GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכאל איתן: מאחר ואני החלטתי שממילא אנחנו דנים בזה, אני לא צריך עכשיו תוספת לויכוח ואני רוצה לגשת לעבודה.
מיכאל איתן: אני מציע שנמשיך בקריאה ובכל נקודה כשנגיע להסדרים שעליהם אתם דורשים הגנות אנחנו נדון בכל דבר לגופו.
נירה לאמעי: אני ממשיכה מסעיף 9 בנוסח שמונח לפניהם, לא נחזור לקרוא את סעיף ההגדרות, קראנו אותו בפעם הקודמת.
נירה לאמעי: סייג לאחריות בשל מתן שירות גישה, סעיף 9 בנוסח המתוקן, לא בהצעת החוק המקורית, מונח לפניכם נוסח מתוקן.
נירה לאמעי: ספק שירותי אינטרנט לא ישא באחריות אזרחית בשל מתן שירות גישה לגבי מידע שהועלה לרשת תקשורת אלקטרונית בידי אדם אחר אם התקיימו כל אלה: (1) הספק לא בחר את המידע שהועלה כאמור, לא יזם את העברתו ולא שינה את תוכנו.
נירה לאמעי: (2) הספק לא בחר מי יקבל את המידע שהועלה כאמור.
נירה לאמעי: סייג לאחריות בשל מתן שירות איחסון זמני.
נירה לאמעי: ספק שירות אינטרנט לא ישא באחריות אזרחית בשל מתן שירות איחסון זמני לגבי מידע שהועלה לרשת תקשורת אלקטרונית בידי אדם אחר אם התקיימו כל אלה: (1) הספק לא שינה את המידע שהועלה כאמור.
נירה לאמעי: (2) הספק עמד לגבי המידע כאמור בכללים המקובלים לענין עידכון תוכן המידע והשגת נתונים על השימוש בו.
נירה לאמעי: (3) הספק פעל להסרת המידע או לחסימת הגישה אליו מיד לאחר שנודע לו שמפיץ המידע הסיר אותו מרשת התקשורת האלקטרונית או חסם את הגישה אליו בשל היות תוכנו או הפצתו עוולה או הפרת זכות קנין רוחני, או לאחר שבית משפט או רשות,
מיכאל איתן: אנחנו מבזבזים את הזמן, אני לא מצליח להבין כלום.
מיכאל איתן: זה רק מילים, מה זה עוזר.
מיכאל איתן: זה עושה לך טוב?
תמר קלהורה: לא כי זה עושה לי טוב אלא כי ככה הדיון יהיה יותר יעיל, מכיוון שאם אנחנו נעצור אחרי כל סעיף אז יבוא מישהו וירצה להעיר לסעיף הבא ואדוני יגיד לו שעוד לא קראנו.
תמר קלהורה: בואו נגמור לקרוא ואז אפשר יהיה להעיר הערות כלליות.
מיכאל איתן: סליחה שהטרדתי את מנוחתך ואת מתרגזת.
תמר קלהורה: ההערה של אדוני היתה לא במקומה.
תמר קלהורה: לבוא ולהגיד כי זה עושה לך טוב זה לא במקום.
מיכאל איתן: לי זה לא עושה טוב, מה זה עוזר לי, כשאני עכשיו שומע אותה ואני מוצא את עצמי בכלל עוד עדיין בסעיף הקודם מנסה להבין מה היא קוראת, אז אם זה טוב, אני נחמד אלייך, אני אתן לה לקרוא את זה עד הסוף, אני לא עוקב.
מיכאל איתן: לא משנה לי כעת מה כולם כאן, כולם כאן יודעים ועוקבים ויודעים מה קורה, אבל אני צריך להחליט.
מיכאל איתן: אז מה זה עוזר לי שאני לא מצליח לעקוב.
מיכאל איתן: אני לא מבין מה היא אומרת.
מיכאל איתן: אני מבקש שתסבירו.
מיכאל איתן: תגידי כמה מילים על כל סעיף אז לפחות אני אבין על מה מדובר.
מיכאל איתן: היא קוראת מונוטונית, אני לא יודע איפה היא בכלל ואני עוד תקוע.
תמר קלהורה: מה שמתאים לאדוני.
מיכאל איתן: אני אלך לשיטתך, תציגי את זה.
מיכאל איתן: תגידי זה הסעיף הזה, היא תקרא, תגידי שתיים שלוש מילים מה מטרתו ולא נפתח ויכוח ונמשיך הלאה.
נירה לאמעי: אני מציעה שנחזור לסעיף ההגדרות.
תמר קלהורה: תני לי להציג את הסעיפים.
נירה לאמעי: הצגה בלי דיון?
מיכאל איתן: לא, את תקריאי אותו פעם נוספת, היא תגיד שתיים שלוש מילים מה המטרה ומה משרד המשפטים רוצה לראות בסעיף הזה ונמשיך הלאה.
תמר קלהורה: סעיפים 9, 10 ו-11 בנוסח שמונח לפניכם הם סעיפים שעוסקים בשלושה סוגים שונים של שירותי אינטרנט.
תמר קלהורה: בסעיף ההגדרות יש לנו את ההגדרות שלהם ועכשיו אנחנו מדברים בכל סעיף על התנאים שבהם ספק שירותי אינטרנט שמספק את השירות הזה יהיה פטור מאחריות אזרחית בשל התוכן שהוא מעביר.
תמר קלהורה: סעיף 9 הוא הסעיף שעוסק בספק שהוא הצינור המובהק מכולם.
תמר קלהורה: ספק שמספק את שירות הגישה, שמחבר את משתמש הקצה אל רשת האינטרנט, יש שמות מסחריים ידועים בארץ שאני לא אציין אותם, זה תפקידו, לחבר את מי שיושב בבית, לצורך האילוסטרציה, ורוצה להתחבר לאינטרנט, זה הגורם שמחבר את המשתמש שיושב בבית אל רשת האינטרנט העולמית.
תמר קלהורה: התפיסה כאמור היא שהוא הספק שאחריותו היא הפחותה מכולן, כי הוא זה שיש לו את הכי פחות שליטה וידיעה על התוכן הספציפי שהגולש בוחר לראות ולהוריד ולעשות בו שימוש.
תמר קלהורה: לכן הוא מה שמכונה בשפה המקצועית מיר קונדוויט והתנאים הם פשוטים מאוד.
תמר קלהורה: אני מציינת את זה, אני לא אציין את זה פעם נוספת, אבל התנאים האלה הם תנאים דומים עד זהים לתנאים שכתובים בדירקטיבה האירופית וגם ב-DMC האמריקאי שהוא כאמור מתייחס לזכויות יוצרים בלבד, אבל מדובר באותם תנאים בהבדלי ניסוח אולי כאלה ואחרים.
תמר קלהורה: אז לגבי ספק שירותי אינטרנט שמספק שירות גישה, יהיה פטור מאחריות אם יתקיימו שני תנאים.
תמר קלהורה: אם הוא לא בוחר את המידע ולא יוזם את העברתו ולא משנה את תוכנו והוא לא בוחר את מי שיקבל את המידע.
מיכאל איתן: את זה לא הבנתי, מה זאת אומרת הוא לא בוחר את מי שיקבל את המידע?
תמר קלהורה: הוא צינור, אין לו שום קשר, הוא לא עושה שום דבר אחר חוץ מאשר לחבר אותי.
תמר קלהורה: אותי שיושבת בבית ורוצה להיכנס לאינטרנט כדי לקרוא עיתון, זאת הפונקציה היחידה שהוא עושה, מקשר אותי אל רשת האינטרנט.
מיכאל איתן: מה זה הביטוי לא בחר מי יקבל את המידע?
תמר קלהורה: אם הוא באמצעות רשתות שיש בהן רק סיסמאות או בכל מיני כלים שבהם הוא נותן גישה או לא נותן גישה, או אם יש לו שליטה על התוכן והוא משנה אותו, אז הוא כבר לא צינור.
תמר קלהורה: הוא כבר לא צינור גישה בלבד אל רשת האינטרנט אלא הוא משהו מעבר לזה ואז הוא לא יהיה פטור מאחריות.
מיכאל איתן: אני לא מבין את הביטוי לא בחר, למה הכוונה הספק לא בחר מי יקבל את המידע.
מיכאל איתן: מה פירוש הביטוי הזה?
מיכאל איתן: מילולית, תסבירי לי מה הפירוש.
תמר קלהורה: הכוונה היא שהגישה אל רשת האינטרנט, הוא מספק שירות שמאפשר לכולם להיכנס, זה פתוח, זה לא מותנה באיזה שהם תנאים, זה לא מותנה בהסכם שרק פלוני יכנס.
מיכאל איתן: אבל אם למשל הוא שם מסננים לאתרים מסויימים, זה לא חל?
תמר קלהורה: תלוי על איזה רמת סינון מדובר.
קריאה: אם הוא מסנן טוקבקים זה לא חל.
מיכאל איתן: אבל איפה כתוב?
תמר קלהורה: מדובר על חיבור משתמש הקצה אל הבית.
מיכאל איתן: תני לי להבין את העברית.
מיכאל איתן: הספק לא בחר מי יקבל את המידע.
מיכאל איתן: הספק כן בחר, הוא בחר אותי, הוא שולח לי את מידע.
תמר קלהורה: לא, הוא לא בחר.
מיכאל איתן: אז מה הוא עשה, אני שילמתי לו כסף,
תמר קלהורה: זה השירות שדרכו אתה מתחבר אל האינטרנט, מעתה ואילך אתה,
מיכאל איתן: אל תדברי באוויר, דברי תמוד לטקסט.
תמר קלהורה: אני לא מדברת באוויר, זה השירות.
מיכאל איתן: את כל מה שאת אומרת, תני לי להבין מה כתוב פה.
מיכאל איתן: אני קורא עברית.
מיכאל איתן: כתוב כאן, הספק לא בחר מי יקבל את המידע.
מיכאל איתן: זה מה שכתוב פה, אני לא מבין מה זה.
מיכאל איתן: כתוב הספק, יש ספק, אבל הוא כן בחר אותי, כי אני שילמתי לו, הוא בחר אותי לקבל את המידע.
תמר קלהורה: לא, הוא לא בחר אותך.
מיכאל איתן: הוא לא פתח חופשי לכל אחד וכל אחד יכול לקבל מידע.
עמית אשכנזי: הכוונה היא לפריט מידע, הרי בסופו של דבר מאיפה אנחנו מתחילים, זה קשור לחלק הראשון, אנחנו שואלים את השאלה האם ספק מהסוג הזה שאנחנו מאפיינים אותו פה אחראי בגין הפרה תורמת או אחריות משנית של פקודת הנזיקין או דיני זכות יוצרים, בגין הפעולה המסויימת שהיא הפעולה שאנחנו מדברים עליה כרגע, העברת מידע פלוני.
עמית אשכנזי: צריך לקרוא את זה לא העברת מידע באשר הוא שם אלא בגין פעולה של העברת מידע פלוני ואז אומרים, אותו אחד שלגבי אותה טרנזקציה ספציפית של מידע,
מיכאל איתן: עכשיו אני מבין, אבל צריך לכתוב את זה.
מיכאל איתן: זה לא כתוב פה.
עמית אשכנזי: כי ההנחה היא, ואני לא אפתח את הדיון ההוא, ההנחה היא שבמשטר האחריות העיקרי איפה שעשו את האיזונים, הדבר הזה עבר.
מיכאל איתן: אתם רוצים לומר שכאשר עובר מידע שהוא מידע שיכול היה ליצור עילה לתביעה נזיקית והספק לא בחר את היעד, לא היה שותף בבחירת היעד, תכתבו את זה.
תמר קלהורה: לטעמנו זה כתוב.
עמית אשכנזי: כשכתוב לא ישא באחריות אזרחית של מתן שירות גישה, אני רוצה להזכיר את ההקשר שאנחנו מדברים עליו, אנחנו לא בחוק התקשורת בזק ושידורים ששם אנחנו מסדירים פעילות של בן אדם צופה פני עתיד במובן הזה שאנחנו אומרים לו מותר לך להעביר תקשורת באינטרנט ואתה צריך לעשות א' ב' ג' ד', אנחנו פה באחריות אזרחית.
עמית אשכנזי: האדם הזה שואת את עצמו, האם היפותטית בעתיד עשוי פלוני לבוא ולתבוע אותי.
עמית אשכנזי: ולכן אנחנו מסדירים את זה.
מיכאל איתן: ספק שירותי אינטרנט לא ישא באחריות אזרחית בשל מתן שירותי גישה אם הספק לא בחר מי יקבל את המידע שהועבר.
תמר קלהורה: אדוני ישים לב, לגבי מידע שהועלה לרשת התקשורת.
מיכאל איתן: אם הספק לא בחר מי יקבל את המידע.
תמר קלהורה: ואם הוא לא שינה אותו.
תמר קלהורה: הסעיף הבא מדבר על אותו ספק שמספק שירות שנקרא שירות איחסון זמני.
מיכאל איתן: תמשיכי הלאה.
מיכאל איתן: 11.
תמר קלהורה: 11 זה ספק שירותי האירוח שהוא במידה רבה הגורם, הוא בעל הגישה והיכולת הרבה ביותר לשלוט על המידע שאני משתמש הקצה יכול לראות ולהשתמש בו באינטרנט במדיה רבה, לכן קראנו לו שירות אירוח.
תמר קלהורה: אני אציין ששירות אירוח אצלנו כולל גם מה שנקרא ספק שמספק שירות חיפוש, זה בסעיף ההגדרות והתנאים לגביהם הם תנאים זהים, התנאים לפטור, לסייג לאחריות.
תמר קלהורה: אנחנו מדברים פה על מישהו שיודע, יש לו את השליטה על התוכן.
מיכאל איתן: איפה ההגדרה של שירות אירוח?
תמר קלהורה: למעלה, בסעיף 8, ההגדרה של שירות אירוח, החלופה השלישית, מתן אפשרות לאתר באופן אלקטרוני מידע המצוי ברשת תקשורת אלקטרונית.
תמר קלהורה: והסיבה שכללנו אותם ביחד היא שמדובר בתנאים זהים לאחריות.
תמר קלהורה: העיקרון שמנחה את הסעיף הזה הוא שאין ולא צריכה להיות על ספק שירותי האירוח חובה לסנן את התוכן.
תמר קלהורה: חובה לסנן אותו מראש, לפני שהוא עולה.
תמר קלהורה: זאת אבן היסוד להסדר הזה.
מיכאל איתן: אני לא נכנס עוד לגופו, לזה נגיע אחר כך.
מיכאל איתן: סעיף 12.
תמר קלהורה: סעיף 12 מדבר על כך שאם מישהו מגיש תלונת שווא לספק שירותי אירוח, הוא טוען שיש לו זכות יוצרים כשאין לו, או שהוא אומר שהשמיצו אותו כשלא השמיצו אותו, מדובר בעוולה בנזיקין.
תמר קלהורה: סעיף 13 מאפשר במסגרת תביעה בין מי שהפיץ את המידע לבין מי שמתלונן שטוען שנפגעו זכויותיו, מאפשר לבית המשפט להורות במסגרת ההתדיינות הזאת בין כסעד זמני,
מיכאל איתן: איפה זה סעיף 10.
מיכאל איתן: א.
מיכאל איתן: (3)?
תמר קלהורה: זה עכשיו 11.
תמר קלהורה: אדוני לא נתן לי לדבר על הסעיף, אבל שם נמצא הליך ההודעה וההסרה שמן הסתם יעורר הרבה דיון.
תמר קלהורה: זה הסעיף שמדבר על ההודעה וההסרה ואני יכולה להרחיב.
תמר קלהורה: הלאה לאן?
תמר קלהורה: דיברנו על סעיף 13 כבר שהוא הסעיף שמאפשר, במסגרת תביעה בין המתלונן למפיץ המידע, לבית המשפט להורות על הסרת החומר בין כסעד זמני ובין כסעד סופי אם בסופו של דבר מתברר שזאת זכות יוצרים.
תמר קלהורה: והדבר האחרון שרלוונטי לענייננו זה סעיף 14 שהוא מדבר על מצב שבו פרטיו של מפיץ המידע לא ידועים למתלונן, הוא רוצה לדעת מי האיש שעומד מאחורי דבר הדיבה או מאחורי הפרת זכות היוצרים וקובע הליך פניה לבית משפט ובית המשפט יורה לספק, שיודע במי מדובר, לחשוף את הפרטים.
מיכאל איתן: עכשיו אפשר להתחיל לקרוא.
נירה לאמעי: חוזרים לסעיף 8 בנוסח הזה, סעיף ההגדרות.
נירה לאמעי: עבירה ראשונה של אחריות אזרחית, קיבלנו הערות בדיון הקודם לגבי הצורך להרחיב את ההגדרה מאחריות נזיקין לאחריות בגין ביצוע עוולה, על מנת לכלול גם את אותן עוולות שמחוץ לפקודת הנזיקין, היה כאן איזה שהוא שינוי קטן של ענייני קנין רוחני והועלתה כאן אופציה על ידי עורך דין אייל פרייס לגבי צמצום האחריות בתביעה לסעד כספי בלבד.
נירה לאמעי: שעדיין תיוותר אחריות בתביעות לסעדים אחרים כמו צווי מניעה למשל, בנושא הזה עדיין לא דנו.
מיכאל איתן: מה עמדתך?
נירה לאמעי: אני חושבת שהאחריות לא צריכה להיות מצומצמת אלא כוללת, ושוב, בהנחה שאנחנו נמצא את האיזונים המתאימים אני חושבת שאנחנו נוציא כאן את העוקץ מהענין אם האחריות תצומצם לסעדים כספיים בלבד, כי יש כאן גם סעדים בדרך שבשיגרה שאינם סעדים כספיים בתביעות בנושאים האלה.
נירה לאמעי: אבל שוב, זאת עמדתי.
קריאה: למה לתת פטור מהם, אין סיבה להפריד.
תמר קלהורה: אני אסביר למה עשינו פטור מאחריות שכולל גם צווי מניעה.
תמר קלהורה: אם אנחנו נאפשר פטור שהוא רק חל על סעד כספי ולא נפטור או לא נסיר את החשש של צווי מניעה ישירים נגד הספק, אנחנו מרוקנים מתוכן את הסדר ההודעה וההסרה שעשינו בסעיף שהוא עכשיו סעיף 11.
מיכאל איתן: כי אנשים יגשו ישר להגיש צו מניעה?
תמר קלהורה: בדיוק.
תמר קלהורה: זה בדיוק הענין.
תמר קלהורה: אנחנו עושים הסדר שאומר שאם מישהו מתלונן אז עליו לגשת אל הספק ולהודיע שהוא מתלונן ואז הספק צריך להודיע וכו'.
תמר קלהורה: אם אנחנו נאפשר במקביל לזה סעד ישיר של צו מניעה נגד הספק אף אחד לא יטרח לעשות הודעה והסרה וכל הרצון להגן על חופש הביטוי ולמנוע צנזורה מיידית או כמעט מיידית, יצא נפגע.
תמר קלהורה: אני אציין בנוסף שמה שחברי נציגי זכויות היוצרים מציעים, זה לא קיים בשום מקום בעולם.
תמר קלהורה: ב-DMCA האמריקאי כתוב במפורש שהסייג לאחריות חל גם מפני סעד כספי וגם מפני צו מניעה, למעט לגבי צווי מניעה בשל מעשים שלא נותנים בגינם פטור.
תמר קלהורה: אם אתה מבצע משהו שהוא הפרת זכות יוצרים.
מיכאל איתן: לנקודה הזאת יש לך משהו לומר?
יוריק בן דוד: אנחנו כבר ב-2008, מתי חוקק ה-DMCA?
יוריק בן דוד: לפני עשר שנים.
תמר קלהורה: מה זה משנה.
יוריק בן דוד: מה זה מה זה משנה, קרו המון דרים בעולם.
תמר קלהורה: אתם מציגים את המשפט הלא נכון, אתם הצגתם את המשפט המשווה לא נכון, אני מתקנת את זה.
יוריק בן דוד: ההגיון הוא שהתפתחות המסחר באינטרנט,
מיכאל איתן: התפתחות המסחר לא משנה כלום.
מיכאל איתן: משנה ההסדר המשפטי הנוהג.
יוריק בן דוד: אבל לא ידעו אז, זה היה בחיתולים.
מיכאל איתן: אבל בארצות הברית לא שינו, לפי דבריה.
יוריק בן דוד: זה בתהליכים.
מיכאל איתן: תראה לי באיזה תהליך זה נמצא.
שאול שרצר: אדוני שמענו מגוגל.
מיכאל איתן: אני רוצה שאתה תגיד לי באיזה תהליכים של שינוי נמצא החוק בארצות הברית.
קריאה: אני לא יודע אם אני יכול להשיב על זה.
מיכאל איתן: לא, אני שאלתי אותו.
יוריק בן דוד: יושב פה עורך דין מקצועי,
מיכאל איתן: אבל לא הוא אמר את זה, אתה אמרת.
יוריק בן דוד: נכון, כי אני ניזון מעורכי דין.
יוריק בן דוד: אז אני מבקש שכבודו ישמע את עורך הדין.
מיכאל איתן: אני מוכן לשמוע ואני רוצה שתגידו לי אבל אני לא מוכן לקבל סתם קישקושים.
מיכאל איתן: אתם יודעים משהו אז תגידו.
יוריק בן דוד: אני מוחה על הגדרת דברי כקישקושים.
מיכאל איתן: הדבר שלך היה קישקוש מקושקש.
מיכאל איתן: כי אתה לא מסוגל להגיד לי עכשיו איזה תהליכים יש לשינוי החוק בארצות הברית.
מיכאל איתן: אתה אמרת שיש תהליכים,
יוריק בן דוד: אני יודע שזה נמצא בהליכים.
מיכאל איתן: תגיד לי איזה תהליכים.
יוריק בן דוד: אני אבדוק במדוייק.
מיכאל איתן: תבדוק, אז מה שאמרת עד עכשיו זה קישקוש מקושקש ללא שום בסיס.
מיכאל איתן: אין לך שום בסיס להגיד את זה.
יוריק בן דוד: אדוני הבוס כאן ואני אשב בשקט.
מיכאל איתן: לא, אני לא הבוס כאן, אני לא מתנהג כבוס.
מיכאל איתן: אני נותן לך את כל האפשרות להגיד לי, אמרת שיש תהליכים, תגיד לי איזה הוכחה יש לך שיש תהליכים.
יוריק בן דוד: או-קי, אני אביא לך בכתובים.
מיכאל איתן: למה שתביא לי, אמרת את זה עכשיו, לא אמרת אולי אני אבדוק ולישיבה הבאה אני אביא, אמרת שיש תהליכים, אז תגיד לי איזה תהליכים.
יוריק בן דוד: נמסר לי שיש תהליכים,
מיכאל איתן: איזה תהליכים נמסר לך שיש?
מיכאל איתן: כבר רציתי לעבור, אבל אל תתחכם, אתה יכול גם להגיד טעיתי, אמרתי על דבר שאני לא יודע.
יוריק בן דוד: אדוני אני לא טעיתי.
מיכאל איתן: לא טעית אז תסביר.
יוריק בן דוד: אל תכניס לי מילים לפי.
יוריק בן דוד: קיבלתי נתונים על כך שהענין נמצא,
מיכאל איתן: איזה נתונים, תגיד לי מה קיבלת.
יוריק בן דוד: אדוני אם אתה תצעק ולא תיתן לי להשלים דברים, קשה לי מאוד לדבר באווירה הזאת.
יוריק בן דוד: אני גם ככה מרגיש מאויים על ידך מהתחלה.
מיכאל איתן: אני מצטער, אני לא התכוונתי לאיים עליך.
מיכאל איתן: אבל עכשיו תשיב לי בבקשה.
יוריק בן דוד: כל מה שאמרתי הוא שאני בקשר עם אגודות אחיות ואני שומע מהם וקורא על תהליכי חקיקה שונים שנמצאים חלק במצב זה, חלק במצב יותר מתקדם,
מיכאל איתן: איזה?
מיכאל איתן: תסביר.
קריאה: הוא אמר שאין לו את האינפורמציה.
יוריק בן דוד: אז אמרתי שאין לי כרגע בידי את האינפורמציה המדוייקת, אני יודע שיש הליכי חקיקה, זה כל מה שאמרתי.
יוריק בן דוד: יש הליכי חקיקה.
יוריק בן דוד: אדוני מבקש, אני אביא לו לפעם הבאה נתונים מדוייקים.
יוריק בן דוד: זה מה שאמרתי.
מיכאל איתן: זה לא מה שאמרת וגם עכשיו אין לך, אתה לא יודע על שום דבר ספציפי להגיד, סתם דיבורים.
אייל פרייס: אני מבקש להפנות את אדוני למספר סעיפים בחוק האמריקאי.
אייל פרייס: אני אדבר בהתחלה על ארצות הברית, לאחר מכן אני אעבור לאירופה, לאחר מכן אני אעבור לאוסטרליה.
אייל פרייס: בארצות הברית ישנם שלושה סעיפים.
מיכאל איתן: על מה גדר הויכוח כרגע?
אייל פרייס: על השאלה האם הפטור צריך להיות מאחריות אזרחית בכלל או רק פטור מאחריות כספית תוך שמירת סמכותו של בית המשפט להוציא צווי מניעה מתאימים וצווים אחרים שיכולים לסייע לבעל זכויות היוצרים בניהול ההליך כנגד המפר, שזה לא הספק אלא מי שהעלה את התוכן.
אייל פרייס: כמו צווים לשריין את הראיות שלא ישמידו אותם.
מיכאל איתן: אחד אחד אני אשמע.
מיכאל איתן: תמר את תצטרכי להשיב לזה.
מיכאל איתן: תגידי לי איך זה נוח לך, אחד אחד או שהוא יגיד את כל הרשימה ביחד ואת תרשמי.
תמר קלהורה: שיגיד את הכל.
אייל פרייס: בארצות הברית אני מתייחס ל-DMCA, אותו חוק שהועלה קודם ולאותם שלושה פטורים, לפטור ממה שנקרא איחסון זמני אירוח ומתן שירותי גישה.
אייל פרייס: לגבי כל אחד מהסעיפים האלה נאמר שהפטור ניתן אך ורק מאחריות כספית אבל לא פטור מסעדים מניעתיים או סעדים אחרים.
אייל פרייס: הסעיפים נמצאים לאדוני בנייר שהגשנו וזה מצוטט שם, הבאתי את זה בגוף הנייר בעמוד מספר 3 לנייר שלי, הערת שוליים 3.
אייל פרייס: אומרים לך במפורש לא רק שהפטור הוא פטור מאחריות כספית, אלא אומרים במפורש שזה לא יגרע מהאחריות לסעד מניעתי, למנוע את המשך ההפרה.
מיכאל איתן: זה בהקשר למה?
אייל פרייס: זה בהקשר לפטור לספקי שירותי גישה, לספקי שירותי אירוח ול-,
תמר קלהורה: למיטב הבנתי זאת קריאה לא נכונה של הסעיף.
תמר קלהורה: אני מבינה את זה בדיוק הפוך, שזה פטור מסעד כספי וכן פטור מסעד בגין צו מניעה למעט צו מניעה שמוסדר בסעיף J.
תמר קלהורה: וסעיף J שאליו התייחסתי קודם, הוא מדבר על צווי מניעה בשם מעשים שאינם מוסדרים בפטור.
תמר קלהורה: למיטב הבנתי חברי אומר דברים שהם לא נכונים.
תמר קלהורה: נכון שיש שם עוד כל מיני כלים אחרים, אבל אלה כלים שהם כלים שלא מצויים במשפט הישראלי ככלל.
תמר קלהורה: אבל לגבי התחולה של האחריות זה נאמר במפורש, אחריות גם בשל סעד מניעתי.
תמר קלהורה: אנחנו לא שוללים מהמתלונן להשיג צו מניעה, אנחנו אומרים רק לא ישירות מול הספק כי אחרת זה מסכל לחלוטין את סעיף ההודעה וההורדה.
תמר קלהורה: באירופה אין להם, לא נאמר במפורש שזה חל על צווי מניעה אבל צריך לציין בענין הזה שני דברים, קודם כל בדירקטיבה האירופית אין הסדר של הודעה והסרה, לכן לא מדובר,
אייל פרייס: הסדר של הסרה.
תמר קלהורה: אין שם הסדר של הודעה והסרה כמו אצלנו וכמו ב-DMCA, לכן אין פה התנגשות או איזה שהיא סתירה רעיונית.
תמר קלהורה: דבר שני, נאמר במפורש בדירקטיבה האירופית שאין בפטור מאחריות כדי למנוע מהמדינות להסדיר את הענין של צווי מניעה כל אחת בהתאם לשיטתה המשפטית כפי שיראה לה.
תמר קלהורה: להגיד שבאירופה קטגורית חד משמעית הפטור מאחריות הוא אך ורק בשל סעדים כספיים, זה לא נכון.
תמר קלהורה: יש בהחלט אפשרות שבחקיקה הפנימית המדינות יסדירו גם את הענין של צווי מניעה והן רשאיות לפטור גם בשל צווי מניעה.
תמר קלהורה: אבל בוודאי ההתייחסות של חברי ל-DMCA למיטב הבנתי עם כל הכבוד, אני חושבת שהיא לא נכונה.
תמר קלהורה: ה-DMCA, המשפט בארצות הברית מחריג.
מיכאל איתן: מה את אומרת?
נירה לאמעי: אני גם קוראת את הסעיף ככה.
נירה לאמעי: אין לי כאן את סעיף J לפני לראות את ה-exceptions,
אייל פרייס: אני מוכן להקריא את סעיף J.
אייל פרייס: סעיף J מדבר על סמכויות מאוד רחבות לתת את כל הצווים שיאפשרו למנוע את ההפרה.
אייל פרייס: במסגרת דיון, אדוני, הרי צריך לזכור שאנחנו לא מדברים,
נירה לאמעי: נגד הספק?
אייל פרייס: אנחנו לא מדברים כאן עכשיו על אחריותו של האדם שהעלה את התוכן המפר לאינטרנט, אנחנו מדברים רק על האחריות של הספק שהעביר את התוכן.
אייל פרייס: כשאני תובע את המפר ואני רוצה לשריין לעצמי את הראיות במסגרת ההליך להוכיח את קיומה של ההפרה, יש מידע שמצוי אצל הספק כי החומר עבר דרכו, אני רוצה לשריין לעצמי בבית המשפט אפשרות לקבל את המידע הזה, את החומר הזה, את המסמכים האלה מתוך ספק שירותי האינטרנט מעבר לסעד רגיל של צו מניעה שאוסר עליו להפר, מעבר להסרת אותו מפר מהרשת, כל הדברים האלה אני צריך לקבל צווים מבית המשפט.
אייל פרייס: אם יהיה כתוב פה אחריות לתביעה אזרחית אני אגיד לאדוני מה זה אומר בלשון המשפטית היומיומית, שכאשר אני מבקש את הסעדים המוגבלים האלה לשריין מסמכים, מבקשים דחייה על הסף של התביעה שלי.
אייל פרייס: אני מגיש כתב תביעה, מוגשת בקשה לדחייה על הסף.
אייל פרייס: אומרים שהכנסת קבעה פטור מאחריות אזרחית.
אייל פרייס: לכן אני מבקש סעדים מוגבלים, לא כספיים, יש פטור מאחריות כספית, אבל שיאפשרו לי לנהל את ההליך בצורה מסודרת כנגד המפר.
אייל פרייס: מה רע בדבר הזה?
אבנר פינצ'וק: אני רוצה להוסיף רק מילה אחת אדוני.
נחום גבריאלי: למה לא להותיר, אנחנו לא עושים פה שום דבר שהוא לא מידתי כי אנחנו מותירים בידי בית המשפט את שיקול הדעת.
מיכאל איתן: מה רצית לומר אבנר?
אבנר פינצ'וק: רק רציתי שיתנו דוגמאות קונקרטיות.
אבנר פינצ'וק: כי זה לא שהם חסרי הגנה, להסיר הם יכולים לדרוש מבית משפט, תגידו מה אתם רוצים.
אבנר פינצ'וק: סעיף 13 מאפשר לכם לבקש,
נחום גבריאלי: הוא נתן לך דוגמה, לשמור מידע.
אבנר פינצ'וק: תתנו דוגמאות כדי שנבין.
אייל פרייס: אני רוצה לחדד לאדוני.
אייל פרייס: כאשר מועלה תוכן מפר לאינטרנט, התוכן המפר הזה יכול להישמר במספר רב מאוד של מקומות, נניח שהשרת המקורי נמצא בנורווגיה, או שהוא נמצא בפיג'י, או במקומות מאוד רחוקים ואני אגיד לאדוני למשל שהשרת של רשת,
מיכאל איתן: יש לך מקום קרוב, ברשות הפלשתינית, בעזה, הוא הרבה יותר רחוק מפיג'י.
אייל פרייס: איך אני מגיע למקומות האלה, האם אני יכול לקבל מבית המשפט צו לתפיסת ראיות במקומות האלה?
אייל פרייס: יכול מאוד להיות שהראיות היחידות שנמצאות בידי מצויות אצל ספק שירותי האינטרנט.
אייל פרייס: אני רוצה צו שיאפשר לי, לא רק צו של בית משפט שמורה לספק שירותי האינטרנט להימנע בעתיד מהפרה אלא גם צו למסור לי את המסמכים.
נירה לאמעי: איך זה עובד היום?
אייל פרייס: אנחנו היום נמצאים,
מיכאל איתן: אני לא בקיא בפרטים, אני מקבל בהחלט את הקונספט, כי אנחנו צריכים להצמיד את החסינות למטרתנו, שמירה על חופש ביטוי.
מיכאל איתן: מקום שחופש הביטוי לא יפגע אנחנו לא נותנים לו שום חסינות אזרחית.
קריאה: אפשר להסדיר את זה בסעיף 13.
אייל פרייס: אפשר גם בסעיף 13 להכניס את זה, איפה שרוצים, רק שזה צריך להיות מובהר.
תמר קלהורה: קודם כל, כמו שציינתי, אנחנו מאפשרים ואומרים במפורש שאין בסייג לאחריות גם כאשר הוא חל על צווי מניעה כדי למנוע השגת צו מניעה על הספק במסגרת התביעה העיקרית.
תמר קלהורה: כל הרעיון של החוק הזה הוא לתמרץ במובן מסויים את המתלוננים שילכו ויחפשו את מעוול העיקרי ויגישו נגדו תביעה.
תמר קלהורה: ובמסגרת התביעה הזאת הם יכולים לבקש סעדים נגד הספק, אפשר במסגרת הזאת גם לעשות את כל מה שחברי מבקש.
תמר קלהורה: אבל אנחנו חושבים שאין הגיון מצד אחד לעשות הסדר של הודעה והסרה ומצד שני לייצר הליך ישיר נגד הספק שבאמצעותו אפשר להסיר את החומר או לעשות כל מיני דברים.
תמר קלהורה: את כל הדברים שחברי מבקש הוא יכול לעשות במסגרת הסעיף.
נירה לאמעי: למען הסר ספק אנחנו צריכים לציין את זה.
תמר קלהורה: את זה וודאי אפשר לעשות, אין שום בעיה.
מיכאל איתן: אז אם אין התנגדות בואו נתקדם.
חיים רביה: לחפש את המעוול העיקרי זה קשה כקריעת ים סוף, בדרכים מאוד פשוטות אנשים שרוצים להפר זכויות מסתירים את זהותם.
מיכאל איתן: אנחנו עוד לא שם, דיברנו כעת באיזה הקשר היא אמרה את זה.
חיים רביה: אבל כאשר היא שולחת את בעלי הזכויות או הנפגעים להתדיין עם הספק במסגרת תביעה נגד המעוול העיקרי, עליה לזכור שעל פי רוב המעוול העיקרי לא ימצא בכלל ולכן את באופן מעשי משאירה אותם בלי סעד.
תמר קלהורה: מה חל היום בתביעת זכות יוצרים רגילה כשאתה לא בדיוק יודע מי האיש.
תמר קלהורה: היום כשמפיצים עשרות אלפי דיסקים ולא ידוע בדיוק מי הבן אדם,
חיים רביה: זה הרבה יותר קל למצוא מפיצים של דיסקים פיזיים מאשר למצוא את הבחור הישראלי שפתח באנטיגואה אתר אינטרנט שבו הוא מפיץ עטיפות של תקליטים או שירי 3MP וכיו"ב, זה פשוט לא מעשי.
תמר קלהורה: אחרי שאנחנו יודעים שזה קשה,
חיים רביה: זה לא קשה, זה לרוב בלתי אפשרי.
תמר קלהורה: אני רוצה להבין, כאשר היום לא יודעים מי עומד מאחורי הפרת זכות יוצרים של עותקים פיזיים של יצירה כלשהי, אז מה הסעדים, מה האפשרויות שעומדות, מה אתם עושים היום?
אייל פרייס: כאשר המדפיס של העותקים המפרים, הפיראטיים, של התקליטים, איננו ידוע, בין אם הוא נמצא בישראל ובין אם לא לצורך הענין, אנחנו לא יודעים מי הוא, אנחנו רק רואים בדוכנים, אני רשאי לבקש מבית המשפט צווים לא רק שאוסרים על בעל הדוכן למכור, אלא גם צווים שמאפשרים לי לקבל את כל המסמכים הרלוונטיים כדי שיוליכו אותי אליו.
אייל פרייס: אין המפיץ יכול לומר אני נהנה מרמה כזאת או אחרת של פטור או של חסינות שמסמכים אני לא אתן לך, מה שתפסת פה על הדוכן, מצויין, אבל את המסמכים לא תקבל.
אייל פרייס: אין דבר כזה.
תמר קלהורה: אני לא חושבת שיש מניעה כלשהי בחוק.
מיכאל איתן: אם אין מניעה תשבו על הניסוח.
מיכאל איתן: הנושא הבא שאתה מעלה.
תמר קלהורה: לגבי ההגדרות עדיין?
מיכאל איתן: אמרת שיש שורה של נקודות שבהן אתה אומר שהחסינות היא גורפת מדי, לדוגמה עכשיו הנקודה שהעלית, השאלה אם יש נקודות נוספות שבהן אתה חושב שההסדר הוא גורף מדי ומעניק חסינות יתר לספקים.
אייל פרייס: צריך לומר שהצעת החוק הזאת, אדוני, היא איננה המצאה ישראלית במובן שאנחנו הנחנו את היסודות לה.
אייל פרייס: אנחנו הסתכלנו מה קורה, משרד המשפטים הסתכל מה קורה במקומות אחרים בעולם ולקח משם את ההסברים.
אייל פרייס: בסוגריים אני רק אומר שאלה הסדרים שנקבעו בגדול בין לפני שבע לעשר שנים, הדירקטיבה האירופית היא מ-2001, ה-DMCA הוא משנת 1998, הצטבר עוד ידע מאז.
אייל פרייס: אחד מהנושאים המשמעותיים זה הפטור הרחב מאחריות אזרחית מבלי שספק שירותי האינטרנט יאמץ מדיניות שמאפשרת לו לנתק מפרים חוזרים.
אייל פרייס: אני רוצה ברשות אדוני לדבר שתי דקות על הנושא הזה.
אייל פרייס: סעיף 12 אומר כרגע שהפטור שיש לספק שירותי האינטרנט לא שולל את סמכותו של בית המשפט להורות לספק שירותי האינטרנט להסיר את התוכן המפר.
אייל פרייס: אז נניח שהיה איזה שהוא דף של תכנים מפרים ששמור אצל ספק שירותים, בית המשפט יכול לתת צו להוריד את התוכן המפר.
אייל פרייס: אלא מה, זה בעולם תיאורטי, בעולם מעשי יש לנו אנשים שמפרים תכנים באופן סידרתי, זה יכול להיות מאות אלפי,
אייל פרייס: בסיטואציה כזאת כאשר ישנן הפרות חוזרות ונשנות אנחנו לא מעוניינים רק שבית המשפט תהיה לו סמכות מוגבלת להורות על הסרת אותו תוכן.
מיכאל איתן: אלא מעוניינים במה?
אייל פרייס: אלא שספק שירותי האינטרנט יוכל לאמץ מדיניות, שתהיה לו מדיניות כתנאי לפטור.
מיכאל איתן: הבנתי את מה שאתה אומר.
מיכאל איתן: אבל אם יש לך מפר חוזר ונשנה יש לך נגדו הרבה תרופות שאתה תוכל לעצור אותו.
מיכאל איתן: אתה יכול לעצור אותו בתחום הפלילי, אתה יכול לעצור אותו בתחום האזרחי, אתה יכול להגיש נגדו תביעות, מה אתה רוצה עכשיו מהספק?
נחום גבריאלי: עיניו של אדוני נשואות אל ה-DMCA, זה מה שכתוב ב-DMCA.
נחום גבריאלי: שתנאי לפטור הוא שהספק אימץ מדיניות שלפיה מפרי זכויות חוזרים ונשנים לא יורשו להעלות חומר.
אייל פרייס: זה תנאי לפטור.
נחום גבריאלי: למה שזה לא יהיה אצלנו גם?