GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אריה אלדד: אגב אורחא התחולל שינוי בחיידק מסוים והוא התחיל לגרום מחלות, ולכן יש לי הסעיף השני.
אריה אלדד: בשום מקום לא כתוב שאסור לי לעשות חיבור בין חיידק דבר ונגיף אבעבועות שחורות.
אריה אלדד: היום החוק לא אוסר.
אריה אלדד: אנחנו מניחים שוועדת מחקר מוסדית שתראה שזאת מטרת המחקר תגיד לו, מה אתה השתגעת?
אריה אלדד: תעוף לנו מהעינים.
אריה אלדד: אני רוצה סעיף דלקרטיבי הצהרתי שאומר אדם לא עושה מחקר כדי להזיק.
אריה אלדד: זה הולך רחוק.
בנימין אלון: אתה נכנס פה ללב העניין של חופש מחקר.
בנימין אלון: ואם החוק אומר אל תחקור.
אריה אלדד: מראש אל תעשה מחקר שכל תכליתו לגרום מחלות לבני אדם.
דוד פרידמן: אסור לכל אחד לעשות מחקר בשביל לפתח נשק ביולוגי.
דוד פרידמן: אגב אצלנו אין דבר כזה.
דוד פרידמן: זה ספציפי.
בנימין אלון: אני לא מדבר על ביטחון.
בנימין אלון: אומר מחקר שמטרתו להיות רע בסוף.
אריה אלדד: לגרום מחלה בבני אדם.
אריה אלדד: לא לגרום רע.
אריה אלדד: הגדרת מחלה.
אריה אלדד: אי אפשר להתחיל לכתוב ספרי רפואה בתוך החוק.
אריה אלדד: אבל אני אומר לא יערוך אדם מחקר שתכליתו גרימת מחלות או החמרתן וכו' כולל הפגיעה ביכולת המניעה או הטיפול במחלות.
אריה אלדד: שתיים, מוסד או אדם שביצע מחקר שלא היה חייב דיווח או אישור לפי סעיפים (2) ו-(3) בחוק הנוכחי וכתוצאה מהמחקר הגיע לתוצאה שיש בה כדי לגרום מחלות קשות באדם בין כתוצאה ממחוללי מחלות ובין כתוצאה מגורמים שאינם ידועים כמחוללי מחלות יהיה חייב בדיווח ואישור.
אריה אלדד: אם הוא לא התכוון לעשות מחלה אבל תוך כדי המחקר הוא עלה על תוצאה וזה היה בחוק המקורי, תוך כדי המחקר הגיע לתוצאה שיש בה כדי לגרום מחלה קשה באדם אז הוא חייב דיווח והוא חייב אישור.
בנימין אלון: אני מוכרח קודם כל להסיח את תחושתי.
בנימין אלון: נראה לי שיש פה אמירה שלכאורה אין בה כלום, אין בה בשר, אין בה שיניים.
בנימין אלון: אנחנו מכניסים לספר החוקים דבר שאני לא יודע אם זה תפקידנו.
בנימין אלון: אל תעשה מחקר לדברים רעים.
בנימין אלון: זה אולי כללי אתיקה של החוקר אבל אני צריך להכניס לספר החוקים סעיף שאומר לא ייערך מחקר אם מטרתו להוסיף רוע לאנושות.
אריה אלדד: כי אחרת באמת אני עושה מחקר לא במחוללי מחלות.
אריה אלדד: לקחתי וירוס שהיום הוא לא כלום,
בנימין אלון: אז צריך ועדה.
אריה אלדד: אבל איפה זה אסור.
אריה אלדד: אין איסור על כך בחוק.
בנימין אלון: השאלה אם צריך לאסור.
בנימין אלון: נכון שחוק לפעמים יוצר נורמה.
אריה אלדד: אני חושב שצריך לאסור לעשות נשק ביולוגי.
בנימין אלון: זה משהו אחר אריה.
בנימין אלון: אם היית אומר מחקר שיכול ליצור סכנה ביטחונית אני מבין.
בנימין אלון: זו אמירה אחרת.
בנימין אלון: לא ייערך מחקר... אלא אם כן יש אישור.
בנימין אלון: אתה לא אומר את זה.
בנימין אלון: אתה אומר מחקר שיכול לגרום רע, יכול להרוג.
אריה אלדד: יכול לגרום מחלות.
אריה אלדד: יש המון מחקרים שיכולים לעשות רע.
אריה אלדד: אדם יכול לבנות אקדח חדש.
אריה אלדד: האקדח החדש מפתח זן חדש של חומר נפץ וזה יכול להרוג.
בנימין אלון: אני רוצה לסדר הדיון.
בנימין אלון: הנושא הבטיחותי סגרנו.
בנימין אלון: אתה תעבור על הנוסח של היועצים המשפטיים.
בנימין אלון: ביום שלישי הבא יש דיון.
בנימין אלון: במידה ולא יהיה חבר הכנסת אלדד ננחה אותו.
בנימין אלון: והוא יהיה דיון מסכם.
בנימין אלון: נשארו לנו נושאים של מועצה ושל פרסומים.
בנימין אלון: לגבי הנושא הזה של מה שקראנו דו שימושי או התוספת השנייה או פירוטי תחומי מחקר אני חושב שאנחנו נצטרך להשאיר את זה לאיזושהי הכרעה.
בנימין אלון: האם החוק מבחינת האקדמיה הלאומית למדעים אם הוא התייחס רק למחוללי המחלות ולתוספת הראשונה ולא תהיה בו אמירה לגבי מחקרים אחרים הוא מבחינתכם עיקר?
אלכס קינן: הדוח הזה יש בו גם הנחיות אתיות מבחינת אנשי המדע.
אלכס קינן: האימוץ שלנו של דוח פינק הוא מבחינת הנחיות אתיות לאנשי המדע.
אלכס קינן: זה מה שהאמריקאים עשו.
אלכס קינן: הם לא חוקקו את זה כחוק.
בנימין אלון: אני מוכרח לומר שזה חלק מהדילמה שלנו בפילוסופיה של המשפט נגיד.
בנימין אלון: כל העניין הזה של אתיקה או לפנים משורת הדין, האם היא חלק מהדין?
בנימין אלון: לרוב אנחנו משתדלים שקודים אתיים הם לא יהיו.
בנימין אלון: החוק אומר ליצור חוק אתי.
בנימין אלון: זה אתה יכול להגיד.
בנימין אלון: אחרת אין בין האתיקה ובין החוק וזה שני מושגים שונים.
בנימין אלון: אני אומר עוד פעם אני לא הייתי רוצה התערבות יתרה בעולם האקדמי ולא הייתי רוצה לומר אמירות נורמטיביות שבסופו של דבר התכוונו למשהו ואף אחד לא הבין את הכוונה ואתה מוציא מספר החוקים איזה מין שורה, מדינת ישראל אוסרת מחקרים, ובכלל לא מבינים מה אתה רוצה.
בנימין אלון: מי כן יגיד לנו מה טוב ומה רע.
אריה אלדד: מחולל מחלות.
אריה אלדד: יש חוק שאומר אתה לא יכול לייצר חומר נפץ.
אריה אלדד: יש חוק שאומר אתה לא יכול לשים רעלים.
אריה אלדד: למה אתה לא יכול לכתוב חוק על חומרים שגורמים מחלות.
אריה אלדד: חוקקת מניעת נזק פיזיקלי, כימי.
אריה אלדד: תכתוב אסור לאדם לחולל מחלות.
בנימין אלון: אתה מגדיר את זה פה.
בנימין אלון: זה מוגדר.
בנימין אלון: זה אפשר להכניס.
בנימין אלון: אתה אומר מעבר לזה.
בנימין אלון: גם אם זה סתם גורם מחלות בלי קשר לעניין הביטחוני.
אריה אלדד: מחקר שתכליתו גרימת מחלות.
אריה אלדד: אני לא מכיר אדם שעושה מחקר שתכליתו גרימת מחלות.
אריה אלדד: לדעתי האמירה הנורמטיבית היא לא רק פגיעה בביטחון המדינה.
אריה אלדד: לא רציתי לפגוע בביטחון המדינה רציתי להרוג רק מאה איש.
בנימין אלון: תשמע.
בנימין אלון: לא לבצע מחקרים שיסכנו את ביטחון המדינה או את שלומו, בריאותו או ביטחונו של הציבור.
בנימין אלון: זה אני יכול להבין.
אריה אלדד: או נועדו לגרום מחלות או להחמירן.
אריה אלדד: זו אמירה נורמטיבית.
אריה אלדד: אני לא יודע מי יכול להתווכח איתה.
דוד פרידמן: כבוד היושב ראש הפתרון שלך יכול להיות טוב לדעתי רק שכרגע המילה מחקר מוגדרת מחקר במחוללי מחלות וצריך שם לפרט שהכוונה היא, שאתה מדבר על לא יעשה מחקר במחוללי מחלות צריך להגיד.
בנימין אלון: אמרתי להכניס פה (1) מחקר במחוללי מחלות (2) במחקרים האלה והאלה.
אריה אלדד: אז אני מציע במקום התוספת השנייה מוסד או אדם.
אריה אלדד: את הבדיעבד.
אריה אלדד: אגב אורחא של המחקר שלא היה חייב בדיווח או אישור.
אריה אלדד: התוצאה שהתקבלה היא כזאת שגורמת מחלה או מקטינה את יכולת ההתגוננות דווח וקבל אישור.
בנימין אלון: תנסו להתקדם עם זה בבקשה.
בנימין אלון: אני אומר עוד פעם, אני שואף להגיע לקריאה ראשונה במושב הזה.
בנימין אלון: ביום שלישי הבא אני אסכם אבל יכול להיות שזה ייקח עוד שבוע נוסף.
בנימין אלון: נשארו לנו עוד תחומים כבדים.
בנימין אלון: רבותיי, מכובדי, תודה רבה לכם.
נירה לאמעי: '
נירה לאמעי: גילוי מידע לפני כריתת חוזה באמצעות מסמך אלקטרוני.
נירה לאמעי: נדרש לפי חיקוק גילוי בכתב של מידע לפני כריתת חוזה, ניתן לקיים דרישה זו באמצעות מסמך אלקטרוני, ובלבד שמי שחלה עליו חובת הגילוי, עליו להביא לידיעת הצד השני לחוזה, במסמך אלקטרוני נפרד, פרטים, כפי שיקבע השר בתקנות, ובכלל זה פרטים בדבר אופן כריתת החוזה באמצעות מסמך אלקטרוני.
נירה לאמעי: לעניין זה חוזה למעט בין צרכן לעוסק כהגדרתם בחוק הגנת הצרכן'.
מיכאל איתן: מה יש לך להגיד?
נירה לאמעי: אולי נשמע קודם למה הסעיף הזה מכוון.
תמר קולהורה: הסעיף הזה נטוע בקונטקסט של דרישת הכתב בעולם המסחר, בדיני חוזים, והוא עוסק בדרישה בחיקוק לגילוי בכתב של מידע לפני כריתת חוזה.
תמר קולהורה: אין הרבה סעיפים כאלה בחקיקה אזרחית.
תמר קולהורה: יש פה ושם, יש בחוק הערבות, יש בדיני ביטוח, בדיני הגנת הצרכן יש בנפרד, יש בניהול השקעות ויכול להיות שיהיו בעתיד עוד דרישות כאלה.
תמר קולהורה: יש מצבים שבהם המחוקק אומר 'תגלה לצד השני' והוא לא אומר איך, ואז אפשר לעשות את זה בעל פה.
תמר קולהורה: זה לא מענייננו, אבל יש מצבים שבהם נאמר במפורש שהגילוי צריך להיעשות בכתב והסעיף הזה, כמו הסעיפים 3 ו-4, בא לומר שאת המסמך הזה, מסמך הגילוי בכתב, ניתן יהיה לעשות גם באמצעות מסמך אלקטרוני.
תמר קולהורה: אנחנו חשבנו שבסיטואציה הזאת, בנוסף על הגילוי המהותי, זה שנוגע לתוכן העסקה, צריך יהיה לבוא ושאותו צד שמוטלת עליו חובת הגילוי, יסביר גם, או יגלה גם לצד השני איך אפשר לעשות את החוזה ביניהם באופן אלקטרוני, אם הם רוצים בכך.
תמר קולהורה: הם יכולים להחליט שאת עסקת היסוד, את העסקה המהותית, הם רוצים לעשות בנייר או שאין דרישת צורה, אז הם מחפשים לעשות אותה איך שהם רוצים, אבל אם הם החליטו כבר לעשות אותה באופן אלקטרוני, אז שהוא גם צריך להסביר לו איך הוא עושה את זה, כי לפעמים זאת עסקה מסובכת, לפעמים צריך למלא כל מיני פרטים.
מיכאל איתן: אנחנו נמצאים במצב שבו יש, לפי חיקוק, גילוי בכתב של מידע לפני כריתת חוזה.
מיכאל איתן: עכשיו אנחנו אומרים שניתן לקיים את הדרישה הזאת באמצעות מסמך אלקטרוני.
מיכאל איתן: למה צריך את כל התוספות?
תמר קולהורה: אני אומרת, אנחנו חשבנו שבסיטואציה הזו---
מיכאל איתן: אנחנו רוצים שזה יהיה בהסכמת הצדדים?
תמר קולהורה: סוגיית ההסכמה זו סוגיה שדיברנו עליה רבות בפעם הקודמת, אבל לא גמרנו אותה סופית.
מיכאל איתן: אז תעזבי שנייה את ההסכמה.
מיכאל איתן: בואי נעשה נקודה ונגמור.
מיכאל איתן: די, למה צריך את כל התוספת?
תמר קולהורה: כן, אני לא מדברת על זה.
מיכאל איתן: למה את כל ההמשך הזה?
מיכאל איתן: בואי נמחק את זה, לא צריך את זה.
תמר קולהורה: אדוני חושב שלא צריך?
תמר קולהורה: אני רק אומַר, אנחנו חשבנו---
מיכאל איתן: זה הקשר הגורדי.
מיכאל איתן: במקום שכעת נתווכח על כל מלה בעוד משפט ארוך, בואי נחתוך ונשאיר את זה לחיים.
תמר קולהורה: אני אומַר שוב, אנחנו היינו מוטרדים מכך שהלקוח, כשהוא יבוא לכרות את החוזה באופן אלקטרוני, אם כך יחליטו, אלא אם כן יחליטו הצדדים אחרת, שהוא לא יידע איך הוא עושה את זה.
מיכאל איתן: הוא לא יידע?
מיכאל איתן: את חושבת שאני יודע על מה אני חותם?
מיכאל איתן: אני אומר לך, עשיתי חוזה עם בנק דיסקונט, הביאו לי כאלה ניירות, חתמתי.
מיכאל איתן: אני יודע על מה אני חותם?
תמר קולהורה: אם הוועדה סבורה ש---
מיכאל איתן: זו אחריות שלי, אני צריך לקחת אחריות וזהו.
מיכאל איתן: אני יכול לא להסכים.
מיכאל איתן: גם כאן אני אומר, אני מעדיף לתת לבן אדם את היכולת לא להסכים וזה הנשק שלו, אבל אני אתחיל להסתבך, לשלוח לו עוד מסמך, פחות מסמך, הוא חייב זה וחייב זה.
מיכאל איתן: אי אפשר בחקיקה הכל לעשות.
מיכאל איתן: החיים, מה לעשות?
תמר קולהורה: טוב, אז אדוני מציע שאנחנו?
מיכאל איתן: לשים נקודה.
תמר קולהורה: לשים נקודה במסמך אלקטרוני.
מיכאל איתן: כן, מתוך הבנה, אני אומר לעצמי, שאני אתן לבן אדם את הזכות לא להסכים לקבל את זה באלקטרוני.
נירה לאמעי: זהו, השאלה היא אם אנחנו כותבים---
מיכאל איתן: אז בתוך זה הוא כבר ייקח לעצמו גם את האזהרות.
נירה לאמעי: השאלה אם אנחנו לא צריכים להוסיף באמת 'ובלבד שמקבל המידע נתן הסכמתו לקבל את---
מיכאל איתן: על זה היא אומרת שבשאלות ההסכמה נדון גם בכל העניינים.
תמר קולהורה: אנחנו כנראה נדון בהם בקרוב מאוד, אם אנחנו---
נירה לאמעי: יש כאן שני עניינים.
מיכאל איתן: זה יילך גם מהר.
תמר קולהורה: אז בואו נגמור את סעיף 6 ואז נדבר על...
תמר קולהורה: בסדר.
תמר קולהורה: אני מסכימה להצעת היושב ראש.
נירה לאמעי: יש כאן שני עניינים שונים.
נירה לאמעי: אחד זה גילוי מידע בכתב לפני כריתת חוזה והשני אם נכרת חוזה אלקטרוני, שבחיי המציאות הם יכולים להיות נפרדים לגמרי.
מיכאל איתן: בסדר, נו?
מיכאל איתן: אבל כאן מדובר על גילוי מידע.
מיכאל איתן: אנחנו מדברים כרגע על גילוי מידע.
מיכאל איתן: כל פרשת גילוי המידע יכולה להיעשות באמצעות מסמך אלקטרוני ובלבד שהצד שמקבל את המידע הסכים לכך.
מיכאל איתן: אז הכל בסדר, אני לא צריך את כל שאר הדברים.
נירה לאמעי: סעיף 6 המקורי.
נירה לאמעי: פרק ד': 'חזקות לעניין משלוח וקבלה של מסר אלקטרוני.
נירה לאמעי: 'חזקה שמסר אלקטרוני נשלח כאשר הוא נכנס למערכת עיבוד מידע---
חיים רביה: אני מתנצל, יש לי עוד הערה לגבי הסעיף הקודם.
תמר קולהורה: מורידים את כל הסיפא, אחרי המלים 'מסמך אלקטרוני'.
חיים רביה: מורידים?
חיים רביה: מאה אחוז.
נירה לאמעי: לא, יכול להיות שנוסיף את עניין ההסכמה, אבל כל העניין של אופן הכריתה יורד.
חיים רביה: ההחרגה של חוזה צרכני יורדת?
תמר קולהורה: לא.
מיכאל איתן: זה לא שייך, ההחרגות הן לא כאן כרגע.
נירה לאמעי: לא, לא.
חיים רביה: 'חוזה למעט חוזה בין צרכן לעוסק'.
נירה לאמעי: אם יש לך הערה על ההחרגה---
תמר קולהורה: לא, ההחרגה צריכה להישאר.
חיים רביה: אז לעניין ההחרגה, יש לי הערה.
חיים רביה: ההחרגה מבקשת לגרום לזה שהסעיף לא יחול על חוזים צרכניים, חוזה בין צרכן לבין עוסק.
חיים רביה: דהיינו, בחוזים מהסוג הזה אם נדרש לפי חיקוק גילוי בכתב של מידע, לפני כריתת החוזה, אי אפשר לעשות גילוי אלקטרוני, צריך שיהיה עדיין בכתב באופן המסורתי.
מיכאל איתן: זה מוגזם, נכון?
חיים רביה: כן, מאוד.
חיים רביה: זה עלול להיות---
מיכאל איתן: אם הצרכן מסכים, ובמיוחד בעסקים גדולים, היתרון של הדיגיטציה הוא גדול, ודווקא שם יש עניין גדול, גם לצרכן, אחרת יגידו לו 'תבוא אלינו לקחת', או כך או אחרת, איך זה ייעשה?
מיכאל איתן: כי בדואר, יש אנשים שכבר לא מתייחסים לדואר הישן.
חיים רביה: למעשה ההשפעה היא הרבה יותר גרועה, משום שכל חוזה שנכרת באינטרנט, חוזה צרכני, הוא חוזה מכר מרחוק.
חיים רביה: בכל חוזה מכר מרחוק, חייבים לתת מידע בכתב לצרכן ביחד עם עשיית העסקה.
תמר קולהורה: במכר מרחוק צריך לתת גילוי, לא נאמר שם גילוי בכתב.
תמר קולהורה: לא נאמר, אל תשכחו שמכר מרחוק יכול להיות גם בטלפון.
תמר קולהורה: לא נדרש שם גילוי בכתב, ולכן זה ממילא לא חל על זה.
תמר קולהורה: זה חל על ערבות וזה חל על ביטוח וזה חל על ייעוץ השקעות וזה יכול לחול בעתיד על עוד כל מיני דברים, זה חל גם על שירותי תיירות, למשל.
מיכאל איתן: אז אני מציע שנלך הפוך.
מיכאל איתן: אנחנו נוציא את ההחרגה הכללית, ובכל מקום שתחשבי שצריכה להיות החרגה, נכתוב אותה.
מיכאל איתן: תכיני לנו רשימה.
תמר קולהורה: אנחנו מדברים על הגנת הצרכן.
נירה לאמעי: לא, אבל אם לא כתוב בכתב, אז אפשר---
מיכאל איתן: אבל הגנת הצרכן, שמענו כאן, זה דבר כללי, נכון?
מיכאל איתן: תגידי ספציפית.
מיכאל איתן: איפה הגנת הצרכן, ישנם כאן אנשים של הגנת הצרכן?
נירה לאמעי: לא, הם לא נמצאים כאן.
נירה לאמעי: אני מציעה שבשאלה הספציפית הזאת אני אדבר איתם ואולי בישיבה הבאה הם יהיו כאן.
מיכאל איתן: אם הם לא כאן, אז איפה הם?
תמר קולהורה: אני לא יודעת ,אבל אני מציעה שבינתיים נשאיר את זה.
מיכאל איתן: אם בחוק כזה הם לא פה, אז איפה הם?
תמר קולהורה: זה נכון.
תמר קולהורה: אני מציעה שנשאיר את זה.
נירה לאמעי: אם לא חייבים בכתב, אז לצורך העניין אפשר גם במדיה דיגיטלית.
מיכאל איתן: הרשות להגנת הצרכן הם לא עובדי מדינה, נכון?
מיכאל איתן: לא חשוב, תעירי להם ותגידי להם שאנחנו נדחה את העניין לדיון הבא.
מיכאל איתן: בגדול, אני בעד למחוק גם את ההחרגה של הצרכנות ושיביאו לי מקרים שחותמים, ששם זה חשוב, אז נכניס אותם.
נירה לאמעי: אנחנו בפרק ד', בעניין החזקות: (א) 'חזקה שמסר אלקטרוני נשלח כאשר הוא נכנס למערכת עיבוד מידע שמחוץ לשליטת השולח.
נירה לאמעי: אם השולח והנמען משתמשים באותה מערכת עיבוד מידע, כאשר המסר ניתן לאחזור ונגיש לשימוש נוסף בידי הנמען'.
נירה לאמעי: (ב) 'חזקה שמסר אלקטרוני נתקבל בידי הנמען כאשר הוא נכנס למערכת עיבוד מידע שנמצאת בשימוש הנמען לשם קבלת מסרים אלקטרוניים מהסוג שנשלח, והוא נגיש לשימוש נוסף בידי הנמען.
נירה לאמעי: בסעיף זה מערכת עיבוד מידע, מערכת אלקטרונית שנועדה ליצור, לשלוח, לקבל, לשמור, לאחסן ... מידע'.
תמר קולהורה: המטרה של הסעיף הזה היא לקבוע כלל של בררת מחדל שניתן להתנות עליו, כמו חזקה, באשר לשאלה מתי מסרים אלקטרוניים נשלחים ומתי הם מתקבלים.
תמר קולהורה: לדבר הזה יש חשיבות בדיני חוזים, חשיבות מאוד גדולה.
תמר קולהורה: זאת המטרה.
תמר קולהורה: אנחנו מבחינים פה בין מתי מסר נשלח---
מיכאל איתן: בסדר, הכל בסדר, הכל מקובל עליי.
מיכאל איתן: זה דבר מאוד פשוט, מאוד סביר, מאוד הגיוני, חוץ מדבר אחד שאנחנו צריכים להבין את הטכנולוגיה ואני לא מרגיש את עצמי מספיק חזק להבין איך המלים האלה תואמות את הטכנולוגיה.
מיכאל איתן: כלומר אני לוקח פעולה שאני לוחץ על אנטר, על שלח, מה קורה מבחינת החזקה, 'החזקה שמסר נשלח כאשר הוא נכנס למערכת.
מיכאל איתן: נניח לרגע אחד שאני פותח את המחשב ויש שם, מישהו שלח קוקי או סוס טרויאני -אני לא יודע בדיוק את המינוח הטכנולוגי, אבל אני יודע על מה אני מדבר- שגורם לכך שכל הדואר האלקטרוני שהיה אצלי בטיוטות יוצא למקומותיו.
מיכאל איתן: אז חזקה שהוא נשלח, את אומרת?
תמר קולהורה: אנחנו מדברים על מצב שבו---
מיכאל איתן: הוא נכנס למערכת עיבוד שמחוץ לשליטת השולח.
מוטי אמיתי: קיים איזה שהוא סוג של וירוס, קרולר, איזה שהיא תולעת כזו---
מיכאל איתן: יש כאלה אלפים, זה דבר פשוט.
מוטי אמיתי: ---שהיא מתחזה לאי-מייל שלך.
מוטי אמיתי: אחרי שהיא נכנסת אליך, והיא שולחת במקומך אי-מיילים.
מיכאל איתן: זאת תופעה פשוטה, הייתי אומר שקיימת, מתקנים אותה, מסדרים אותה, אבל זה שיבוש שקיים.
מיכאל איתן: לא קיים היום, יהיה קיים מחר.
מיכאל איתן: זה גם לא דבר מסובך לעשות אותו.
מיכאל איתן: השאלה, כרגע, ההבדל בין העולם הישן לעולם החדש שהחזקות לגבי משלוח הן שונות, כי בעולם הישן חזקה נגיד שאני שלחתי, אם הלכתי, שמתי בתיבת דואר, הייתי צריך לעשות פעולות יותר מודעות לגבי הביטוי 'משלוח'.
מיכאל איתן: שמתי בתוך מעטפה, כתבתי, חתמתי, כל הפעולות, אמרתי למישהו 'לך תשלח'.
מיכאל איתן: לא היתה יכולה להתבצע פעולת שליחה לא רצונית, כמעט לא.
מיכאל איתן: גם זה יכול היה להיות, אבל כמעט לא היתה יכולה להיות פעולת שליחה לא רצונית לגמרי.
מיכאל איתן: כאן יכול להיות שהשליחה בכלל נעשתה אפילו בניגוד לרצוני.
מיכאל איתן: לא שהיא לא רצונית ובאקראי, היא פשוט הפוכה למה שאני רציתי.
מיכאל איתן: יש משהו להעיר לזה?
מיכאל איתן: זה חשוב, זה לא חשוב?
תמר קולהורה: אני רק יכולה לומר ככה, הכלל הזה הוא כלל של בררת מחדל והוא יתקיים אלא אם כן הצדדים הסכימו ביניהם אחרת וקבעו כללים אחרים בחוזה, או שיכול להיות שהם לא קבעו כלום, אבל בפועל הוא לא התקיים בגלל, למשל, שמסיבה כזאת או אחרת תיבת הדואר של הנמען מלאה והמסר כלל לא הגיע אליו.
מיכאל איתן: אנחנו מדברים כעת על השליחה, אחר כך נגיע גם לקבלה.
תמר קולהורה: גם לגבי השליחה יכולות להיות כל מיני תקלות, שאני לחצתי ולכאורה הוא כן נשלח, אבל בגלל תקלה במערכת שלי, זה בכלל לא יצא החוצה.
תמר קולהורה: אז התשובה לזה שבמצבים האלה הצדדים יצטרכו להראות שהחזקה לא התקיימה.
תמר קולהורה: יצטרכו להביא ראיות לזה ולהביא עדויות לזה.
תמר קולהורה: למשל בדוגמה שאדוני נתן, יבוא השולח ויגיד 'אני בכלל לא שלחתי.
תמר קולהורה: לא אני שלחתי, היתה איזה שהיא תקלה', אבל הוא יצטרך לבוא ולהראות שהיה וירוס, שכתוצאה מזה לא הוא שלח ולכן למעשה לא נכרת חוזה.
הדר ז'בוטינסקי: בשם איגוד הבנקים.
הדר ז'בוטינסקי: אותנו מטריד יותר עניין חזקת הנתקבל, כי כמו שעורכת דין קולהורה ציינה, יש מקרים שבהם אתה שולח מסר אלקטרוני, תיבת הדואר שלי מלאה, המסר נכנס לתוך המערכת, אבל נדחה, תיבת הדואר שלי עשתה reject ולא קיבלתי אותו אפילו.
הדר ז'בוטינסקי: אנחנו חושבים שעל מנת לפשט את העניינים אחרי זה בבתי משפט, רצוי להוסיף פה איזה שהוא מנגנון שמי שמקבל את המסר שלך, אישר, בצורה כלשהי, שהמסר התקבל.
הדר ז'בוטינסקי: יש דרכים שאתה שולח למישהו מייל ואתה מבקש אישור על זה שהוא קרא אותו, או כל מיני פתרונות של outlook שקיימים היום בטכנולוגיה.
מיכאל איתן: את זה אסור היה להוסיף.
הדר ז'בוטינסקי: אחרת זה פשוט יוצר בעיה, גם מבחינת הזמנים---
מיכאל איתן: הבנתי את הנקודה.
מיכאל איתן: אנחנו יודעים שכל אדם ששולח מייל, יש לו אפשרות לבקש מהמקבל אישור על המסירה.
מיכאל איתן: השאלה אם אנחנו רוצים להיכנס לזה.
תמר קולהורה: דנו בזה בוועדת מסחר אלקטרוני, בדרישה למה שקראנו 'אישור ביצוע הפעולה', אנחנו לא חושבים---
מיכאל איתן: היו גם, אני זוכר עכשיו, יוזמות, אולי יבשילו יום אחד, אבל עד עכשיו לא צלחו, למשלוח של דואר אלקטרוני רשום.
תמר קולהורה: יש יוזמות כאלה, שבאמת עדיין לא הבשילו, ששם, בדואר רשום בכלל, אתה מקבל אישור.
תמר קולהורה: הרי מה זה דואר רשום?
תמר קולהורה: אתה חוזר הביתה, אחרי ששמת את המכתב בדואר עם אישור ששלחת.
תמר קולהורה: ויש מה שנקרא דואר רשום עם אישור מסירה שיש לך גם אישור ששלחת וגם אישור שזה התקבל.
תמר קולהורה: ואנחנו לא שם.
תמר קולהורה: אנחנו מדברים על חזקות משפטיות ועל עולם---
מיכאל איתן: למה אנחנו עוד לא שם?
תמר קולהורה: מפני שאנחנו בשאלה המהותית המשפטית, ליצור את הכללים.
מיכאל איתן: אבל זה ההבדל ביני לבינך, שאת חיה במשרד המשפטים ואני חי בכנסת.
מיכאל איתן: אני מנסה לחשוב במושגים שאם אנחנו נשלב את העניין המשפטי גם בעניין של דרישה שהיא לא נראית בלתי אפשרית ליישום היום, עם הטכנולוגיות, יכול להיות שאנחנו מבצעים איזה שהיא פריצת דרך חשובה מאוד שעושה טוב לחיי המסחר, מייצרים כלי חדש שקוראים לו 'דואר אלקטרוני רשום' ועל ידי זה שאנחנו נותנים לו מעמד מסוים, אנחנו מפתחים חיי מסחר הרבה יותר רציניים.
חיים רביה: היתה הצעת חוק שלמה בעניין הזה.
חיים רביה: היא נדונה בוועדת החוקה, לפי זיכרוני, והמדינה משכה אותה והקפיאה אותה.
מיכאל איתן: אם כבר אנחנו מדברים על מסחר אלקטרוני, מה יכול להיות יותר מסחר אלקטרוני מזה?
חיים רביה: בלי ספק.
תמר קולהורה: אני לא יכולה לתת לאדוני תשובה חיובית על העניין הזה.
תמר קולהורה: דואר רשום זה סיפור נפרד לגמרי.
מיכאל איתן: זה לא נפרד.
תמר קולהורה: זה סיפור נפרד.
מיכאל איתן: זה לא נפרד, כי אם היה לנו מנגנון של דואר רשום, היינו אומרים שזה ייעשה בדואר רשום.
תמר קולהורה: לא, אי אפשר.
תמר קולהורה: לא, דואר רשום, שוב, אנחנו נכנסים לעולם של דרישות בחיקוק לדואר רשום.
תמר קולהורה: מדובר בעוד---
מיכאל איתן: היינו כותבים כאן 'חזקה שמסר אלקטרוני נשלח.
מיכאל איתן: ..', בהנחה שחזקה קיימת כשזה קיים בדואר רשום.
תמר קולהורה: לא, קודם כל אין לנו הגדרה של מה זה דואר רשום אלקטרוני.
מיכאל איתן: את זה נכניס כאן.
תמר קולהורה: אני לא יכולה לעשות את זה פה, אדוני.
מיכאל איתן: למה את לא יכולה לעשות?
תמר קולהורה: קודם כל זה טעון בדיקה---
מיכאל איתן: כי זה טוב?
תמר קולהורה: לא כי זה טוב.
מיכאל איתן: כי זה רע?
תמר קולהורה: זה טעון בדיקה של כל---
מיכאל איתן: בדיקה, אז הנה תבדקי.
תמר קולהורה: אני לא יכולה לעשות את זה פה, מכיוון, שוב, שאנחנו הולכים לאותו כיוון שאדוני הלך עליו בעניין הפרסום ברשומות.
תמר קולהורה: אי אפשר בהינף יד לכתוב פה דברים שאחר כך ההשלכות שלהם לגבי כמעט כל החקיקה במדינת ישראל הן גדולות, בלי לבדוק את זה.
תמר קולהורה: יש בחקיקה המוני המוני המוני הוראות לגבי משלוח בדואר רשום---
מיכאל איתן: הביטוי 'אי אפשר', זה ביטוי שאני לא אוהב לקבל, אני נאלץ לקבל אותו לפעמים, אבל לא בקלות כל כך.
מיכאל איתן: את אומרת לי דברים שאני פשוט לא מבין אותם.
מיכאל איתן: אנחנו עכשיו רוצים להפעיל חזקה ואם אנחנו נתנה את החזקה הזאת בהיותו של הדואר נשלח בדואר רשום, אנחנו לא משנים שום דבר לגבי שום כלום, רק לגבי החזקה.
תמר הולהורה: לא, זה לא נכון.
תמר הולהורה: אנחנו כן משנים.
מיכאל איתן: מה אנחנו משנים?
תמר קולהורה: בדיני חוזים אין היום דרישה שהודעה על קבלת הצעה או הודעות שהצדדים עושים בחיי המסחר בדואר רשום.
מיכאל איתן: היום אין כלום, גם לא בדואר אלקטרוני.
תמר קולהורה: זו בדיוק הנקודה.
תמר קולהורה: שוב, כל הגדרה של החוק הזה---
נירה לאמעי: אתה קובע בדרך כלל בחוזה מה מסירה וקבלה.
תמר קולהורה: נכון.
תמר קולהורה: זה מושאר לצדדים לקבוע.
נירה לאמעי: בכל מקרה, גם על זה אפשר יהיה להתנות.
מיכאל איתן: אני מדבר כרגע רק על החזקה.
תמר קולהורה: הם קובעים איך שהם רוצים.
תמר קולהורה: הם יכולים להחליט שהם רוצים בפקס, הם יכולים להחליט שהם רוצים בעל פה, הם יכולים להחליט בדואר רשום, הם יכולים בדואר רגיל.
תמר קולהורה: לפעמים יש מצבים שבהם המחוקק, ויש לזה דוגמה, למשל סעיף 40, 41, 42 לחוק ה---
מיכאל איתן: רגע, שנייה.
תמר קולהורה: שנייה, עוד משפט.
מיכאל איתן: אבל אנחנו---
תמר קולהורה: אבל אני רוצה להסביר את הרעיון.
תמר קולהורה: בדיני חוזים, המחוקק לפעמים קובע בררות מחדל.
תמר קולהורה: הוא קובע את הכלל בחוק והצדדים יכולים להתנות על זה איך שהם רוצים.
תמר קולהורה: אז אנחנו אומרים דבר מאוד פשוט.
תמר קולהורה: אם אתם חושבים שאתם צריכים אישור ביצוע הפעולה, או אם אתם בכלל רוצים שכל ההתקשרות ביניכם תהיה בדואר רשום, תחליטו, תעשו את זה איך שאתם רוצים, אבל צריך להשאיר לצדדים את החופש להחליט, לבוא ולהגיד, מעכשיו---
מיכאל איתן: טוב, שמעתי, עכשיו אני רוצה שתעני לשאלה שלי.
מיכאל איתן: נגיד שהסעיף הזה לא קיים עכשיו, לא עשינו כלום, מחקנו אותו, את החזקה.
מיכאל איתן: אנחנו משנים משהו באיזה שהוא חוק מהמחיקה?
מיכאל איתן: כלום.
תמר קולהורה: לא, אבל אנחנו---
מיכאל איתן: עכשיו את אומרת לי בוא נכניס חזקה, אנחנו משנים?
מיכאל איתן: כן, אנחנו מכניסים דברים שהם יחולו על סעיף החזקה.
מיכאל איתן: מכניסים חזקה חדשה לספר החוקים שלנו.
תמר קולהורה: גם על פרסום מידע, גם על מסירת מידע, לא רק בחוזים.
מיכאל איתן: לא, כעת על העניין הזה אני מדבר.
מיכאל איתן: את אומרת, חזקה על מסר אלקטרוני שנשלח ואת קובעת מתי החזקה הזאת קיימת.
מיכאל איתן: כלומר, אנחנו מטפלים כעת רק במסרים אלקטרוניים שנשלחים, לא מטפלים בשום חוק ובשום דבר אחר, רק למסרים אלקטרוניים שנשלחים וקובעים לגביהם חזקה.
מיכאל איתן: כמו שקבעת שהדרישה שהוא ייכנס למערכת עיבוד מידע, את יכולה להגיד ובלבד שזה נעשה בדואר רשום אלקטרוני.
מיכאל איתן: במה זה משפיע על איזה שהיא חקיקה אחרת שאת אומרת בהינף יד 'אנחנו משנים את כל החוקים ואנחנו עושים וכולי וכולי'?
תמר קולהורה: קודם כל, אני צריכה להגדיר מה הוא דואר אלקטרוני ואני לא יודעת---
מיכאל איתן: נכון, נניח שהגדרתי.
תמר קולהורה: זה דבר ראשון.
מיכאל איתן: חוץ מזה, גם כשאני אגדיר את זה, זה יחול רק לפה, כי בשום מקום אחר לא מופיע המלה דואר רשום אלקטרוני בחקיקה, אז זה לא משנה, אני אגדיר רק לצורך החוק הזה.
תמר קולהורה: דבר שני, השאלה היא האם זה נכון לבוא ולומר---
מיכאל איתן: אולי לא נכון.
מיכאל איתן: קודם אני רוצה שתחזרי בך, כי אני מפחד מהביטוי שאת אמרת.
מיכאל איתן: קודם אני רוצה לשכנע אותך שאם אני אכתוב שהחזקה חלה רק במקרים של דואר רשום ואני אגדיר דואר רשום רק לצורך החוק הזה, מה זה דואר רשום.
מיכאל איתן: אז ראשית כל אם אני אעשה את זה, יכול להיות שאני אגדיר אחרת, אבל נניח שאני מגדיר עכשיו רק לצורך החוק הזה חזקה וכותב דואר רשום ומגדיר דואר רשום פירושו כך וכך וכך וכך, אני לא משנה כלום בשום דבר ולא עושה נזק ולא עושה דבר שלא בשליטתי.
תמר קולהורה: אני חושבת שכן, מכיוון שהיום אין חובה על הצדדים שכורתים חוזה להתקשר ביניהם בדואר רשום.
מיכאל איתן: גם עכשיו לא תהיה חובה.
תמר קולהורה: כן חובה, כי אדוני אומר 'אם אתם רוצים לעשות---
מיכאל איתן: רק עם החזקה, רק אם הם רוצים.
תמר קולהורה: אבל אם הצדדים.
תמר קולהורה: ..
תמר קולהורה: קודם כל אין טעם---
נירה לאמעי: אבל כן תהיה חובה על מי שצריך לפרסם מידע לציבור---
מיכאל איתן: עזבי עכשיו את שאר הסעיפים.
נירה לאמעי: אבל זה חל גם על זה.
מיכאל איתן: אני מדבר רק על זה.
מיכאל איתן: לא, זה לא חל על שום דבר.
מיכאל איתן: כאן אנחנו נמצאים בסעיף חזקה, זה לא חל על פרסום מידע וזה לא חל על כלום.
תמר קולהורה: אין טעם בחזקה---
מיכאל איתן: סעיף חזקה, יצרו חזקה.
מיכאל איתן: מי שרוצה ליהנות מהחזקה, יצטרך לעבוד בדואר אלקטרוני רשום.
תמר קולהורה: למה?
מיכאל איתן: כי אחרת הוא לא יוכל ליהנות מהחזקה.
מיכאל איתן: כי אחרת החזקה היא כלי שעלול להיות מקרי.
תמר קולהורה: לא, אדוני.
תמר קולהורה: אתה לא צריך את החזקה הזאת אם אתה עושה את זה בדואר רשום, כי הדואר הרשום הוא שנותן לך את.
תמר קולהורה: .. את החזקה הזאת אתה צריך בדיוק במקום שאין---
תמר קולהורה: הרי מה החזקה אומרת?
תמר קולהורה: היא אומרת---
מיכאל איתן: היום דואר רשום אלקטרוני לא מוכר, אין לו שום מעמד בחוק.
תמר קולהורה: לא, אבל הדואר הרשום האלקטרוני נועד לייתר חזקות כאלה.
תמר קולהורה: אבל אנחנו צריכים לתת תשובה למצב שבו אין דואר רשום.
תמר קולהורה: אז החזקה לא קשורה לדואר רשום.
מיכאל איתן: אבל אנחנו נייצר עכשיו את הדואר הרשום.
תמר קולהורה: אבל היא לא קשורה לדואר רשום.
מיכאל איתן: היא כן קשורה.
תמר קולהורה: לא, זה או החזקה או הדואר הרשום, כי הדואר הרשום מייתר את החזקה.