GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכאל בריילובסקי: אדוני השר, גברתי יושבת ראש ועדת המדע והטכנולוגיה, חברי הכנסת, אורחים יקרים, ציון היום הלאומי למדע ב-14 במרץ, יום ההולדת של אלברט איינשטיין, הופך למסורת.
מיכאל בריילובסקי: אין זה סתם אות כבוד למדע, זוהי הכרה בתפקידו המוביל של המדע בקידום החברה, בקידום הכלכלה ובקידום התרבות.
מיכאל בריילובסקי: דווקא הישגים מדעיים הפכו את העולם שלנו לכפר גלובאלי, שיש בו רשת מידע מיוחדת וכלכלה המבוססת על האינטרנט.
מיכאל בריילובסקי: הדבר יוצר אתגר לחברה, למדע ולמדינה: או שהמדינה והחברה תיקחנה מקום נכבד בעולם החדש הזה, או שנהיה בחוץ.
מיכאל בריילובסקי: עד לזמן האחרון התמודדה ישראל בהצלחה באתגר הזה: יצרנו אוניברסיטאות ומכללות ברמה גבוהה, רשת רחבה של מפעלי היי-טק ומפעלים עתירי ידע.
מיכאל בריילובסקי: בהזדמנות זו אני רוצה לציין את התרומה הענקית של המדענים העולים מברית-המועצות לשעבר.
מיכאל בריילובסקי: כדי להעריך את תרומתה של העלייה הזו, צריך לבקר בכמה מפעלי היי-טק ובכמה אוניברסיטאות.
מיכאל בריילובסקי: גם היום, כאשר ההיי-טק נתקל בקשיים רבים, אנחנו צריכים לעשות הכל כדי לתמוך בו, על מנת למנוע את המשבר ואת בריחת המוחות.
מיכאל בריילובסקי: אני רואה בכך סכנה גדולה, ואנחנו צריכים לעשות הכל כדי למנוע זאת.
מיכאל בריילובסקי: אני בטוח שהזמנים הקשים בהיי-טק הם דבר זמני.
מיכאל בריילובסקי: בכל מקרה, בהיי-טק נמצא עתיד הציוויליזציה שלנו, ויש בו אתגר מתמיד לחברה.
מיכאל בריילובסקי: זהו בראש ובראשונה אתגר למערכת החינוך.
מיכאל בריילובסקי: שמענו מחבר הכנסת אורלב על הבעיות במערכת החינוך.
מיכאל בריילובסקי: שמענו על מקום לא כל-כך נכבד שישראל קיבלה באולימפיאדות בפיזיקה ובמתמטיקה בשנה שעברה.
מיכאל בריילובסקי: בהזדמנות זו אני רוצה להזכיר שבמקום ראשון היתה איראן ובמקום שני סין, ואנחנו היינו במקום עשרים ומשהו.
מיכאל בריילובסקי: זאת אומרת, אנחנו צריכים להעלות בצורה דרסטית את רמת הידע במדעים המדוייקים, כמו במתמטיקה, פיזיקה וכימיה.
מיכאל בריילובסקי: אנחנו צריכים להרגיל ללמד ילדים להשתמש במחשבים מגיל גן הילדים ועד גיל הפרישה לפנסיה.
מיכאל בריילובסקי: שינויים בטכנולוגיה של הייצור, בטכנולוגיה של הניהול ואפילו בטכנולוגיה של החינוך, מתרחשים במהירות כל-כך רבה, שאנחנו צריכים ללמוד כל החיים, לפתח רשת רחבה של השתלמויות והסבה מקצועית.
מיכאל בריילובסקי: רק כך נוכל להתמודד עם אתגר המאה ה-21 ולהימצא בין הארצות המתקדמות.
ענת מאור: אנחנו עוברים לחלק השני והמרכזי של הכנס: שתי הרצאות, הראשונה של נשיא מכון וייצמן למדע, פרופסור חיים הררי, על חשיבות החינוך המדעי למקבלי החלטות במאה ה-21.
ענת מאור: הדברים מכוונים כמובן אלינו, אל מקבלי ההחלטות.
ענת מאור: נקשיב יחד עם כל הקהל המכובד, ונחשוב על דרכים להעביר את המסר למקבלי ההחלטות ממש – לממשלת ישראל.
ענת מאור: בבקשה, פרופסור הררי.
פרופסור חיים הררי: אדוני השר, חברי הכנסת, ידידים ועמיתים, קהל נכבד, בעצם צריך היה לפתוח בברכת יום הולדת שמח לאלברט איינשטיין, החוגג את יום הולדתו ה-122 היום.
פרופסור חיים הררי: למעשה כמובן לא הוא חוגג אלא אנחנו חוגגים.
פרופסור חיים הררי: ברוכים הבאים, התלמידים שהגיעו לכאן עתה.
פרופסור חיים הררי: עוד יגידו עלי שהבאתי קהל באוטובוסים.
פרופסור חיים הררי: הירושלים עוד לא הגיעו.
פרופסור חיים הררי: את הירושלמים תביא חגית באוטובוסים.
ענת מאור: בוקר טוב, אני מברכת את התלמידים שבאו ליום המדע בכנסת.
ענת מאור: נמצאים איתנו היחידה לנוער שוחר מדע ולמחוננים, שליד אוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
ענת מאור: אנחנו בתחילת הרצאתו של פרופסור חיים הררי, נשיא מכון וייצמן למדע, על חשיבות המדע למקבלי ההחלטות.
פרופסור חיים הררי: קודם כל, אני מקדם בברכה את התלמידים שהגיעו ממרחק.
פרופסור חיים הררי: כל מה שהספקתי לומר לפני שנכנסתם היה, שבעצם אנחנו צריכים לברך את אלברט איינשטיין ז"ל ליום הולדתו ה-122.
פרופסור חיים הררי: אנחנו צריכים להתחיל אולי בכך שניזכר איך נראה העולם בתקופה בה הוא פעל וגילה את תורת היחסות, לפני כמאה שנה.
פרופסור חיים הררי: לפני כמאה שנה נעשו כמה מהתגליות המדעיות שהשפיעו יותר מכל על חיינו היום.
פרופסור חיים הררי: לפני 104 שנים התגלה האלקטרון, לפני 106 שנים התגלתה הקרינה הרדיו-אקטיבית, קרני רנטגן, תורת היחסות של איינשטיין קצת מאוחר יותר, מבנה הגרעין של האטום – כל זה קרה בסביבות שנת 1900,  עוד 10 שנים או פחות 10 שנים.
פרופסור חיים הררי: כל התגליות האלה לא נכנסו לעתון, איש לא שמע עליהן, איש לא כתב עליהן מאמרים, מלבד המדענים עצמם.
פרופסור חיים הררי: היה מספר קטן מאד של מדענים שהבינו על מה מדובר, ורק להם נגע הדבר.
פרופסור חיים הררי: הדבר לא נגע למדינות, לממשלות, לצבאות, לקשרים בינלאומיים, ובוודאי שלא לכלכלה הבינלאומית, ועוד יותר שלא לתלמידי בתי-ספר, לתעסוקה או לתעשייה, ובעצם כמעט לשום דבר שהוא מחוץ לעולם המדעי.
פרופסור חיים הררי: כאשר אנחנו מגיעים לימינו, מאה שנה מאוחר יותר, כמחצית מהכלכלה העולמית נשענת היום על הבנתנו את התכונות של האלקטרון: כל האלקטרוניקה, כל הביו-טכנולוגיה, כל מדע החומרים, כל האופטיקה, כל הסיבים האופטיים, כל הטלקומוניקציה, התקשורת – כל זה נשען על הבנתנו את האלקטרון שהתגלה לפני מאה שנה, וכאשר הוא התגלה, הוא לא הצליח להיכנס אפילו לעמוד 17 של העתון.
פרופסור חיים הררי: היו אז ימים אחרים.
פרופסור חיים הררי: לפני חמישים שנה בערך, כאשר איינשטיין עדיין חי, סמוך למותו (הוא נפטר בשנות החמישים), קרה דבר אחר: אז הומצאו הכורים הגרעיניים והנשק הגרעיני, התגלה המבנה של מולקולת הדי.אנ.א והתחיל המחקר הגנטי המודרני, הומצאו הלייזרים, התגלה הטרנזיסטור ושורה ארוכה של תכשירים, מכשירים וממצאים שכל אחד מהם משפיע השפעה אדירה על ימינו היום, ואז לראשונה המדע והטכנולוגיה חדרו למדיניות, לכלכלה ולעמודי החדשות, אבל עדיין באופן שולי.
פרופסור חיים הררי: בעצם הנשק הגרעיני, פצצת האטום, היה הדבר הראשון מתחום המדע, שהיתה לו השפעה באמת מכרעת על חיי העולם ועל מנהיגים ועמים,  ושאר הדברים כמו הלייזר או הטרנזיסטור, גם הם היו עדיין בשוליים.
פרופסור חיים הררי: בוודאי שאי אפשר היה לדבר על השפעה של המדע והטכנולוגיה על תלמיד בית-ספר תיכון, על מורה בבית-ספר תיכון, על אדם שמחפש עבודה בתעשייה, והחלק של תעשייה שנשען על הישגי המדע עדיין היה אפסי.
פרופסור חיים הררי: לא לפני 500 שנה, לפני חמישים שנה, כאשר אני הייתי ילד.
פרופסור חיים הררי: היום אנחנו חיים בעולם אחר לגמרי: כאשר השר לאיכות הסביבה עוסק היום בענייניו, הוא עוסק רק בנושאים מדעיים וטכנולוגיים למעשה.
פרופסור חיים הררי: כאשר שר החקלאות עוסק בענייניו, הוא עוסק בהרבה מאד בעיות מדעיות וטכנולוגיות.
פרופסור חיים הררי: כאשר שר הבריאות עוסק בענייניו, הוא עוסק בראש וראשונה בנושאים מדעיים, רפואיים וטכנולוגיים.
פרופסור חיים הררי: כאשר שר התעשייה עוסק בפיתוח התעשייה בארץ, מדובר בראש ובראשונה בתעשייה הנשענת על מדע וטכנולוגיה, בתעשיית ההיי-טק.
פרופסור חיים הררי: כאשר שר התקשורת מטפל בבעיות התקשורת, מדובר בנושאים כמו כבלים, אינטרנט, מערכות תקשורת עניפות, הכל מתחום המדע והטכנולוגיה.
פרופסור חיים הררי: שר הביטחון עוסק – לא כל זמנו, אבל חלק גדול מזמנו – בפיתוח מערכות נשק חדשות, בהתגוננות מפני מערכות נשק חדשות: טילים, נשק קונבנציונלי, נשק לא קונבנציונלי – שורה ארוכה של נושאים מכל מיני סוגים, גם בפיתוחם וגם בהתגוננות מפניהם, שהמוטיב המרכזי בהם הוא המדע והטכנולוגיה.
פרופסור חיים הררי: אפילו שר המשפטים שעוסק בחקיקה, והכנסת שעוסקת בחקיקה, עוסקים בחוקים שקשורים באבטחת מידע, בשמירה על קניין רוחני, בערך הכספי של קניין רוחני, בנושאים גנטיים.
פרופסור חיים הררי: שורה ארוכה מאד של נושאים מתחומי המדע והטכנולוגיה.
פרופסור חיים הררי: ושר החינוך בוודאי שאמור לעסוק הרבה מאד בחינוך המדעי והטכנולוגי שעליו אדבר היום.
פרופסור חיים הררי: ושר  התשתיות שעוסק בנושאי האנרגיה, משק החשמל והגז הטבעי, ובשורה ארוכה של נושאים מסוג זה.
פרופסור חיים הררי: ואחרון-אחרון חביב, כמובן שר המדע, במה הוא עוסק אם לא במדע ובטכנולוגיה?
פרופסור חיים הררי: בעצם מתברר פתאום שבשנת 2001, יותר ממחצית שרי הממשלה ולמעשה רוב מקבלי ההחלטות בדרגים של מנכ"לים, עוזרים, עוזרי-עוזרים, מנהלי אגפים, לבלרים ופקידים מכל הסוגים ומכל המינים במערכת הממשלתית, אבל גם ראשי תעשייה, גם מנהלי בתי-ספר, גם ראשי מערכת החינוך וגם כל ראשי המערכת הכלכלית על כל סוגיה, גם בנקאים וגם משפטנים, עוסקים בנושאים מדעיים וטכנולוגיים בחלק גדול מזמנם.
פרופסור חיים הררי: זהו העולם שלנו, עולם רווי מידע, עולם מבוסס על מידע ועל מדע, עולם שבו המשאב הכלכלי הבולט ביותר, היקר ביותר והדומיננטי הוא הידע המדעי והטכנולוגי.
פרופסור חיים הררי: האם כל זה אומר שהשרים, חברי הכנסת, המנכ"לים, ראשי התעשייה וראשי הצבא צריכים להיות מדענים או מהנדסים?
פרופסור חיים הררי: בשום פנים ואופן לא.
פרופסור חיים הררי: אין שום כוונה כזו, אין שום צורך בכך, אפילו הייתי אומר, אוי לנו אם כולם יהיו מדענים ומהנדסים.
פרופסור חיים הררי: אנחנו לא רוצים לחיות במדינה שכולם בה מדענים ומהנדסים.
פרופסור חיים הררי: אבל פירוש הדבר שבעידן שאנחנו חיים בו, במאה ה-21 ואפילו בסוף המאה ה-20, חשוב מאד שמקבלי החלטות בכל הדרגים יהיו בעלי ידע מדעי וטכנולוגי מסוים, שתכף נדבר עליו ונראה מהו.
פרופסור חיים הררי: לא מדענים, לא מהנדסים, אפילו לא בהכרח טכנאים או בעלי  מקצועות מדעיים ברמה נמוכה יותר, אבל אזרחים בעלי ידע מדעי וטכנולוגי מסוים ברמה מסוימת, ובעלי יכולת חשיבה מדעית וטכנולוגית שמתבקשת בשורה ארוכה מאד של נושאים.
פרופסור חיים הררי: אבל לא רק מקבלי החלטות, גם פקיד קבלה בבית מלון, גם פועל ייצור בתעשייה וכמעט כל בעל מקצוע שמקווה להמשיך להיות מועסק גם בעוד עשר ועשרים שנה.
פרופסור חיים הררי: מפני שמה שקורה במשק הוא, שמספר מקומות העבודה הבלתי מתוחכמים  הולך ויורד בכל העולם המערבי, ומספר מקומות העבודה המתוחכמים הולך וגדל.
פרופסור חיים הררי: אותו בן-אדם שיושב על כסא שבור בכניסה למגרש חנייה, לוקח עשרה שקלים ונותן איזו פתקה, הסיכוי שלו לעבודה בעוד 20 שנה הוא קטן מאד.
פרופסור חיים הררי: הוא יוחלף בטכנאי שיתקן את המכונה האוטומטית שלתוכה נשלשל את עשרת השקלים, כדי לצאת ממגרש החנייה.
פרופסור חיים הררי: בכוונה לקחתי דוגמה הכי לא היי-טקית שאפשר: הדבר הכי פשוט בעולם הוא להיכנס  למגרש חנייה, להחנות את המכונית ולצאת משם.
פרופסור חיים הררי: זה אולי המאפיין את סוג מקומות העבודה שנעלמים ואת סוג מקומות העבודה שנוצרים.
פרופסור חיים הררי: הדבר הפשוט הזה, בין אם מדובר במקבלי החלטות כמו שרים, מנכ"לים וחברי כנסת, ובין אם מדובר באנשים שפשוט ייכנסו לשוק העבודה בעוד עשר או עשרים שנה, מחייב דבר שהוא מהפכני: חינוך מדעי וטכנולוגי לכל.
פרופסור חיים הררי: לכל אדם, לכל ילד, לכל תלמיד, בין אם הוא הולך להיות פועל ייצור, בין אם הוא הולך להיות עורך-דין, בין אם הוא הולך להתעסק בבורסה, ובין אם הוא הולך להיות מהנדס או מדען.
פרופסור חיים הררי: זה נשמע כאילו מסובך, חלום, אוטופיה, דבר שעולה הרבה מאד כסף.
פרופסור חיים הררי: תכף נשאל אם זה חלום או לא, תכף נשאל אם זה עולה הרבה כסף או לא, אבל אין ספק בדבר אחד: זה הכרחי ואי אפשר להימלט מכך.
פרופסור חיים הררי: אני מצטער שנמצא אתנו שר המדע, ולא נמצאת אתנו שרת החינוך.
פרופסור חיים הררי: כלומר אני שמח ששר המדע כאן, אבל אני מצטער ששרת החינוך איננה אתנו, כי המשימה היא בעיקר של משרד החינוך.
פרופסור חיים הררי: אנחנו מדברים על עולם שבו החינוך המדעי והטכנולוגי, או ליתר דיוק חינוך לעידן מדעי וטכנולוגי – ומיד אסביר את המושג הזה – הוא חלק אינטגרלי של ההשכלה הכללית.
פרופסור חיים הררי: לפני 200 או 300 שנה רוב בני האדם לא ידעו לקרוא ולכתוב.
פרופסור חיים הררי: כאשר באה המהפכה התעשייתית, התברר שיש צורך שכולם יידעו לקרוא ולכתוב.
פרופסור חיים הררי: תאמינו לי שהרעיון שכל האוכלוסייה תדע לקרוא ולכתוב נראה מהפכני כמעט כמו לומר היום שכל אדם צריך להיות בעל ידע מדעי וטכנולוגי ברמה מסוימת.
פרופסור חיים הררי: היה קשה להתרגל לדבר הזה, כי מי ידע אז לקרוא ולכתוב?
פרופסור חיים הררי: רק איזו  אליטה אריסטוקרטית מצומצמת בעלת כסף.
פרופסור חיים הררי: רוב האוכלוסייה לא ידעה לקרוא ולכתוב,  וזה גם לא היה הכרחי.
פרופסור חיים הררי: וכך במשך השנים נוספו פריטים שונים למושג שנקרא השכלה כללית הכרחית לאדם שמחפש עבודה, לאדם שרוצה למצוא את מקומו בחברה, ובוודאי לאדם שרוצה לתפוס עמדת מנהיגות בחברה.
פרופסור חיים הררי: רבותי, אנחנו  צריכים להבין שהחל מאי-שם בשנות השמונים והתשעים של המאה היוצאת, של המאה העשרים, גם הידע והטכנולוגי הבסיסי – ושוב אני אומר, לא דוקטורט במדע ולא תואר מאסטר בטכנולוגיה, אלא ידע מדעי  בסיסי שכל אדם יכול להשיג אותו – חייב להיות נחלת הכל.
פרופסור חיים הררי: זוהי הדרך היחידה לצמצום פערים חברתיים, והעדר ידע מדעי וטכנולוגי, הוא פשוט הבטחה למישהו להיות מובטל בעתיד.
פרופסור חיים הררי: אין חכמות בעניין הזה.
פרופסור חיים הררי: רוב המקצועות ורוב מקומות העבודה בעתיד, יחייבו ידע מדעי וטכנולוגי מסויים.
פרופסור חיים הררי: צריך להבין גם שמהות המדע והטכנולוגיה היום איננה דומה למה שהיה פעם.
פרופסור חיים הררי: היום המדע פולש לתוך הטכנולוגיה, הטכנולוגיה פולשת לתוך המדע.
פרופסור חיים הררי: אם אני חוזר שוב מאה שנה אחורה, המדע התעסק באלקטרון ובתורת היחסות, הטכנולוגיה התעסקה בהמצאת המכונית, בהמצאת הרדיו ובהמצאת הטלפון, ולא היה שום קשר בין המדע של אז והטכנולוגיה של אז.
פרופסור חיים הררי: הטכנולוגיה נשענה על מדע שהומצא חמישים ומאה שנה קודם.
פרופסור חיים הררי: לקח חמישים שנה מיום שהמדע עשה משהו, עד שהדבר הזה  הפך לטכנולוגיה.
פרופסור חיים הררי: היום זה לוקח לפעמים חודש, לפעמים שבוע ולפעמים עשר שנים, אבל הקשר בין המדע וטכנולוגיה היום הוא הרבה יותר אינטימי.
פרופסור חיים הררי: היום אין מדע בלי טכנולוגיה ואין טכנולוגיה בלי מדע.
פרופסור חיים הררי: היום גם אין פיזיקה בלי כימיה, ואין ביולוגיה בלי כימיה, ואין כימיה בלי מתמטיקה, ואין ביולוגיה בלי מתמטיקה, ואין כל המקצועות האלה בלי המקצועות ההנדסיים והטכנולוגיים, ואין רפואה בלי פיזיקה ובלי אלקטרוניקה ובלי מחשבים, וכל הנושאים האלה היום מחוברים ומעורבבים בצורה שמי שנכנס לתוך הפרדס הזה, רואה עד כמה הוא נפלא, ומי שנשאר בחוץ – פשוט מפוחד ונבהל מהמערכת הזו שנראית כאילו מאיימת.
פרופסור חיים הררי: אחת הסיבות לכך שדרוש חינוך מדעי וטכנולוגי לכל אדם, היא גם כדי למנוע את הפחדים האלה, למנוע את החרדות האלה, למנוע את האווירה האנטי מדעית, למנוע את האמונות התפלות, למנוע את הסגידה לכל מיני מנבאי עתידות, אסטרולוגים, ידעונים, קמיעות, וכל אותם דברים שנהירה אליהם נובעת מהעדר ידע מדעי טכנולוגי בסיסי.
פרופסור חיים הררי: עכשיו אומרים גם שהמדע יכול לפעמים גם להביא עלינו צרות ואסונות.
פרופסור חיים הררי: רבותי, את כל הצרות והאסונות האלה אפשר למנוע רק בדרך אחת: בעזרת המדע.
פרופסור חיים הררי: אם אנחנו מזהמים את האוויר למשל, זה נובע מהפיתוח התעשייתי.
פרופסור חיים הררי: אבל רק המדע, רק הטכנולוגיה ורק ההנדסה יכולים לעזור לנו לנקות את האוויר ולנקות את המים.
פרופסור חיים הררי: אין לנו דרך אחרת לעשות את זה, לא על-ידי זה שנחזור לטפס על העצים ולגור במערות, ולא על-ידי זה שנשב ונגיד, אוי ואבוי, מה קרה.
פרופסור חיים הררי: יש רק דרך אחת לטפל בנושאים האלה, ועובדה היא שהמדינות המדעיות המתקדמות ביותר, הן אלה שהצליחו לפתור בעיות סביבתיות ואקולוגיות, והמדינות המפגרות יותר לא הצליחו.
פרופסור חיים הררי: דוגמה אחת קטנה, כדי להמחיש מה המדע כן יכול לעשות כדי להציל אותנו מצרות, הוא להשוות בין מערב גרמניה ומזרח גרמניה לפני שאוחדו: שתי מדינות, זו ליד זו, אותו עם, אותם בני-אדם, קרובי משפחה האחד של השני, אי אפשר לומר שאלה שונים מאלה, הגרמנים במערב והגרמנים במזרח.
פרופסור חיים הררי: שניהם זיהמו את המדינה שלהם, לשניהם היה פיתוח תעשייתי שגרם לזיהום.
פרופסור חיים הררי: במערב היתה טכנולוגיה מתקדמת, וגרמניה המערבית היא אחת המדינות המפותחות ביותר בכל הנוגע לשמירה על איכות הסביבה.
פרופסור חיים הררי: המזרח לא היתה טכנולוגיה מפותחת, וגרמניה המזרחית היא פשוט אסון אקולוגי טוטאלי.
פרופסור חיים הררי: זו דוגמה שמראה איך המדע לא גורם לצרות האקולוגיות, אלא הוא היחיד שמסוגל להציל אותנו מהן.
פרופסור חיים הררי: אותו דבר בנושאים הבריאותיים, הגנטיים, האלקטרוניים, המחשבים וכל התחומים האחרים.
פרופסור חיים הררי: המדע לא מרפאה את כל הצרות, אבל הוא היחיד שיכול לקדם את רמת החיים שלנו, לקדם את הרפואה, לקדם את המזון, לקדם את החקלאות.
פרופסור חיים הררי: ישנם גם היום מקצועות חדשים שלא היו קיימים: אתה רוצה ללמוד משפטים, היום ישנם עורכי-דין רבים, ומספרם ילך ויגדל, שכל עיסוקם הוא בהגנה על קניין רוחני, כלומר בשמירה על פטנטים.
פרופסור חיים הררי: אם אני ממציא, או אם מישהו במכון וייצמן  ממציא תרופה חדשה, תוכנת מחשבה חדשה או חומר חדש בעל תכונות מסוימות, ויש לו פטנט על הדבר הזה – אחת הסוגיות המשפטיות החשובות ביותר היום היא ההגנה על  פטנט כזה, ואיך למנוע מאחרים לגנוב אותו.
פרופסור חיים הררי: היום הגניבות האלה הרבה יותר גדולות מאשר הגניבות של מישהו שחודש לבנק ומוציא משם כמה אלפי שקלים.
פרופסור חיים הררי: זוהי רק דוגמה קטנה: עורך-דין שעוסק בנושאים מדעיים-טכנולוגיים.
פרופסור חיים הררי: אחות שעובדת במרכז MRI  או CT של בית החולים היא סוג חדש לגמרי של אחות: היא צריכה ללמוד פיזיקה, היא צריכה ללמוד מחשבים, היא צריכה ללמוד כל מיני תחומים שאף פעם לא היו קשורים למקצוע האחות.
פרופסור חיים הררי: גם אותו טכנאי שמתקן את המכונה האוטומטית שמקבלת את הכסף במגרש החנייה, הוא דמות חדשה שלא היתה קיימת לפני עשרים או שלושים שנה, ושחייבת בחינוך מדעי וטכנולוגי מסוים.
פרופסור חיים הררי: ואחרון-אחרון חביב למקצועות המטורפים האלה, מקצוע שעוד לא קיים: סוכן ביטוח מומחה לגנטיקה.
פרופסור חיים הררי: בעוד עשר או עשרים שנה, כל אחד מאתנו יסתובב כאשר בכיסו כרטיס מגנטי שעליו רשומה האינפורמציה הגנטית שלו.
פרופסור חיים הררי: על הכרטיס המגנטי הזה יהיה רשום שאני עלול לחלות במחלה מסוימת בהסתברות גבוהה   יותר משאר האוכלוסייה, ובמחלה אחרת פחות, ושהסיכויים הגנטיים שלי שתהיה לי קרחת הם אפסיים, ושאשמין הם גדולים מאד.
פרופסור חיים הררי: או להפך.
פרופסור חיים הררי: כל זה יהיה רשום על אותו כרטיס מגנטי, שתהיה בו פשוט התעודה הגנטית שלי.
פרופסור חיים הררי: כאשר אלך לעשות ביטוח חיים או ביטוח רפואי, מי בכלל יבטח אותי, אם יש לי יותר סיכוי לחלות במחלה הזו.
פרופסור חיים הררי: מי בכלל יקבל אותי לעבודה?
פרופסור חיים הררי: אבל לשם-כך צריך יהיה להבין מה כתוב על הכרטיס הגנטי שלי, ולפענח אותו ולהבין את המשמעויות והסיכונים.
פרופסור חיים הררי: אז פתאום יקום מקצוע חדש, ואני מבטיח לכם שהוא יהיה מקצוע חשוב: סוכני ביטוח או אנשי ביטוח שעוסקים בגנטיקה, דבר שהיום לא קיים ואיש לא חלם עליו.
פרופסור חיים הררי: בכוונה בחרתי דוגמאות מפה ומשם.
פרופסור חיים הררי: תאמינו לי, אני יכול לעמוד כאן שעתיים, ובלי להכין מראש, לצטט עוד ועוד דוגמאות מסוגים אלה, של מקצועות חדשים שאנחנו  לא יודעים מה הם יהיו, והתלמידים של היום יעסקו בחלקם הגדול במקצועות אלה.
פרופסור חיים הררי: איך אנחנו מכינים אותם?
פרופסור חיים הררי: האם נעשה היום קורס לתלמידים שילמדו ביטוח וגנטיקה?
פרופסור חיים הררי: שטויות, כי אולי לא יהיה מקצוע כזה.
פרופסור חיים הררי: אולי יהיו עשרה מקצועות אחרים.
פרופסור חיים הררי: האם נלמד היום  תלמידים משפטים ופטנטים בתחום המחשבים?
פרופסור חיים הררי: גם כן לא.
פרופסור חיים הררי: הדרך היחידה היא לתת את הבסיס.
פרופסור חיים הררי: וכאן אני עובר לנושא השני והאחרון שלי, והוא חינוך מדעי וטכנולוגי לכל, כיצד?
פרופסור חיים הררי: איך לעשות את זה: קודם כל צריך להבין שאנחנו מדברים על חינוך לעידן מדעי וטכנולוגי.
פרופסור חיים הררי: זאת אומרת, זה לא רק ללמד מדע וטכנולוגיה, זה קודם כל ללמד מקצועות אחרים שחיוניים לעידן המדעי והטכנולוגי, ובראש ובראשונה שפות – עברית, השפה שלנו שהשליטה בה הכרחית.
פרופסור חיים הררי: לא רק לדעת לדבר עברית, אלא הבנת הנקרא.
פרופסור חיים הררי: כל הדברים האלה הכרחיים לתפקוד מדעי וטכנולוגי.
פרופסור חיים הררי: אנגלית, השפה הבינלאומית האחת והיחידה, שבלעדיה אי אפשר.
פרופסור חיים הררי: לדעתי, אין מספיק דגש על לימוד האנגלית במערכת שלנו, עם כל השעות וכל מה שאנחנו מקדישים לכך.
פרופסור חיים הררי: עדיין זה לא מספיק.
פרופסור חיים הררי: מתמטיקה,  שפת המדע, שפת ההנדסה, שפת הרפואה.
פרופסור חיים הררי: כל  תלמיד חייב לדעת לדבר עברית, אנגלית ומתמטיקה.
פרופסור חיים הררי: אלה שלוש השפות היסודיות.
פרופסור חיים הררי: אחר-כך יש חינוך לערכים, שהוא תמיד חשוב, אבל בתוך כל מכלול הערכים שכוללים מיושר ועזרה לזולת ואהבת מולדת, ועד דייקנות, קפדנות, חריצות ודבקות במשימה.
פרופסור חיים הררי: חלק מהערכים האלה הם ערכים קריטיים לפיתוח מדעי וטכנולוגי, למרות שאין בהם כשלעצמם שום דבר מדעי.
פרופסור חיים הררי: גם הדברים האלה הכרחיים.
פרופסור חיים הררי: אבל לבסוף, וזהו לב העניין: לימודי מדע וטכנולוגיה בכמות וברמה מספקת, כדי שהתלמיד יוכל לדבר בשפת המדע.
פרופסור חיים הררי: למה אני מתכוון: אי אפשר ללמד תלמיד בבית-ספר תיכון את כל המדע ואת  כל הטכנולוגיה.
פרופסור חיים הררי: המורה איננו יודע ואיננו יכול לדעת את כל המדע ואת כל הטכנולוגיה.
פרופסור חיים הררי: גם לא כל-כך חשוב בדיוק, איזה פרק או פרקים כן יילמדו ואיזה לא יילמדו.
פרופסור חיים הררי: יש דברים בסיסיים שחייבים להילמד, השאר יכולים להיבחר.
פרופסור חיים הררי: אבל יש חמש נקודות שאני רוצה להזכיר לגבי העידן המדעי והטכנולוגי.
פרופסור חיים הררי: הנקודה הראשונה: החינוך המדעי הטכנולוגי חייב להינתן לכולם ובכל הגילים, מגן החובה או אפילו מגן הילדים לפני גן החובה, כלומר מגן טרום חובה ולפחות עד כיתה י"ב, וגם פעילות ענפה בין המבוגרים.
פרופסור חיים הררי: אנחנו לא יכולים להגיד שכל בני ה-25 כבר אבודים לנו.
פרופסור חיים הררי: יש להם עוד הרבה מאד שנים פוריות של עבודה.
פרופסור חיים הררי: כלומר החינוך הזה צריך להינתן בכל הגילים ובכל הצורות, וזוהי בראש ובראשונה משימה של משרד החינוך שאינו עומד בה.
פרופסור חיים הררי: בשנים 1992-1996 היתה ריצה חיובית מאד של משרד החינוך לכיוון הזה.
פרופסור חיים הררי: מ-1996-1997 כל העסק נפל ונעלם, והתמיכה חצתה את כל הקווים הפוליטיים.
פרופסור חיים הררי: היא הלכה מזבולון המר זכרונו לברכה ועד שולמית אלוני ואמנון רובינשטיין, וההזנחה חצתה את כל הקווים הפוליטיים, מיצחק לוי ועד יוסי שריד.
פרופסור חיים הררי: כלומר היה מצב של כמה שנים בהן אכן ממשלת ישראל נתנה עדיפות עצומה לחינוך המדעי והטכנולוגי, ומעבר לכך לא קרה דבר.
פרופסור חיים הררי: אני אופטימיסט, ואני תמיד מקווה שישתנו דברים לטובה, אבל אינני יודע.
פרופסור חיים הררי: בכל  מקרה, חינוך מדעי וטכנולוגי לכולם ובכל הגילים.
פרופסור חיים הררי: הנקודה השניה היא מפתיעה:  ככל שהמדע משתנה יותר מהר, כך פחות חשוב ללמוד את ההמצאות של אתמול ושלשום, ויותר חשוב ללמוד את הבסיס.
פרופסור חיים הררי: באלקטרוניקה, כל שנתיים-שלוש מתחלף דור.
פרופסור חיים הררי: דור של מחשבים הוא שנתיים או שלוש.
פרופסור חיים הררי: אין שום הגיון להשקיע הרבה זמן בבית הספר בלימוד ההמצאה הטכנולוגית של אתמול בבוקר, מפני שבעוד שנה היא תוחלף.
פרופסור חיים הררי: עקרונות הפיזיקה היסודיים, עקרונות הכימיה היסודיים, עקרונות המתמטיקה, עקרונות הביולוגיה, אינם משתנים או משתנים פעם בשלושים שנה.
פרופסור חיים הררי: ולמרות כל מה שאומרים כל ראשי התעשייה, שצריך ללמוד יותר ויותר טכנולוגיה, זה לא מה שצריך ללמוד.
פרופסור חיים הררי: מה שהתעשייה צריכה זו אוכלוסייה שיודעת יותר מדע – יותר מתמטיקה, יותר פיזיקה, יותר כימיה, יותר ביולוגיה.
פרופסור חיים הררי: פחות חשוב ללמוד אלקטרוניקה וביו-טכנולוגיה.
פרופסור חיים הררי: חשוב, אבל פחות חשוב מללמוד פיזיקה, כימיה וביולוגיה.
פרופסור חיים הררי: כי האלקטרוניקה והביו-טכנולוגיה משתנות כל 3 או 5 שנים, והן נשענות על עקרונות הפיזיקה שאינם משתנים ועל עקרונות הביולוגיה והמתמטיקה שאינם משתנים.
פרופסור חיים הררי: חשוב להבין את הדבר הזה, ולא לרוץ אחר כל אופנה שמופעלת על-ידי איזה שהוא בעל תעשיה, שמה שמעניין אותו באמת הוא לקבל את מאה העובדים שייקח בשבוע הבא במשכורת יותר נמוכה.
פרופסור חיים הררי: הנקודה השלישית היא השילוב ההכרחי של מדע וטכנולוגיה מגן הילדים, והסיבה לכך פשוטה מאד: אנחנו מגדלים את התלמידים לעולם שהוא מדעי טכנולוגי, והם צריכים להבין שהטכנולוגיה היומיומית נשענת על המדע, שהמדע מוליך לטכנולוגיה והם שלובים זה בזה, ולא ללמוד את זה רק אחר-כך כאשר הם נכנסים לשוק העבודה.
פרופסור חיים הררי: הנקודה הרביעית: אי אפשר ללמד מדע וטכנולוגיה בלי כלים פיזיים – מעבדות, מחשבים,  תקשורת מחשבים וכל הנושאים האלה.
פרופסור חיים הררי: וכאן מילה אחת  קטנה על נושא המחשבים: רבותי, אנחנו חיים במדינה מטורפת, כשם שלכל פקיד הכי קטן בכל משרד ממשלתי הכי אומלל יש מזגן, ולהרבה מאד תלמידים אין מזגן בבית הספר, ואין שום דרך להסביר את הדבר הזה לאף אחד, אותו דבר בנושא המחשבים: לכל פקיד ממדרגה שלישית בכל משרד ממשלתי ובכל עירייה יש מחשב על השולחן, אבל משום מה לא לכל תלמיד יש מחשב על השולחן או מחשב בילקוט, וזהו מצב בלתי נסבל, מפני שמערכת החינוך חייבת להגיע למצב שכל תלמיד וכל מורה מצויידים למחשב, והמחשב הזה מחובר ברשת לאינטרנט, ועדיף לאינטרנט 2, הרשת המהירה יותר, ברוחב פס ובתנאים מתקבלים על הדעת, ותוך שימוש לא בלוח, עט וגיר, אלא בלוח דיגיטלי שאפשר להציג עליו את מה שיש על המחשב של התלמיד שהביא אותו מהבית.
פרופסור חיים הררי: זה נשמע כאילו חזון אחרית הימים: היום יש בערך מחשב על כל 15 תלמידים בבתי הספר במדינת ישראל.
פרופסור חיים הררי: אני לא אומר שאפשר להשיג את זה מחר, אבל אם אנחנו רוצים עשר שנים מהיום להיות במקום בו לכל תלמיד בבית הספר יש מחשב, אנחנו צריכים להתחיל בתכנית, ואני יודע בדיוק איך לעשות את זה וכמה כסף צריך להשקיע בכך, וכמות הכסף היא לא בשמיים.
פרופסור חיים הררי: בהשקעה של כמה מאות מליוני שקלים לשנה, אפשר לעשות את זה.
פרופסור חיים הררי: כך שאנחנו נמצאים כאן במצב בו יש לנו הכרח לעשות את הדבר הזה.
פרופסור חיים הררי: והנקודה החמישית ואולי החשובה מכל, המורה: אנחנו שולחים את המורה להתמודד עם הדבר הכי קשה שישנו, החדרת מדע וטכנולוגיה בין-תחומיים, פיזיקה, כימיה, ביולוגיה, הנדסה, טכנולוגיה,  מחשבים – אותו מורה, או אותה מורה – לתלמידים.
פרופסור חיים הררי: המורה או המורה האלה, במקרה הטוב יש להם בי.א בפיזיקה או בביולוגיה, ולפעמים אפילו לא זה.
פרופסור חיים הררי: איך אנחנו יכולים לדרוש מהם את כל זה?
פרופסור חיים הררי: אומרים שיש להעלות את רמת המורה, להעלות את משכורות המורים.
פרופסור חיים הררי: רבותי, זה לא יעלה.
פרופסור חיים הררי: יש 130 אלף מורים בארץ, אין 130 אלף גאונים בארץ, וכאשר יש כמה גאונים בארץ, צריך אותם גם למקצועות אחרים, לא רק להוראה.
פרופסור חיים הררי: הדרך היחידה לקדם את לימודי המדע והטכנולוגיה לכל, הוא מערך תמיכה טוטאלי במורים למדע וטכנולוגיה: מרכזים עירוניים, אזוריים וארציים שתומכים במורים האלה, שמחנכים אותם, שמספקים להם אינפורמציה, שמהווים להם מקום מפגש חברתי, מקום לפתרון בעיות, מקום להחלפת רעיונות.
פרופסור חיים הררי: זהו מערך שלם, שיש ניצנים ראשונים שלו פה ושם בארץ, ושאנחנו חייבים לבנות אותו.
פרופסור חיים הררי: אם נעשה את כל אלה, וזה לא בשמיים, וזה בתקציבים שמדינת ישראל יכולה להרשות לעצמה, נגיד אחרת – מדינת ישראל לא יכולה שלא להרשות לעצמה את הדבר הזה,  עם תמיכה במורה, עם הציוד המתאים ועם הרצון וההבנה שחינוך מדעי וטכנולוגי לכל הם הכרח במאה ה-21, נראה אחרת גם כמעצמה כלכלית וגם מנקודת מבטם של מקבלי ההחלטות והקברניטים שיעברו את מערכת החינוך הזו.
פרופסור חיים הררי: כבר אמרתי שאני אופטימיסט, ואני מאמין שאם השכל לא יעשה את זה, הזמן יעשה את זה.
פרופסור חיים הררי: אם מקבלי ההחלטות לא יבינו שזהו הכרח המציאות, המציאות תכריח אותם נגד רצונם לעשות זאת.
פרופסור חיים הררי: אני רק מקווה שנעשה זאת מרצון בעשור הקרוב, ולא מחוסר ברירה בעשור שאחריו.
פרופסור חיים הררי: תודה רבה.
ענת מאור: תודה רבה לפרופסור חיים הררי על ההרצאה המאלפת והמאתגרת.
ענת מאור: אנחנו בהחלט אמורים לפעול בהתאם.