ראש, משום שמעורבות כאן שכבות שונות של תפיסות ושל גישות, ולא רק הצד המשפטי.
אילן יפה: נושא של חקיקה הוא נושא שעשוי לסגור אספקטים אחרים של פעילות של כלל בני אדם, כלל ישראל באינטרנט, אי אפשר להקל ראש בזה, קל מאוד לסגור באמצעות חקיקה ארצות כאלו ואחרות, קשה מאוד אחר כך ליצור מצב שאתה חי עם מערכת אינטרנט שהמהות שלה וזכות הקיום שלה היא בחופשיות.
אילן יפה: נכון, ישנה מסגרת חוקית כפי שגם אמר חבר הכנסת איתן, שלמעשה יוצרת איזושהי מעטפת שבתוכה די ברורים כללי המשחק.
אילן יפה: נושא האלימות גלום בתוכו.
אילן יפה: נושא האלימות באינטרנט, אני מסכים, מתעצם באספקטים מסויימים לעומת מה שקורה בעולם הפיזי.
ענת מאור: איך נראה לך לטפל בזה?
ענת מאור: מערכת איזונים, זה ברור לנו.
אילן יפה: זה באמת מה שניסיתי לומר.
אילן יפה: אבל פועל יוצא של מהלכי חקיקה שיטילו אחריות על משתתפים שונים מסוגים שונים בתוך האינטרנט, יכולה ליצור בצורה מאוד מאוד בוטה מצב שבו המדינה מטילה תפקידי שיטור, שיפוט ואכיפה על שחקנים שונים באינטרנט, ולצורך העניין אני יושב פה כעובד נטוויז'ן.
אילן יפה: אבל ברור לגמרי שכמעט כל אדם פרטי או לא פרטי יכול להיות שחקן באינטרנט.
אילן יפה: אי אפשר להקל ראש בנושא הזה אפשר מאוד מהר להרוג את - - -
ענת מאור: כולנו אינטליגנטים.
ענת מאור: לכולנו ברורים יתרונות האינטרנט.
ענת מאור: החופשיות, התרבות, הבינלאומיות, וההשכלה.
ענת מאור: זו נקודת המוצא.
ענת מאור: על יד זה לכולם ברורות הסכנות והדברים החמורים.
ענת מאור: אחר כך אאפשר לאברהם אדרת לדבר, זה לא קשור לנשים, אבל אני שמחה על בואו, כי גם הייתי ביום עיון ושמעתי על מה שקרה לבנו בהשפעת האינטרנט.
ענת מאור: זה פשוט גרם להתאבדותו.
ענת מאור: אנחנו מחפשים את האיזונים.
ענת מאור: הרי ברור לכולנו שחופש הפרט הגורף לא קיים, אז תעזרו לנו, אני רוצה לשמוע אם יש לך רעיון יצירתי לקראת עורכי הדין באותה הצעת חוק.
אביב אילון: העמדה שאילן אומר היא נכונה.
אביב אילון: לא יתכן שניקח גוף שאינו ציבורי שיהווה מקור שיטור, ועל כך סיכמנו עם נטוויז'ן לפני כחמישה חודשים.
ענת מאור: אני הבנתי את ההערה, שאי אפשר שחובת קביעת הקריטריונים היא על אותו גוף.
אביב אילון: לא רק זה, השאלה האם הוא יבחן את הקריטריונים האלה היא הגיונית, האם הוא מסוגל, האם הציבור רשאי, ולכן במקרה הספציפי הזה, אני מאמין שאת תקבלי את שני הצדדים.
ענת מאור: מקובל עלי.
ענת מאור: מה ההצעה שלך בכל זאת בשביל לקדם את הנושא?
אילן אילון: קודם כל, נראה שהמסגרת החוקית הקיימת נותנת בעצם איזושהי ספירה שבתוכה כל גוף שפועל באינטרנט מסוגל לפעול.
אילן אילון: ברור לגמרי שקיימת על ספק אינטרנט או על אתר - - -
ענת מאור: אתם הורדתם דברים – ברור שהאלימות גדלה.
ענת מאור: מה היתה תרומתכם?
ענת מאור: תן דוגמא.
אילן יפה: אנחנו מפעילים מספר פורומים, ואילנה, שהיא מנכ"לית חברת נש"ר, שהיא חלק מקבוצת נטוויז'ן, יכולה גם להוסיף על כך פורומים שונים דרך פורטל שלנו, שהוא חלק מהפעילות שלנו כנטוויז'ן, ובכל הפורומים הללו ישנם מנהלי פורומים שתפקידם בהחלט לפקוח עין ולהטות אוזן ולשים לב לנעשה בתוך אותה במה.
אילן יפה: כמו שאמרו פה עורכי הדין, או כמו שאילנה תיארה, ישנם גם אלמנטים טכנולוגיים, רובוטים כאלה ואחרים שמשוטטים ומחפשים ומאתרים.
אילן יפה: קל מאוד להבין, וזה דבר נדוש, שהמסה, העיתוי, זמן האמת, מקשים מאוד מאוד להרים נטל אם יחוקק כזה בחוק של פיקוח ואכיפה בזמן אמת על כל המסה שמתרוצצת בתוך הרשת או בישראל.
אביב אילון: בוועדה הקודמת שהתכנסה פה בגין חתימה אלקטרונית, ועדת האינטרנט, היה כאן בקר שביקר בעצם את כל מעבר האינפורמציה שהגיע מן החוץ לתוך הכנסת, וזה היה איטי מאוד.
אילן יפה: פיסקה אחרונה לגבי כללי העבודה, אני יכול לומר כנטוויז'ן, שכאשר מדובר מעל לכל ספק שמדובר בפעילות או בעבירה פלילית חמורה שהיא בבחינת דגל שחור לציבור של הסתה לרצח או דברים מהסוג הזה, אין בכלל ספק שאנחנו נתריע בפני בעל האתר כ-I.S.P. , להפסיק מייד את הפעילות.
ענת מאור: כמה פעמים זה קרה בשנה האחרונה, סטטיסטית?
אילן יפה: פנייה שכזאת למשטרה לא נעשתה בשנה האחרונה אף לא פעם אחת.
אילן יפה: אנחנו נוקטים בפעולות מפעולות שונות במסגרות הפורומים שלנו.
ענת מאור: והורדת אתר?
אילן יפה: אנחנו הורדנו אתרים לאחר שנעשה הטיפול הזה בצורה פרטנית מול בעל האתר, ובזה נגמר העניין.
ענת מאור: כמה זה היה בערך?
אילן יפה: אין לי את הסטטיסטיקה מולי.
ענת מאור: אפשר יהיה שתעשו בדיקה שנתית?
ענת מאור: נודה לכם אם נקבל את זה.
ענת מאור: אני רוצה להעביר את רשות הדיבור לד"ר אבשלום אדרת, מנהל עמותת אשנב, שגם החומר שלה חולק פה.
ענת מאור: היתה לי הזכות להיות ביום עיון שבעצם אורגן ביוזמתך בכפר המכביה.
ענת מאור: אנחנו נשמע גם את הסיפור האישי וגם את המסר המתבקש, ואז בכל זאת אני חוזרת לאופי שלי כמחנכת, ולא רק חברת כנסת, אני אאפשר לנציג המשטרה מקצה שיפורים.
ענת מאור: תחשוב בבקשה על הדברים, יש לך זמן.
אבשלום אדרת: למעשה, עד לפני שלוש וחצי שנים, כשקרתה לנו הטרגדיה במשפחה, התייחסתי לנושא הזה, התעסקתי באינטרנט הרבה מאוד שנים, התעסקתי בזה ברמה התיאורטית, זאת אומרת כמו סוג הדיונים שנעשים כאן.
אבשלום אדרת: ואז הסתבר אחרי ההתאבדות של הבן שלי, שהוא היה במשך תקופה בקשר עם אתרים שאני לא ידעתי על קיומם בכלל, שעוסקים בהתאבדויות, והסתבר שדברים מזעזעים עוברים שם.
אבשלום אדרת: אחד הדברים זה שהוא היה כנראה מאוד במצוקה, בכלל לא ידע איך לעשות, מה לעשות, וכמו שאנחנו מתכתבים באינטרנט ושואלים שאלות על מה כדאי לעשות, הוא שאל איך כדאי להתאבד.
אבשלום אדרת: הוא קיבל תשובה.
אבשלום אדרת: יש להתאבד בדיוק איך שייעצו לו.
אבשלום אדרת: בדיוק איך לכוון את הרובה , איך לבדוק.