GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק קמחי: ולפעמים אנחנו צריכים להגן על האדם מפני דברים או מפני אותו כשל מידע שיש לו.
יצחק קמחי: אבל זה שייך לתחילת הדיון ואני לא רוצה לפתוח את זה מחדש.
יצחק קמחי: לגבי דירות נופש, אנחנו בכל מקרה נשמח לכל דבר שימנע את הנושא הזה.
יצחק קמחי: באופן עקרוני דירות נופש יש ירידה גדולה בנושא הזה היום אבל זאת עדיין בעיה שקיימת ופה פועל אותו כלל של טיפשות כפי שאתה קורא לו, שמי שסידרו אותו פעם אחת מנסים לסדר אותו פעם שניה וזה עובד היום בכל מיני עיסקאות או נגזרות של דירות נופש.
מיכאל איתן: מה שנטען כאן, שהבעיה של דירות נופש,
יצחק קמחי: הרצון הוא למנוע את הקלות הבלתי נסבלת של המכירה באינטרנט בלחיצת כפתור.
מיכאל איתן: הטענה שנטענת היא שיש עכשיו צוות שפועל נגד כל השוק הזה של דירות נופש.
מיכאל איתן: מתוך מה שאתם רואים, דברים שמתנהלים לא כהלכה.
מיכאל איתן: שאלה אם כל דבר שעל ידו כתוב דירות נופש אתם יורים בו או שאתם מסתכלים ובודקים אם צריך לירות או שאולי במקרה הזה כתוב דירות נופש אבל זה לא מפריע לנו.
מיכאל איתן: אנחנו נלחמים בכל התופעה אבל זה לא משנה לנו אם זה באינטרנט או בדרישות בכתב, זה כבר לא, הדרישה של האינטרנט היא לא בדיוק היא שתקים ותמוטט את הענין, היא לא תוספת שולית שנותנת עוד משהו למאבק.
מיכאל איתן: לא שם הבעיה, באינטרנט ששם מתבצעות רוב העיסקאות,
סלעית קולר: כרגע זה אסור, בלי קשר לחוק הזה כרגע זה אסור.
מיכאל איתן: השאלה ששואלים אתכם זה האם בזה שיהיה כתוב שבאינטרנט זה מותר, זה יגביר את היכולת לסדר אנשים או מה שנטען כאן, במקרה הגרוע לא יעלה ולא יוריד, במקרה הטוב זה אפילו יצמצם את מספר העיסקאות שבהן היתה הטעיה לא חוקית.
יצחק קמחי: ההנחה שלנו זה שזה עלול להגביר את כמות ההטעיות.
יצחק קמחי: אני שמעתי גם את הדברים שנאמרו פה והרעיון אולי כשלעצמו הוא מאוד נחמד, כפי שאמרתי הוא כרגע לא ישים כי הוא דורש תיקוני חקיקה אחרים או שינוי של חוק הגנת הצרכן, זה לא איזה שהוא משהו שעיסקאות כאלה אפשר לחתום רק באינטרנט, זה גם סותר את הרציונאל של החוק הזה כי החוק זה בא לומר שעיסקאות רגילות אתה יכול לחתום גם באינטרנט.
יצחק קמחי: אנחנו רוצים לצמצם וטיפה יותר להגן על הציבור וחלק מהמקרים נמצאים אצלנו, חלק מהדברים נחקרים על ידי המשטרה בחקירות שפתוחות כרגע, הבעיה היא בעיה אמיתית והכוונה היא לצמצם.
יצחק קמחי: אני לא חושב שיגרם איזה שהוא נזק אם הסעיף הזה ישאר פה בחוק, אני הראשון שאשמח להוציא את זה מתוך אותה הנחה אם העיסקאות יהיו רק באינטרנט הם יפחתו.
תמר קלהורה: החשש המקורי היה, זה אגב גם החשש לגבי עיסקאות במקרקעין, הרי על מה אנחנו מדברים, אנחנו מדברים על זה שאדם יכנס לאתר של חברה כזאת שמציעה יחידות נופש ויפתו אותו בגלל הצילומים הנפלאים,
מיכאל איתן: למה רק יחידות נופש, למה לא,
תמר קלהורה: יש עוד דוגמאות.
תמר קלהורה: אנחנו הרי לא רוצים לאסור עיסקאות צרכניות, אנחנו לא רוצים לאסור עיסקאות באינטרנט, לגבי עיסקאות צרכניות באינטרנט אין דרישת כתב ולכן הן לא אקטואליות.
תמר קלהורה: אנחנו מדברים פה על סיטואציה מיוחדת, מדובר על עיסקה שיש לגביה דרישת כתב, היום החוק אומר שחוזה לרכישת עיסקת נופש יהיה בכתב ולכן זה בכלל נמצא פה.
רן ונגרקו: כי זה מכת מדינה היחידות נופש האלה.
רן ונגרקו: מי לא מכיר מישהו שתקוע עם איזה יחידה בתורכיה.
רן ונגרקו: יש חברות שמחלצות אותך היום.
תמר קלהורה: מחלצות אותך לכאורה ובפועל הן מסבכות אותך עוד יותר.
רן ונגרקו: יש שתי חברות שמחלצות אותך היום מהיחידות נופש שלך.
תמר קלהורה: לא רק ששילמת מאות אלפי שקלים לרכישת יחידת נופש, עכשיו אתה משלם עוד עשרות אלפי שקלים כדי שיחלצו אותך.
רן ונגרקו: באחת מהן הבעלים של החברה המחלצת הוא הבעלים לשעבר של חברה שמכרה יחידות נופש.
תמר קלהורה: להשקפתנו לעשות את זה באינטרנט זה לא יקשה על החברות האלה, זה יקל עליהן.
תמר קלהורה: כי לא תהיה נגישות לתנאים, לא יהיה נייר ביד, אנחנו רוצים להקשות עליהן, אנחנו לא רוצים לאפשר לאנשים ללחוץ על מקש אני מסכים ובזה נגמר הענין.
תמר קלהורה: לגבי חוזה שליחות ויפויי כוח, זה הולך ביחד, כי ייפוי כוח הוא סוג של שליחות.
תמר קלהורה: התפיסה היא שהסמכת אדם לעשות עבורך פעולה, מה זה שליחות, אני מסמיכה פלוני לעשות עבורי פעולות משפטיות.
תמר קלהורה: זה לא סתם לך תעמוד במקומי בתור תקבל במקומי את הדואר, אלא שהוא יעשה בשמי פעולות משפטיות.
תמר קלהורה: התפיסה היא וזה מקובל בעולם כולו,
אמיר בכר: זה לא קיים באירופה.
תמר קלהורה: זה מקובל בארצות הברית, זה מקובל בקנדה, באירופה נתנו להם הסמכה לעשות את זה ואנחנו יודעים שהם התייחסו לזה.
תמר קלהורה: הדירקטיבה הסמיכה אותם לעשות חריגים ואנחנו יודעים שבמדינות מסויימות הוסיפו את הדבר הזה בחקיקה פנימית שלהם.
תמר קלהורה: כל הרציונאל הוא, כמו הרציונאל של כל השאר, שמדובר בפעולה משפטית כבדת משקל ולכן היא צריכה להיעשות לא באיזה מייל ולא באיזה אני מסכים כזה, אלא בנייר.
נירה לאמעי: בארצות הברית זה מופיע בחוק.
תמר קלהורה: לא בכל מקום זה מוגדר באופן כללי, יש מקומות שזה מוגדר בהם ייפויי כוח מסויימים, אבל התפיסה היא ששליחות בייפוי הכוח בפרט זה דבר שצריך להיעשות בכתב.
תמר קלהורה: הערה אחת לגבי מה שנאמר כאן לגבי,
מיכאל איתן: למה לא סומכים על האזרחים?
תמר קלהורה: זה לא שלא סומכים על האזרחים, זה לא הענין.
נירה לאמעי: הרי זה לא חשש מגמירות דעת.
מיכאל איתן: למה כל פעם שאני באינטרנט ואני יכול לשגר הודעה ויפוי כוח ולתת למישהו שליחות, אני ישוב בבית ואני יכול לעשות את זה ואז מופיע פופ אפ, הפעולה הזאת אסורה בגלל שמיכאל איתן חוקק חוק שמחייב אותך עכשיו לקום, ללכת בחמסין הזה לעמוד על יד מישהו ולעשות את זה בנוכחותו בלבד.
מיכאל איתן: אני מטריח את האזרח, הוא אומר, אני אדם מבוגר, אני רוצה לעשות את זה, היום יש אמצעים של חתימה דיגיטאלית וזה מספק אותי וזה יותר טוב מהרבה דברים, למה אני צריך ללכת.
נירה לאמעי: איפה החשש מגמירות דעת?
תמר קלהורה: החשש הוא שאתה תמצא את עצמך מסמיך אדם להיות שלוח שלך בלי שבאמת התכוונת לכך.
מיכאל איתן: אם אני לא סומך על זה אני אגיד שאני רוצה ללכת אליו ולראות בפני מי אני חותם, אני לא סומך על האינטרנט.
מיכאל איתן: אבל אם אחד אומר שהוא כן סומך ואני מסמיך מישהו, זאת פעולה שלו אישית, אז מה כאן הענין, זה לא מחייב אף אחד, רק אותו.
ליהי פלדמן: מישהו קיבל ייפוי כוח שהוא לא באמת קיבל, מישהו בא ועשה פעולה בשם מישהו אחר.
תמר קלהורה: החשש הגדול הוא קודם כל שאדם יתן ייפוי כוח למישהו בלי להתכוון ובלי לדעת או בלחיצת אני מסכים, או שהוא לא גמר בדעתו שהוא באמת רוצה להסמיך את האדם הזה.
תמר קלהורה: זה מסמך בכתב שיש לגביו בחלק גדול מהמקרים גם דרישת חתימה.
מיכאל איתן: אז אנחנו נוריד את שני הדברים האלה.
מיכאל איתן: תשקלי.
תמר קלהורה: אני מציעה לחשוב על זה.
אמיר בכר: אני רוצה להתייחס לסעיף 9 בצו חתימה אלקטרונית.
אמיר בכר: שם מוחרגים חלק מהחוזים הבנקאיים דרך הסעיף כי כללי גילוי נאות שכתובים שם כוללים חלק מהחוזים הבנקאיים ולא ברור לי למה חלק אחר של החוזים הבנקאיים לא מוחרג שם.
אמיר בכר: יש חוזים בנקאיים שלא כולם בכללי גילוי נאות.
אמיר בכר: למשל חוזה להפקדת פיקדון קצר מועד זה לא שם, חוזה ייעוץ השקעות לא שם, ועוד כהנה וכהנה חוזים.
תמר קלהורה: ואתם חושבים שהם לא צריכים להיות בכלל.
מיכאל איתן: חבל שלא הזמנתי אותך, עכשיו אנחנו כולנו חברי הכנסת הפכנו להיות למטרה לתחרות בין בנק יהב לבנק דיסקונט, גם העובדים.
מיכאל איתן: הציעו לי בומבה של תנאים, תנאי ראשון זה היה שבאה מנהלת הסניף החדש שפתח בנק דיסקונט בחניון הלאום, פתחו שם סניף והיא אמרה אני רוצה לבוא ואני רוצה לשכנע אותך לפתוח וכו'.
מיכאל איתן: אמרתי לה מאה אחוז, שירות נהדר.
מיכאל איתן: באה אלי ללשכה, דיברה איתי, אמרתי לה אני מסכים, הביאה לי ערמה של ניירות, תוך שניה חתמתי על כולם.
מיכאל איתן: וכמוני עושים 99.9%.
מיכאל איתן: איזה יתרון יש למישהו מהענין הזה, איזה?
מיכאל איתן: לאף אחד אין יתרון מזה, אני יכול לעשות את זה באינטרנט באותה מידה, להיפך, באינטרנט אולי הייתי עושה את זה בזמן שהיה לי נוח, כי כאן ישבתי במשרד וכבר באו אנשים, ואף אחד לא קורא את זה.
מיכאל איתן: אתה יושב כאן ואתה מספר לי, אנחנו מגנים על כל מדינת ישראל לא רק עליך בשליחות הזאת שצריך לחתום ביד ואי אפשר לחתום באינטרנט.
מיכאל איתן: אנחנו נתפסים, כל אחד מגן על השליחות הארגונית שלו, אתה מרגיש כעת את חובתך להגן על האינטרסים הקדושים של המפקח על הבנקים ולמה החרגתם את זה ולמה החרגתם את זה.
מיכאל איתן: כאילו שהמצב היום הוא נהדר, שכל אדם שמתקשר לתת הוראות.
אמיר בכר: אני באתי לפה היום להגיד את מה שאני מבקש להגיד, אדוני יכול לקבל או יכול לא לקבל.
אמיר בכר: להאשים אותנו בכל מיני דברים כאלה אני לא חושב שזה לענין.
מיכאל איתן: זה מה שאני מרגיש.
אמיר בכר: אז אני לא מרגיש ככה, כי אני עובד שמונה שנים בבנק ישראל ואני מכיר את הנושא הזה טוב מאוד.
מיכאל איתן: כמה אנשים קוראים את הניירות האלה?
אמיר בכר: זה לא שייך לענין אדוני, בגלל שיש דברים שאנחנו מנסיון יודעים שאנחנו רוצים שבן אדם יבוא לסניף, ישב מול הפקיד כי לפקיד יש חובות גילוי והוא צריך להגיד לו.
אמיר בכר: יש דברים שאנחנו לא רוצים שהוא יקרא את זה באינטרנט.
מיכאל איתן: מתוך מאה אנשים שפותחים את החשבונות ונותנים הרשאות לניירות ערך וכו', כמה לדעתך קוראים את הניירות האלה בצורה ממש עניינית ושואלים שאלות, מתוך מאה.
אמיר בכר: זאת לא השאלה מה שואלים.
אמיר בכר: התשובה היא פשוטה כי אני אומר את זה לבית הדין לחוזים אחידים, אף אחד כמעט.
מיכאל איתן: אתה אומר, לי לא משנה כרגע אם הוא קרא או לא קרא, לי חשוב שהפקיד עמד מולו ויש כאן תוקף למחויבויות של הפקיד הנובעות מהמעמד.
אמיר בכר: זאת הנקודה.
מיכאל איתן: אני שואל, למה אי אפשר לקבוע בחוק שיהיה תוקף לתמונה שאני רואה באינטרנט עם כל הדברים, אני אתן לך את אותו דבר.
מיכאל איתן: אני אגן על כל מה שאתה רוצה, אני אתן תוקף בחוק שברגע שהבנק שם את זה באינטרנט הוא מחוייב בדיוק כמו שהוא נתן ללקוח שחתם לו בלי לקרוא.
אמיר בכר: זאת לא הבעיה.
אמיר בכר: אם אדוני יקבע כזה דבר זה לא ישנה את הדין.
אמיר בכר: זה ככה חל וככה חל, זה בכלל לא משנה.
אמיר בכר: הענין הוא שאתה נכנס לסניף, יש משמעות, לא סתם בנק יכול לנהל את העסקים שלו רק בסניף.
מיכאל איתן: יש היום בנקים באינטרנט שמנהלים עסקים.
מיכאל איתן: אבל למה רק בסניף?
אמיר בכר: כי ככה קובעים כל חוקי הבנקאות בעולם.
מיכאל איתן: כי ככה היה בעבר ועוד מעט זה לא יהיה ככה.
אמיר בכר: זה יהיה תמיד ככה.
מיכאל איתן: אתם דנים עכשיו בבקשה לבנק באינטרנט.
אמיר בכר: זה משהו אחר.
אמיר בכר: כשיהיה בנק אינטרנטי נשב פה ונדבר.
מיכאל איתן: יהיה, בטוח שיהיה.
אמיר בכר: ההערה השניה שלי נוגעת לפעולות משפטיות.
אמיר בכר: גם בנקאות עושים באינטרנט, אבל כמו שאמרנו לפני כן, צריך להסכים לזה.
אמיר בכר: מאחר וההסכמה עכשיו היא לא מתוך הסעיף, אם היתה בסעיף 4.א הסכמה אז אין בעיה, אין לי שום הערה בענין הזה, אבל פה אין הסכמה, פה אתה באופן חד צדדי עושה את זה.
מיכאל איתן: תסביר לי עוד פעם את מה שאמרת עכשיו.
אמיר בכר: דיברנו לפני כן על סעיף 4.א והיה פה דיון שלם של יותר משעה לגבי אם להכניס פה הסכמה או לא להכניס הסכמה לסעיף 4.א.
אמיר בכר: כרגע אני לא רואה שנכנס.
תמר קלהורה: לכן אמרתי שלדעתי זאת שאלה כללית שמתייחסת לסעיפים 3, 4 ו-5.
מיכאל איתן: היא הציעה שבתוספת זה יקבע.
תמר קלהורה: לא בתוספת.
תמר קלהורה: אני אומרת שהשאלה של הסכמת הצדדים לאופן ההתקשרות האלקטרונית היא שאלה שרצה לאורך סעיפים 3, 4 ו-5.
תמר קלהורה: ולכן אני מציעה להרחיב את הבדיקה שלי, אנחנו הרי ניהלנו את הדיון הזה בהקשר של סעיף 3,
מיכאל איתן: אנחנו דיברנו על הסכמה, ברמה העקרונית דיברנו שתהיה הסכמה.
אמיר בכר: אם תהיה הסכמה אז אין לי הערה בענין.
אמיר בכר: רק אני רוצה להגיד בכל זאת את ההערה השניה שלי, אם לא תהיה הסכמה שהיא יותר חמורה מהמקרה הראשון.
אמיר בכר: המקרה השני זה כל מיני פעולות משפטיות שלא קשורות לחוזה שאני בתור לקוח יכול לבצע באמצעות מייל לבנק.
אמיר בכר: אני יכול לבטל הרשאה לחיוב חשבון שנתתי לבנק, אני יכול לבטל צ'ק, אני יכול להודיע לבנק שאני רוצה לפרוע הלוואה, אני יכול להודיע לו שאני רוצה להפקיד כספים ואין הסכמה לפני כן ביני לבין הבנק שאני אעשה את זה, זאת הסיטואציה, אם יש הסכמה אין בעיה, אנחנו בעד הדבר הזה.
אמיר בכר: המצב הוא שאין, פתאום בא לי, אני נכנס למחשב שלי ושולח מייל.
מיכאל איתן: אבל אמרנו שצריכה להיות איזה שהיא הסכמה.
אמיר בכר: זה לא כתוב אדוני, אם זה נאמר אז אין לי הערות.
אמיר בכר: יש לנו סמכות להוציא הוראות ואנחנו יכולים לקבוע מה שנראה לנו נכון לגבי בנקים, אנחנו מחייבים בנקים לא לקוחות.
אמיר בכר: לא נראה לי הגיוני שאתה עכשיו תתחיל לבטל צ'קים כי בא לך לשלוח מייל לבנק ואם הבנק קרא את זה, הבנק לא קרא את זה, מה מחייב אותו בכלל, איזה מין דבר זה, זה לא עולה על הדעת ואין הסכמה, שוב אני אומר, שאין הסכמה מוקדמת שזה יהיה ככה.
מיכאל איתן: אני גם חשבתי שעלול להיות מצב כזה.
נירה לאמעי: לכן צריך תקנות שיסדירו מתי אפשר לעשות את זה, אם יש תשתית לענין.
תמר קלהורה: הרעיון שדובר עליו של הדדיות, שאם יוזמים אז לא ניתן לסרב לקבל, זה רעיון שלדעתי הוא חוצה את סעיפים 3, 4 ו-5.
תמר קלהורה: לגבי התנאים הספציפיים איך בדיוק יעשו את זה, אם ישימו את זה בתיבה או פעולות ספציפיות שיהיה להן תוקף, את זה אפשר או לקבוע בתנאים או להשאיר את זה להוראות פנימיות.
תמר קלהורה: אני מציעה שאנחנו נבדוק את דרישת ההדדיות הזאת לא רק לגבי סעיף 3 אלא גם לגבי סעיף 4 וגם לגבי סעיף 5 שמדבר על גילוי לפני הכריתה.
מיכאל איתן: נעצור פה.
בנימין אלון: אני פותח את ישיבת הוועדה המיוחדת של ועדת מדע וטכנולוגיה לעניין טכנולוגיות להגנה על קשישים במסגרת ציון יום המודעות הבינלאומי למניעת התעללות בזקנים.
בנימין אלון: זקן אצלנו במקורות, מסכת שבת, ראשי התיבות שלו הוא זה שקנה חכמה.
בנימין אלון: אדם שעבד על כל קמט שנרכש ביושר .
בנימין אלון: אני יכול רק לומר ברוך השם שאני זוכה שיש לי זוג הורים ושני הוריי שיחיו ויאריכו ימים עבדו קשה כל חייהם בדברים שעסקו בהם ואם היה אחד הדברים שאני יכול לזכור כמזעזע ביותר שאני עברתי זה אותה חוויה נוראה, עת הייתי בניו-יורק וקיבלתי טלפון מעיתונאי שמודיע לי שפרצו לבית הוריי ואכן במשך כמה שעות היו כמה שודדים שהסתובבו בבית והחזיקו אותם.
בנימין אלון: אמי שמרה על קור רוח אבל הם עמדו מעליהם עם חבלים, איימו וביקשו מהם רק לומר היכן הכספת.
בנימין אלון: היא הצליחה לנווט אותם בקור רוח כך שהם לא פגעו בהם פיזית.
בנימין אלון: היא אמרה להם הכל, אמרה את האמת, שאין כספת והם חיפשו וחיפשו וכנראה מצאו מספיק דברים שסיפקו אותם והלכו עם השלל, אבל אני לא צריך לספר לכם על החוויה שלא נגמרת הרבה חודשים אחר כך בטראומה הזאת.
בנימין אלון: זוג מבוגר שצריך לחוות את החוויה הזאת, ומי אמר שהיום זה לא יהיה, ומי אמר שהערב זה לא יהיה.
בנימין אלון: זאת הרי המכה הגדולה.
בנימין אלון: המכה היא לא רק המכה הפיזית של אותה טראומה באותו רגע אלא החוויה המתמשכת.
רפי איתן: תודה רבה.
רפי איתן: אני שמח להיות במשכן המדע, בחדר החדש שלכם בו אני נמצא פעם ראשונה.
רפי איתן: משרד הגמלאים למעשה משרד סקטוריאלי שדואג לזקנים.
רפי איתן: ישבנו וחשבנו במשרד מספר רב של פעמים מה קרה, מדוע התופעה הזאת של אלימות כלפי זקנים מתחילה והתפשטה דווקא בשנים האחרונות.
רפי איתן: יש לכך הרבה סיבות ומאחר שאנחנו נמצאים במשכן המדע, אני אומר אולי שאחת הסיבות העיקריות לאלימות שהיא לא רק נגד זקנים אלא אלימות בחברה, ולא רק בחברה הישראלית אלא גם בחברות אחרות, בחברה המערבית וגם בחברה לא מערבית, היא קודם כל תוצאה של הגלובליות.
רפי איתן: כפי שלפני שני מיליארד שנים או אולי ארבעה מיליארד שקלים היה המפץ הגדול, לדעתי האנושות כרגע עוברת מפץ שהוא פתיחת הגבולות, התקשורת, היכולת של כל אדם לדעת בכל רגע מה קורה בכל מקום אחר, היכולת לנוע ממקום למקום, ההתנגשות של התרבויות, כלומר, תרבות אחת מתנגשת בשנייה כמעט ללא מעצור.
רפי איתן: כל זה יצר איזשהו מערך פסיכולוגי, מערך חברתי של מפץ גדול ואחת התוצאות היא אלימות – אלימות במשפחה, אלימות בין עמים, אלימות בין שבטים.
רפי איתן: שימו לב מה שקורה באפריקה, שימו לב אפילו למה שקורה באירופה, איזו אלימות יש בהתנגשות בין תרבויות.
רפי איתן: אין ספק שבחלק זה הגיע גם אלינו ובמיוחד לנו, לזקנים.
רפי איתן: אתה אמרת זקן קונה חכמה ואני אכן כבר זקן אבל אין לי כל כך הרבה קמטים, כך שאולי לא קניתי מספיק חכמה.
בנימין אלון: הייתי מבקש ממר ביצור להתייחס אבל במיוחד להנחות אותנו לגורם במשרד שלך שנמצא כאן ושיכול לתת לנו קצת יותר מיקוד בנושא הטכנולוגי.
יצחק גלנטי: לפני שאנחנו נכנסים לפירוט, הייתי רוצה להרחיב קצת בנושאים שהביאו אותנו, אזרחי מדינת ישראל, למצב אליו נקלענו ב-20 השנים האחרונות כאשר המצב הולך ומידרדר יותר ויותר.
יצחק גלנטי: נושא שני שהייתי אומר שמגביר אולי את הכדאיות לפשיעה, מגדיל את הכדאיות לפגוע בזקן או במבוגר או ברוב המקרים ובעיקר אלה נשים, זאת העובדה שהאוכלוסייה המבוגרת, חלקה הגדול מהווה אנשים בודדים שהנגישות אליהם היא קלה מאוד.
יצחק גלנטי: האדם הזה בודד בביתו, הוא בודד ברחוב, הוא בודד כאשר הוא הולך לקבל את הביטוח הלאומי בבנק ואין מי שיסתכל ויראה מה קורה בסביבתו.
יצחק גלנטי: אז כמובן הוא הופך להיות טרף קל, הוא יוצא מהבנק ונשדד לעין כל ואין מי שיקים קול זעקה וצעקה על המצב.
יצחק גלנטי: היינו עדים למספר תחכומים ברמה מאוד מאוד גבוהה כאשר צעירים מציגים את עצמם כאנשים שבאים לתקן או לבדוק שעון חשמל או כל מיני דברים מן הסוג הזה וכאשר הזקן פותח את דלת דירתו בתום לב, הוא מוצא את עצמו מותקף.
יצחק גלנטי: אותם צעירים כמובן מונעים לא רק בשל הקלות הבלתי נסבלת בה ניתן לתקוף היום את האוכלוסייה המבוגרת אלא הם גם מונעים לא במעט על ידי הרצון להשיג מה שנקרא כסף או ציוד שניתן להמיר אותו בכסף בצורה מהירה ביותר על מנת לרכוש את הסמים בהם הם משתמשים.
יצחק גלנטי: אפשר להוסיף עוד כהנה וכהנה, אבל הגורם הראשון במעלה אותו אני רואה היום הוא נושא החינוך.
יצחק גלנטי: לדעתי מערכת החינוך שלנו נמצאת במצב של התמוטטות כללית.
יצחק גלנטי: אין חינוך.
יצחק גלנטי: לא הייתי יכול לומר שיש חינוך.
יצחק גלנטי: יש אולי הוראה, יש אולי בתי חרושת לייצור תעודות בגרות, אבל חינוך – מזמן לא קיים וערכים כבר אין.
יצחק גלנטי: לכן אני משוכנע שעל סדר היום צריך קודם כל להעלות ברמה הראשונה את נושא החינוך.
יצחק גלנטי: לו היינו נותנים את דעתנו לכל המרכיבים האלה בצורה הנכונה ובזמן הנכון, אני חושב שהבעיה לא הייתה כל כך חמורה כפי שהיא היום.
בנימין אלון: אתה מתכוון למכשיר הפלאפון?
קריאה: אנחנו נראה את זה בהמשך.
יצחק גלנטי: בוודאי שניתן לחשוב על אמצעים טכנולוגיים נוספים בהם ניתן להקטין בצורה דרסטית את ממדי התופעה.
בנימין אלון: כמו שאמרתי, יש הרבה השלכות ואני מסכים בהחלט שהעניין הערכי והחינוכי הוא קודם לכל.
בנימין אלון: אנחנו בוועדת המדע והטכנולוגיה נתמקד בצדדים האלו.
בנימין אלון: אני רוצה לתקן את עצמי.
בנימין אלון: אפילו לא ראיתי ואני משבח את מי שהכין את דף המידע, מרכז המחקר והמידע של הכנסת, שהם אפילו מצטטים מהגמרא את מה שאמרנו, אין זקן אלא מי שקנה חכמה.
בנימין אלון: הציטוט הוא ממסכת קידושים, דף ל"א, עמוד ב'.
בנימין אלון: אמרתי שבת כי בשבת יש 157 דפים, זקן דפים אבל המקור הוא מסכת קידושים.
אבי ביצור: בדקות הקרובות מבחינתנו, כמה זמן שיקציב לנו היושב-ראש, אני אציג את הבעיה, את ההתמודדות עם הבעיה כפי שנוצרה בחודשים האחרונים ולאחר מכן שלושת הגופים שציינת, ואספנו את כולם ביחד, יציגו כאן רעיונות טכנולוגיים שעוד צריך לקבל החלטות לגביהם לגבי העתיד.
בנימין אלון: סלח לי שאני מאיץ בך קצת, אבל אני מבקש למקד ולהגיע לנושא כדי שאנשים בראייה כוללת שעובדים קשה ידעו את הדיוק שיש בכל מילה במילה.
אבי ביצור: לפני שנפתח את המצגת אני רוצה לומר שני דברים מאוד עקרוניים.
אבי ביצור: המספר 26 אלף, לא לכולם הוא אומר משהו אבל אני חושב שעכשיו הוא יאמר.
אבי ביצור: בשנת 2007 בלבד 26 אלף מקרי תקיפה מדווחים למשטרת ישראל ורק בתחום האלימות.
אבי ביצור: אני מדגיש את זה כי מיד במצגת תראו, וחשוב לומר את זה.
אבי ביצור: היום זה היום הבינלאומי למאבק באלימות, התעללות והתעמרות שהם שלושה מושגים שונים.
אבי ביצור: יושב-ראש הוועדה אומר שהמספר 26 אלף לבדו הוא מספר מדהים, אבל כאשר אתה מכניס לתוכו את ההתעללות וההתעמרות – ואני מיד אסביר את ההגדרה המקצועית – ומוסיף את תת-הדיווח במסגרת האוכלוסייה החרדית, הערבית, הדרוזית והעולים החדשים, רבותיי, אני מצטער לומר שהזקנים שלנו הפכו לשקי אגרוף.
אבי ביצור: אני אומר את הדברים כי המשפט השני הוא משפט שאני לוקח מהעיתון מהשבוע, ואני לא יודע אם ראיתם אותו.
אבי ביצור: "ידיעות אחרונות" לפני יומיים, בעמוד החמישי, ילד בן 16 שהכה זקן ללא תכלית וללא צורך, לא שדד אותו, לא חמס ממנו כלום אלא הכה אותו ואמר שהוא פשוט שונא זקנים.
אבי ביצור: אז אולי אחד לא מעיד על האביב, ציפור שיר הזאת של בריון הקשקשים הזה, אבל 26 אלף המקרים שראינו במה שנקרא ועדת ביצור שהוקמה במשרד בהנחיית ראש-הממשלה שהיום היא מינהלת, ואתם רואים היום את תוצאותיה, ומיד הן יוצגו לכם ובקצרה, המשמעות היא שאנחנו צריכים להיאבק כאן בתופעה סקטוריאלית מבישה.
אבי ביצור: פשוט סדום ועמורה.
אבי ביצור: באמת.
אבי ביצור: לא כי אני במשרד לענייני הגמלאים, לא כי השר שלי יושב כאן, לא כי אני יושב במפלגה של הגמלאים או כי היום דנים בזה אלא זאת עובדת יסוד.
אבי ביצור: את המספרים האלה אי אפשר לקבל בשום פנים ואופן.
אבי ביצור: הנתונים בחוברת היפה שהכין מרכז המידע של הכנסת על בסיס חומרי הוועדה ממשטרת ישראל, מהאוניברסיטה העברית שליוותה את המבצע עד עתה וממשיכה ללוות, אלה נתונים מחרידים.
אבי ביצור: המספרים שלפניכם, אתם רואים אותם.
אבי ביצור: אני מדבר על הגילאים ותוכלו לראות את המספרים.
אבי ביצור: זה מספר התלונות, מספר התיקים בעקבות אלימות גופנית מסוגים שונים.
אבי ביצור: טיפול אחד בבעיה הוא בנושא החמרת הענישה.
אבי ביצור: אני לא נוגע בנושא החינוך עליו דיבר חבר הכנסת גלנטי וצדק, אבל זה לא עסקנו.
אבי ביצור: נושא שני הוא הטיפול בזקן עצמו.
אבי ביצור: בגמר עבודת הוועדה היא הפכה בהחלטת ועדת שרים לענייני אלימות למינהלת של השר דיכטר בהשתתפות השר איתן והיא הפכה להיות מינהלת שעובדת בשבע הערים האלימות ביותר בישראל.
אבי ביצור: היו ראשי ערים שבאו ואמרו לנו למה לא הם, אמרנו להם שהם צריכים לשמוח בקריטריונים האלה כי הם מבעיתים.
אבי ביצור: חיפה, ירושלים, שפרעם, באר-שבע, נתניה, לוד, עכו.
אבי ביצור: שבע ערים.
אבי ביצור: בשבע הערים האלה הולך להתמודד המודל שאתם רואים.
אבי ביצור: פעם אחת זה לקחת את הזקן בביתו ולהכניס אביזרים לתוך הבית שכרגע לא ארחיב את הדיבור אלא נחמן מהמרכז הישראלי לעזרי בית לקשיש ולנכה יציג כאן מספר דברים שעושה העמותה שהיינו רוצים לראות אותם, אבל זה רק בגדר הצגה ובשום פנים ואופן, כדי שלא נטעה את הציבור, זה לא משהו שרץ היום.
אבי ביצור: מדובר אפילו על חריר בדלת, להסתכל בעינית, אבל מה עושה נכה בכיסא גלגלים ואיך הוא מסתכל?
אבי ביצור: זה לא בדיוק שיא ההיי-טק, אבל דרך איזו עינית פריזמה שהוא יראה לכם יכול לראות האדם שיושב בכיסא הגלגלים אם בא אליו הבריון השכונתי המאיים.
אבי ביצור: את כל העניין הזה נשקיע במה שנקרא קהילות תומכות.
אבי ביצור: הרעיון שמופיע בחוברת הוא ליצור קהילה למי שלא בבית אבות או במרכז יום או במועדונים כאלה ואחרים אלא נמצא בביתו, קהילה שמאבטחת, מנטרת ושומרת את זקניה.
אבי ביצור: אני רוצה לומר כאן בגילוי לב שאין לנו מושג, לשר ולמשרדו, אם באמת לחצן המצוקה יגרום לבריון לנוס על נפשו בבהלה, זה לא רוטוווילר או אמסטף אימתני, אבל זה מאוד מרתיע, זה מאוד מבהיל.
אבי ביצור: הקמפיין שניהלה הוועדה, מי שראה אותו בטלוויזיה עם הקמטים המפורסמים, הבנו שאנשים רוצים את זה מאוד, להסתדר עם משהו שהם יוכלו לצפצף למישהו שאולי יבוא.
אבי ביצור: מתוך הנחה שאותו מישהו שאולי יבוא קיים – ואני מדבר כאן למשטרה – אפשר למצוא איזה פתרון.
אבי ביצור: רעיון אחד יהיה לקחת את לחצן המצוקה סביב הנושא של טלפון ופלאפון, כפי שאמר חבר הכנסת גלנטי.
אבי ביצור: רעיון אחד הוא לקחת את לחצן המצוקה סביב רעיון ה-GPS.
אבי ביצור: הרעיון השלישי, אתו גם נתחיל, הוא מה שנקרא בואו נעבוד עם מה שיש לנו היום ביד ולכן אני מבקש שנחמן חברנו הטוב ושותפנו יציג את הדברים.
אבי ביצור: האביזרים שיש ברשותו של נחמן, מדובר על דברים פשוטים.
אבי ביצור: נסו לדמיין קרינולינה עם החצאיות של הדרומיות בדרום נגד הצפון עם חצרות הדשא הרחבות האלה, קחו קרינולינה כזאת, שימו עליה מכנסיים של גבר כשהן הפוכות, זקן נכנס פנימה, המכנס מתהפך על הגומי ומתלבש.
אבי ביצור: לקחנו את כל הדברים של נחמן יחד אתם, שמנו ניידות – עם סמלי המשרד – והפצנו את זה בכל הארץ כדי שיבואו זקנים ויראו במה אפשר לעזור להם.
נחמן פלוטניצקי: אני עומד להראות כאן כמה פתרונות שהם בעצם פתרונות מאוד זולים, להוציא אולי משהו אחד או שניים שהם יותר יקרים, והם זמינים.
נחמן פלוטניצקי: המידע ישנו והוא מתחדש וגם הטכנולוגיה מתחדשת כל יום, אבל הבעיה שלנו כפי שאני רואה אותה להעביר את המידע שיש לנו לכל אותם קשישים, לכל אותם 700 אלף קשישים ועוד 700 אלף נכים במדינת ישראל, להעביר להם את המידע שהדבר הזה הוא חשוב.
נחמן פלוטניצקי: אנחנו לא עוסקים בדברים מסחריים אלא יש לנו אתר ובאתר הזה נמצאים כל הדברים האלה.
נחמן פלוטניצקי: 300 מתנדבים, מהנדסים ומדענים, גם אינסטלטורים ונגרים, תפקידם לעזור בהתקנות או בהתאמות של הדברים האלה.
נחמן פלוטניצקי: כאן אנחנו רואים עינית לדלת שבעצם נותנת פתרון לבעיית הגובה.
נחמן פלוטניצקי: יש פריזמה ואפשר להתקין אותה גם בגובה של ילד או בגובה של כיסא גלגלים כאשר קשיש יכול לראות מי עומד מולו והאם לפתוח את הדלת או לא.
נחמן פלוטניצקי: זה טלפון סלולרי עם לחצן מצוקה שפותח באירופה.
נחמן פלוטניצקי: הלחצן פועל גם אצל אנשים כבדי שמיעה עם מתגים גדולים.
נחמן פלוטניצקי: את הלחצן ניתן לחבר לחמישה מספרים.
נחמן פלוטניצקי: הבעיה היא לחייב חברות סלולריות למכור מכשירים כאלה לקשישים במחירים זולים.
נחמן פלוטניצקי: החברות הסלולריות לא שמחות לעשות את הדבר הזה כי הקשישים בדרך כלל מקבלים שיחות ולא מוציאים שיחות, דבר שמוריד להם את כל הרייטינג.
נחמן פלוטניצקי: באירופה הטלפון הזה מסובסד על ידי ביטוח לאומי.
בנימין אלון: כאשר אתה אומר נמכר באינטרנט, מה הכוונה?
נחמן פלוטניצקי: יש אתר עזרים עליו דיברתי.
בנימין אלון: אתה לא צריך לדבר על הפער הדיגיטלי.
נחמן פלוטניצקי: בגלל זה ההדרכות שאנחנו נותנים.
נחמן פלוטניצקי: אנחנו נותנים היום בכל רחבי הארץ 580 הדרכות בשנה שמתבצעות בבתי יום לקשיש, בשכונות תומכות של אשל, ברחבי הארץ ובעיקר בפריפריה.
נחמן פלוטניצקי: אנחנו מתמקדים היום בעוטף עזה ובגבול הצפון משם מגיע המימון שלנו.
נחמן פלוטניצקי: זה להסביר לאנשים.
נחמן פלוטניצקי: הקשישים לא זמינים באינטרנט אבל הילדים שלהם כן זמינים.
נחמן פלוטניצקי: אנחנו מחלקים חוברות, אנחנו מחלקים חומרי הסברה.
נחמן פלוטניצקי: העיקר הוא בעצם להראות שיש את הדברים האלה ואפשר להשתמש בהם.
בנימין אלון: איך המשרד מביא למודעות של אנשים שיש טלפון כזה?
אבי ביצור: נכון להיום בתוכנית שמופעלת אנחנו משתמשים בלחצנים הקיימים היום בהם עושים שימוש ביד שרה לדוגמה או באשל או בביטוח הלאומי.
אבי ביצור: כלומר, לחצנים בתוך הבית.
אבי ביצור: בתוכנית אנחנו נותנים אותם חינם.
אבי ביצור: המטרה בשלב הבא, מתוך כל ההצעות שנראה כאן, להקים ועדת משנה שתתעסק ותבחר מה שיהיה הכי אמין, מהיר, קל לרכישה וגם זול כדי להגיע למצב בו זקנים שנעים ברחובות, יהיה להם גם מכשיר כזה.
אבי ביצור: נכון להיום, בזמן אמיתי, מדובר בלחצנים בבית שבשבע ערים ניתנים בשתי קהילות תומכות בכל עיר.
אבי ביצור: זאת אומרת, 14 קהילות תומכות בו זמנית וזה חינם אין כסף כולל אחזקה עד יום מותו, עד 120, של הזקן.
רפי איתן: הבעיה היא בעיה של תקציב.
בנימין אלון: תקציב לאספקת המוצרים או תקציב הסברה?
רפי איתן: תקציב לאספקת המוצרים.
רפי איתן: במקביל אנחנו ערוכים למערכת הסברה כוללת שכל אדם יוכל להגיע לזה בכוחות עצמו, לאו דווקא דרך האינטרנט אלא יוכל לפנות למילב"ת בצורה ישירה ולקבל את הציוד כמובן תמורת תשלום.
בנימין אלון: אין לי ספק שיש רבים מאוד שידאגו שלהורים שלהם יהיה את כל הדברים האלה מבלי לחכות לתקציב ממשלתי, אם הם יהיו מודעים לדבר הזה.
אבי ביצור: צריך להביא את זה למודעות הציבור.
בנימין אלון: המודעות לדעתי היא המפתח ואחר כך אפשר יהיה לעזור לאלה שאין להם את התקציב.
אבי ביצור: אנחנו הרי עסקנו בזה בחודשיים האחרונים.