GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אריה שומר: חבר הכנסת איתן, אמרתי לך שאנחנו נטפל בעניין הזה.
ענת מאור: את זה אכניס לסיכום.
ענת מאור: אני לא רוצה עכשיו שנושא הישיבה יהיה החוק.
ענת מאור: מאחר שהקדימו את ישיבת המליאה לשעה שלוש, אנחנו צריכים לקצר.
ענת מאור: רשות הדיבור לפרופ' זמירה מברך.
ענת מאור: לאחר מכן – ישי אלמוג.
פרופ' זמירה מברך: ראשית, אני רוצה לברך באמת את יושבת ראש הוועדה, חברת הכנסת ענת מאור, ואת חבר הכנסת כהן על העלאת הנושא.
פרופ' זמירה מברך: זו לא פעם ראשונה שאנחנו מדברים על הנושא הזה.
פרופ' זמירה מברך: הנושא הזה הוא חשוב וחשוב לדבר עליו.
פרופ' זמירה מברך: אני רוצה להאיר אותו מנקודת הראות של המחקר והפיתוח במשרד החינוך.
פרופ' זמירה מברך: תקציב המחקר במשרד החינוך הוא חצי פרומיל.
פרופ' זמירה מברך: חצי פרומיל.
פרופ' זמירה מברך: אם אנחנו ניקח בחשבון את הקיצוצים, אזי הוא יהיה 0.6 פרומיל.
פרופ' זמירה מברך: כשאנחנו מדברים על מחקר, ובדרך כלל לא מדברים בתחום החינוך בהקשרים של מחקרים, אבל המחקר במשרד החינוך הוא מחקר שיכול לעזור ולשפר רבות את רווחת הציבור.
פרופ' זמירה מברך: אציין כאן שלושה נושאים שעומדים על סדר היום הציבורי, דנים בהם כל הזמן ולא נותנים להם מספיק משאבים כדי שנוכל באמת לחקור, לבדוק ולקדם את העניין.
פרופ' זמירה מברך: נושא אחד הוא נושא האלימות.
פרופ' זמירה מברך: רמת האלימות בבתי הספר היא גבוהה.
פרופ' זמירה מברך: רמת האלימות בארץ היא גבוהה יחסית למדינות אחרות.
פרופ' זמירה מברך: יש מחקרים שנעשים.
פרופ' זמירה מברך: ההיקף הוא לא מספיק.
פרופ' זמירה מברך: עכשיו, שוב, לא כאחוז מהתל"ג ולא כאחוז ממרכיב זה או אחר, עצם העובדה - - -
ענת מאור: אבל נתת דוגמא.
פרופ' זמירה מברך: אני אומרת שהוקצבו תקציבים.
פרופ' זמירה מברך: אני פשוט מציינת כמה נושאים שהם על סדר היום.
פרופ' זמירה מברך: בתקציב של חצי פרומיל אי-אפשר לעשות הרבה.
ענת מאור: פרופ' מברך, אבל בדוגמא הזאת הבעיה היא המחקר או היישום של ההמלצות שלא מתבצעות?
פרופ' זמירה מברך: גם וגם.
פרופ' זמירה מברך: אם יש מחקר יש מיפוי ואפשר לפתח תכניות על-מנת למגר את האלימות.
פרופ' זמירה מברך: הרי המחקר עובד על שני הדברים: מצד אחד על הדיאגנוסטיקה, על המיפוי, ומצד שני, על תכניות ליישום.
מיכאל איתן: האם יש לנו או לממשלה יכולת לבוא ולהגיד למשרד החינוך, לשרת החינוך או לשר החינוך: תשמע, יש צורך לאומי בהקצאה למחקר ופיתוח, תבנה מינימום וחייב להיות מינימום למחקר ולפיתוח בכל משרד?
מיכאל איתן: השאלה היא איך אנחנו יוצרים את המנגנון הזה?
פרופ' זמורה מברך: אנחנו דיברנו על זה והצעתי בישיבות הקודמות היתה באמת לחייב כל משרד להקדיש איזשהו אחוז מתקציבו לנושא.
פרופ' זמורה מברך: יקבעו מהו האחוז.
פרופ' זמורה מברך: אני לא אומרת 1%, 3%.
פרופ' זמורה מברך: בכל משרד ומשרד צריך להקצות אחוז מסויים לנושא.
פרופ' זמורה מברך: זה נכון למשרד הבריאות, זה נכון גם למשרדים אחרים.
פרופ' זמורה מברך: יש להקדיש כסף למחקר ופיתוח.
פרופ' זמורה מברך: אני נותנת כמה דוגמאות.
פרופ' זמורה מברך: הרי ברור שהמחקר והפיתוח יקדם.
פרופ' זמורה מברך: אולי הוא לא יקדם את הפן הכלכלי, אבל זה לא הכל.
פרופ' זמורה מברך: כאן יש לובי.
פרופ' זמורה מברך: חברת הכנסת ענת מאור דיברה על זה.
פרופ' זמורה מברך: ישנו הלובי של חברי הכנסת שיבואו ויגידו את הדברים.
פרופ' זמורה מברך: או אולי תהיה איזושהי הצעת חוק שתבוא ותגיד שכל משרד צריך להקצות אחוז מסויים לנושא.
פרופ' זמורה מברך: מדען ראשי בכל המשרדים זה דבר שמעוגן בחוק.
פרופ' זמורה מברך: זו החלטת ממשלה.
פרופ' זמורה מברך: אם בנוסף לזה תהיה החלטה שתבוא ותגיד שכל אחד ואחד מהמשרדים צריך להקדיש כך וכך אחוזים מתקציבו למחקר ופיתוח – אז יהיה כאן איזשהו מהפך בכל הסיפור.
פרופ' זמורה מברך: ברשותך, אני רוצה להעלות כמה נקודות בקיצור נמרץ.
פרופ' זמורה מברך: נקודה אחרת היא נקודה של צמצום פערים.
פרופ' זמורה מברך: שוב, הפערים בישראל הם מהגדולים ביותר בעולם.
פרופ' זמורה מברך: הפערים בחינוך דומים מאד.
פרופ' זמורה מברך: וראיתי עכשיו את הנתונים שהתפרסמו בעיתון "הארץ" ובמקומות אחרים על הפערים הכלכליים.
פרופ' זמורה מברך: אפשר לקחת את הנושא הזה, פשוט לקחת את הגרפים, רק למחוק את הכותרת ובמקום להגיד פערים כלכליים אפשר להגיד פערים בהישגים לימודיים.
פרופ' זמורה מברך: אנחנו מקבלים בדיוק את אותה תמונה.
פרופ' זמורה מברך: שוב, אפשר לעשות כאן משהו.
פרופ' זמורה מברך: אפשר לעשות הרבה מאד.
פרופ' זמורה מברך: זה לא משהו שהוא בשמיים.
פרופ' זמורה מברך: אבל צריך לעבוד בעניין הזה.
פרופ' זמורה מברך: אני רוצה להעלות עוד נקודה שקשורה לפן הכלכלי.
פרופ' זמורה מברך: אני חושבת שזה נושא שידבר הרבה אל חבר הכנסת איתן.
פרופ' זמורה מברך: היום מדברים על ביו-טק.
פרופ' זמורה מברך: גם מדברים על אד-טק, היי-טק בחינוך.
פרופ' זמורה מברך: כאן ההשקעות הן השקעות שהולכות לא רק למחקר, אלא גם למחקר ופיתוח וגם לכיוון כלכלי, מפני שאנחנו נשקיע בהיי-טק חינוכי, הרי בסופו של דבר אנחנו נהיה, אני מקווה, לאיזושהי מעצמה כמו מעצמה בתקשורת בכיוון של ההיי-טק החינוכי.
פרופ' זמורה מברך: אנחנו עושים בזה מאמצים.
פרופ' זמורה מברך: שוב, יש עניין של כספים ותקציבים.
ענת מאור: רשות הדיבור לד"ר ישי אלמוג.
ענת מאור: אחריו – אמנון עינב.
ענת מאור: אחריו – רמי רחמימוב.
ד"ר ישי אלמוג: אני רוצה לומר שני דברים.
ד"ר ישי אלמוג: אני רוצה לתת לכם מספר ולא אחוז.
ד"ר ישי אלמוג: משרד הקליטה נותן בערך 600 אלף שקל למחקר ופיתוח, שבתחום שלנו זה מחקר.
ד"ר ישי אלמוג: זו דוגמא מובהקת למחקר שאין לו יתרונות כלכליים, אין לו לובי, והנושאים שעלו כאן כמו אלימות, פערים וכן הלאה, הם מרכזיים בו.
ד"ר ישי אלמוג: לכל תהליך הקליטה של קרוב למיליון אנשים אין בסיס מחקרי מבחינת התקציב.
ד"ר ישי אלמוג: אם ניתן היה ליצור לובי שיחייב משרדים לתת אחוז מסויים – קודם כל אברך על כך.
ד"ר ישי אלמוג: שנית, אני חושב שצריך להיות איזשהו קונסורציום של מחקר בתחום מדעי החברה.
ד"ר ישי אלמוג: העליתי זאת כנושא.
ד"ר ישי אלמוג: זה יעלה באחת הישיבות הקרובות.
ד"ר ישי אלמוג: הנושאים הללו הם נושאים שבלי לובי ובלי הכוונה ממשלתית לא יקרו.
ד"ר ישי אלמוג: אין בהם שום אינטרס כלכלי, אין שום אינטרס תעשייתי ואין שום לובי אינהרנטי בחברה ובתרבות שידחוף זאת חוץ מאשר הממשלה.
מיכאל איתן: צריך לומר שיש אינטרס, אלא שהוא ארוך טווח.
ד"ר ישי אלמוג: כלכלי.
מיכאל איתן: גם כלכלי.
מיכאל איתן: תגיד רק שהוא יותר ארוך טווח.
ד"ר ישי אלמוג: מקובל עליי.
ד"ר ישי אלמוג: נאמר כך: כוחות השוק לא רואים את זה כאינטרס.
ד"ר ישי אלמוג: זה אינטרס לאומי, אבל זה לא אינטרס של כוחות השוק.
ד"ר ישי אלמוג: זה דבר אחד.
ד"ר ישי אלמוג: במובן הזה אני חושב שהפוקוס שאני הייתי רוצה לראות – ואני חושב שהוא עולה מחלק מהדברים כאן – הוא לא רק כמה כסף הולך לעניין, אלא באמת מהו הפילוח הפנימי.
ד"ר ישי אלמוג: מידת היכולת לכוון ולהשפיע במקומות קריטיים שבהם אין פורום אחר ואין מסגרת אחרת – זה בעיניי חוד החנית שהקבוצה הזאת והלובי הזה צריכים לכוון עצמם אליו, מכיוון שסקטורים אחרים מצבם טוב יותר, טוב פחות, יש בהם קצת עליות או קצת ירידות, אבל יש איזורי הזנחה.
ד"ר ישי אלמוג: שם מצוי הערך המוסף הכי גדול.
ד"ר ישי אלמוג: זה הכיוון שאני ממליץ עליו.
ענת מאור: רשות הדיבור לאמנון עינב, מהמשרד לתשתיות לאומיות.
אמנון עינב: אני רוצה להתייחס כאן לכמה נקודות שהועלו.
אמנון עינב: לא הייתי מציע להתייחס אל נושא המים בהקשר של המו"פ.
אמנון עינב: המו"פ על נושא המים, בוודאי כשמדובר בנושא ההתפלה האקטואלי, נגמר לפני די הרבה שנים.
אמנון עינב: הבעיה היא תרבות קבלת ההחלטות בנושא הזה.
אמנון עינב: העובדה הפשוטה היא שלא מאזינים לאנשי המקצוע ולא לאזהרות של אנשי המקצוע, ומקבלים את ההחלטות על-פי תחושות בטן.
אמנון עינב: על זה כבר דיברו ואני לא רוצה להמשיך לדבר על הנושא הזה.
אמנון עינב: הדבר הזה בוודאי יקרה גם כאשר נצטרך לעבור לנושא של הדגמות של אנרגיות חילופיות, כשאין כסף להפוך את מה שאנחנו הצלחנו להשיג באנרגיות חילופיות למשהו ממשי.
אמנון עינב: לא מספיק שהתעשייה משקיעה לטובתה במו"פ.
אמנון עינב: היא הרי לא משקיעה את זה לטובת המדינה.
אמנון עינב: היא משקיעה את זה לטובתה.
אמנון עינב: טוב שהיא משקיעה.
אמנון עינב: אבל הייתי אומר שרוב ההישגים שלנו במו"פ הגיעו מהשקעות ממשלתיות.
אמנון עינב: בנוסף לזה, אם מסתכלים על מה שקורה במדינות העולם, רבותיי, כל מדינות העולם יש בהן השקעה מכוונת של הממשלה, כולל בשיא השוק החופשי, בארצות הברית.
אמנון עינב: אם תראו פרוייקטים רציניים של מו"פ בשטחי האנרגיה, תמצאו שיש בהם 30%-40% מההשקעה – ואני לא מדבר על השקעה של פרוטות, אלא אני מדבר על מפעלים ענקיים שבנייתם עולה מאות מיליונים – היא השקעה של הממשלה.
אמנון עינב: זה היקף ההשקעה של הממשלה במו"פ הזה, במתקנים תעשייתיים, ומי שירוויח מזה בסופו של דבר אלה תהיינה החברות התעשייתיות.
אמנון עינב: לכן, ההשקעה חייבת להיות משותפת, מכוונת בחלקה על-ידי הממשלה, ואין להתעלם מהצורך בכסף הזה.
אמנון עינב: אני רוצה לחזור למה שאמרתי קודם.
אמנון עינב: תרבות ההחלטות, שבה לא מקשיבים למומחים, גם מביאה את אלה שמקצים את הכספים לכך שהם יורידו מדי שנה את הכספים עבור פיתוח המומחים האלה.
אמנון עינב: אני חושב שזה הדבר שהוא בעוכרנו ובזה צריך להילחם.
ענת מאור: רשות הדיבור לרמי רחמימוב.
רמי רחמימוב: אני רוצה להעיר שתי הערות קצרות.
רמי רחמימוב: דבר ראשון – לפני שאנחנו מתפעלים מהסיפוק של מיקי איתן מה-4.2%, יש לי שאלה מרכזית: האם אותם הדברים מוכנסים לנתונים של ה-O.E.C.D?
רמי רחמימוב: האם אלה אותם דברים?
מיכאל איתן: ל-O,E,C,D יש חוברת שלמה.
רמי רחמימוב: היות שאני מכיר איך מגהצים מספרים בכל מיני מקומות, הייתי רוצה לדעת אם הדבר הזה הוא נכון.
ענת מאור: יש לנו את הנתונים מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה?
ענת מאור: אורה, תשיבי על השאלה.
מיכאל איתן: רמי, לפי אותם נתונים היינו 4.2% לפני כמה שנים אחורה.
אורה חביב: אני מלשכת המדען, אבל אני מרכזת את הקשר עם הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
אורה חביב: בשמחה רבה אני מוכנה לזמן את אנשי הלשכה.
אורה חביב: מנסים לעשות זאת.
רמי רחמימוב: אשמח מאד.
רמי רחמימוב: אציין נקודה שנייה, קצרה מאד.
רמי רחמימוב: עם כל הסיפוק, אני שומע מהמדענית הראשית של משרד הבריאות שאין עכשיו הגשה של ----- למחקרים במחקר רפואי.
רמי רחמימוב: הדבר הזה נפסק.
רמי רחמימוב: אז איך זה יכול להיות שהמצב הוא כל-כך טוב?
רמי רחמימוב: איך זה שיש 4.2% ויחד עם זה מפסיקים.
רמי רחמימוב: .. מיאי ויחד עם זה מפסיקים.
רמי רחמימוב: ..
מיכאל איתן: אתה מתייחס לחלוקה הפנימית.