GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלמה וקס: העובדים בתעשייה הזאת לא מקופחים, הם זוכים למשכורות מהגבוהות במשק, וכתוצאה מזה העובדים בתעשייה הם ממשלמי המיסים הגבוהים למדינת ישראל.
שלמה וקס: התעשייה היא יעד להשקעות זרות בהיקפים גבוהים, הטכנולוגיה שמפותחת על ידי התעשייה הזאת תורמת לחוסנה הבטחוני של מדינת ישראל.
שלמה וקס: צריך לזכור שבעבר התעשייה קמה מהבטחון, היום הבטחון ניזון מפיתוחים שנעשים בסקטור האזרחי.
שלמה וקס: עד כאן לכאורה הכל טוב ואפילו מעבר לכך ואולי אני אוסיף עוד בהמשך לזה.
שלמה וקס: אבל מעל התעשייה הזאת מרחפת עננה כבדה שמאיימת על כל הישגיה ואני חוזר ואומר, היא מאיימת על כל הישגיה.
שלמה וקס: העננה הזאת מורכבת מכמה איומים שכל אחד מהם מספיק כדי למוטט את התעשייה.
שלמה וקס: העולם למד מה זה הפוטנציאל הגלום בתעשיית ההי טק או מה ההשפעה של תעשייה שכזאת על צמיחה ועל הכלכלה בארצות.
שלמה וקס: מדינות המזרח כמו סין והודו וחלק ממדינות מזרח אירופה, עושות כל אשר לאל ידם לעשות על מנת לפתח ולקדם את התעשייה.
שלמה וקס: די אם נצביע על נתון אחד שבסין בשנת 2007 השקיעו 3.3 מיליארד דולר בתעשיית הון סיכון בעוד שבישראל 1.5 מיליארד באותו זמן.
שלמה וקס: אני לא נכנס לנתונים איך זה גדל בסין ובכמה זה גדל, אבל זה המספרים.
שלמה וקס: אבל בסין גם יש תמיכה ממשלתית והסכומים הולכים וגדלים מדי שנה בשנה וגם התמיכה הממשלתית.
שלמה וקס: נתון נוסף, בסין ובהודו אנחנו לא יכולים לשנות את זה, אבל כל שנה מסיימים 800 אלף מהנדסים ואנשי מדעים, אצלנו רק 8,000.
שלמה וקס: וה-8,000 האלה זה מספר קפוא מזה מספר שנים.
בנימין אלון: כמה בסין?
שלמה וקס: בסין והודו כ-800 אלף גרוסו מודו, מה זה משנה המספר לכאן או לכאן.
שלמה וקס: אנחנו לא יכולים לשנות את הנתון הזה, אבל אצלנו יש 8,000.
שלמה וקס: אם לא די באיומים אלה על תעשיית ההי טק, הרי שאנחנו עומדים במקום הראשון בתיסוף ערך השקל אל מול הדולר.
שלמה וקס: הדולר נפל בכל העולם, אבל אצלנו הוא ממשיך ליפול בעוצמות.
שלמה וקס: ואנחנו צריכים לזכור שחלק גדול מהיצוא הוא בדולרים ולא פחות חשוב, קרנות הון הסיכון שאני מדבר על מיליארד וחצי דולר שהן משפיעות, זה בדולרים, זה מקורות כסף מארצות הברית.
שלמה וקס: אם זה היה לפני שנתיים כשישה מיליארד שקל, היום זה כבר חמישה מיליארד שקל או פחות מזה.
בנימין אלון: יש לך נתון של אחוז ההשתתפות של הון ישראלי פרטי מול אחוז ההון מבחוץ.
שלמה גרדמן: לי יש את הנתונים.
בנימין אלון: כמה זה?
שלמה גרדמן: 95% כספים באים מחוץ לארץ מההון הפרטי.
בנימין אלון: אמריקאי ברובו?
שלמה גרדמן: ברובו, כן.
שלמה וקס: רובו ככולו.
שלמה גרדמן: יש גם השקעות מיפן מסינגפור וקוריאה.
שלמה וקס: אבל זה בטל בשישים.
שלמה וקס: בואו נסתכל מה עושה המדינה.
שלמה וקס: בשנת 2001 עמד לרשות המדען הראשי תקציב בהיקף של 1.3 מיליארד שקל ממקורות האוצר.
שלמה וקס: בתקציב 2008 למדען עומדים רק 850 מליון שקל ממקורות האוצר.
שלמה וקס: סך הכל תקציבי קרן המו"פ לפיתוח מוצר עמדו בשנת 2002 על 1.6 מיליארד שקל ואילו בשנת 2008 750 מליון שקל.
שלמה וקס: אבל באוצר כנראה שהחליטו שצריך להמשיך לפגוע בתעשייה, אין מספיק איומים על תעשיית ההי טק.
שלמה וקס: ולכן במסגרת הדיבורים על תקציב 2009, עוד אין ניר רשמי אבל אני מוצא לנכון להסב את תשומת לב הוועדה, מענקי המדען לתעשייה במרכז הארץ, ואין כאן הבחנה, לא יגיעו ליותר מ-15%.
שלמה וקס: ב-15% אף תעשייה רצינית לא תיגש ולא תיקח אותו.
בנימין אלון: 15% ממה?
שלמה וקס: משיעור התמיכה.
שלמה וקס: בעוד שלפריפריה יגיעו ל-55-75 זה במסגרת המדיניות לתת לפריפריה.
לידיה לזנס: משיעור התמיכה של המדען הראשי מסך ההשקעה הכוללת.
לידיה לזנס: נכון להיום על פי החוק זה בין 20%-50%, מענקים שניתנים היום בשיעור של 20% לא מיושמים על ידי התעשייה.
שלמה וקס: זה לא שווה כי אתה מתחייב, אתה משעבד.
שלמה וקס: ומתכוונים לצבוע תקציב לפריפריה.
שלמה וקס: לא שאנחנו נגד הפריפריה, אבל כל התעשייה, כל תעשיית ההי טק או רוב רובה של תעשיית ההי טק היא במרכז.
שלמה וקס: התעשייה בפריפריה לא בשלה לקלוט סכומים תקציבים בהיקף זה ואפילו היום שיש תקציבים צבועים לפריפריה, לא מנצלים את התקציבים האלה.
שלמה וקס: כי גם היום בפריפריה אפשר לקבל 60% ובקו העימות 75%.
שלמה וקס: אנחנו לא רואים כתוצאה מזה מעבר של תעשיות לפריפריה, אז מה יועילו עוד תקציבים, והם יהיו צבועים, והם ישארו כעודף תקציב ובאותו זמן התעשייה לא תזכה לזה.
שלמה וקס: הם יובילו לפגיעה קשה בהי טק וכנראה שאין די בתיסוף, צריך להנחית עוד מכות על תעשייה שהיא מובילה את כלכלת ישראל.
שלמה וקס: כל הדברים האלה בקשר לתקציבי מדען, למרות שאנחנו הגשנו, עשינו לפני שנה עבודה ביחד עם חברת מודלים כלכליים ואני מוצא לנכון להגיש אותה שוב לוועדה, שמדברת, ויושב לידי משה אורטס מוותיקי התעשייה, ההישגים של התעשייה בסוף שנות ה-90 והיום מתבססים על דברים שנעשו בשנות ה-80 וראשית שנות ה-90.
שלמה וקס: הרי התהליכים הם לא מהיום למחר ואז התקציבים עמדו בסדר גודל אחר לחלוטין.
שלמה וקס: העבודה של שיינין שהצגנו אותה גם לראש הממשלה וגם לשר האוצר וגם לאנשי אגף התקציבים וגם לשר התמ"ת, מצביעה על התרומה של תקציבי מדען.
שלמה וקס: בתקציבי מדען בסופו של דבר הם גם מניעים את הסקטור הפרטי להכניס כסף, הרי לא רק מתקציבי המדען הוא ניזון, מה עוד שבחוק המדען כפי שהוא קיים היום, התשואה הכי גבוהה לכסף שהממשלה מעמידה זה מתקציבי המדען, זה מגיע למאות אחוזים במהלך השנים.
שלמה וקס: זה הצד של המדען.
שלמה וקס: איום נוסף.
שלמה וקס: המדינה איננה נותנת את דעתה על הצורך להרחיב ולהגדיל את מספר בוגרי האקדמיה בהנדסה ובמדעים.
שלמה וקס: אנחנו חייבים להרחיב את מעגל הלומדים במקצועות האלה על בסיס הדור הצעיר שגדל בארץ.
שלמה וקס: כי כנראה לא תהיה לנו את התגבורת שהיתה לנו במחצית הראשונה, העלייה הרוסית שאין לי אישית ולאף אחד בתעשייה כל ספק שהיא תרמה לעוצמה של הטכנולוגיה בארץ.
שלמה וקס: היא לא תבוא שוב, היא איננה, היא לא בנמצא.
שלמה וקס: אם אנחנו חפצים להמשיך ולצמוח ואפילו לשמר, אנחנו צריכים להכניס עוד אנשים למעגל הלומדים.
שלמה וקס: ולכן המפתח הוא אנשים בעלי ידע ושכל.
שלמה וקס: אנחנו באיגוד ביחד עם ארגון בוגרי הטכניון וארגון דורשי הטכניון, פועלים היום להניע תוכנית להכשיר מהנדסים מהפריפריה.
שלמה וקס: כי שם לטעמנו לפחות, לא ניצלנו את כל הפוטנציאל הגלום באנשים האלה.
שלמה וקס: יכול להיות שבהיותם צעירים או נערים לא היתה אפשרות ולא היה להם רצון ללמוד, אנחנו מנסים להניע אותם ללכת וללמוד.
שלמה וקס: אנחנו נפתח בחודש מרץ תוכנית עם מאה תלמידים מהפריפריה, מכינה בטכניון מתוך מטרה שבסיום המכינה הזאת הרוב הגדול יכנס לטכניון וילמד הנדסה.
שלמה וקס: התוכנית שלנו מדברת על 1,500 אנשים כאלה ויש לנו נכונות, קיבלנו את הנכונות שגם אוניברסיטת ירושלים גם תל אביב גם בר אילן וגם באר שבע, להיות שותפים לתוכנית.
שלמה וקס: התוכנית הזאת עולה כסף, כי הרי צריך להבטיח להם גם מענקי קיום וגם לתת להם שכר לימוד ומגורים, את המימון לשנה הראשונה של מכינה השגנו מקרנות ועוד, אנחנו חושבים שתוכנית כזאת צריכה להיות תוכנית לאומית.
שלמה וקס: אנחנו נקיים פגישה בשבוע הבא עם שרת החינוך ונציג לה את התוכנית הזאת.
שלמה וקס: אם נשכיל להכשיר מהנדסים בפריפריה גם הם ימשכו בסופו של דבר את התעשייה לפריפריה.
שלמה וקס: זאת הדרך האמיתית לסגור פערים בין המרכז לפריפריה.
שלמה וקס: אדוני היושב ראש, העתיד שלנו נתון בידיים שלכם.
שלמה וקס: אנחנו יכולים להמשיך ולצמוח בתעשיית ההי טק ואם נשכיל כולנו בראש וראשונה ברמת המדינה, וגם אנחנו תעשייה, להוביל את המהלכים הנדרשים.
בנימין אלון: אנחנו קיימנו פה דיון על הפריפריה, המסקנות היו דומות.
בנימין אלון: בפריפריה זה לא חוכמה רק להכות בפטיש ולהגיד אני אזיז את התקציב מפה לשם אלא יותר בנושא של המהנדסים, בנושא של החינוך ובנושא של יצירת התשתית האנושית שהיא המפתח לכל.
בנימין אלון: אבל אני יכול לצרף את הבועה של הוועדה המכובדת הזאת, העניינית הזאת, לבועה של רעננה.
בנימין אלון: זה לא יעזור.
בנימין אלון: אם לא נפרוץ בקמפיינים שאפילו לא צריכים להזכיר את המילה תקציב, רק יוצרים את האווירה הזאת שזה הכי חשוב ושזה הגאווה הכי גדולה של מדינת ישראל, מה שבחוץ לארץ יודעים, בחוץ לארץ יודעים להעריך את מה שעשינו בתעשיית הידע, שכל כך הרבה דברים במחשב הביתי הם Made in Israel, גם אם קוראים להם IBM או מיקרוסופט או אינטל או גוגל, שלא לדבר על מירביליס ודברים ישראליים.
בנימין אלון: בחוץ לארץ יודעים להעריך כמה דברים בשימוש של הרפואה בטכנולוגיות הרפואיות הם מישראל.
בנימין אלון: בחוץ לארץ וודאי יודעים להעריך כמה טכנולוגיה חקלאית היא מישראל, בארץ לא מכירים את זה.
בנימין אלון: אם נגדיל את המודעות וניצור, אני גם לא יודע למה זה כל כך קשה לחברות כמו IBM ישראל, מיקרוסופט ישראל, אינטל ישראל, חברות אחרות ישראליות, לחבור יחד, לקחת את הקמפניסט הכי טוב בעולם ולהריץ קמפיינים, אני לא יכול, אם היתה לי סמכות כספית הייתי עושה את זה בכייף, אני מוכן לתת את התרומה האישית שלי אבל זה לא יעזור הרבה.
בנימין אלון: זה לדעתי הדבר שיצור את האווירה ואז ברמזים, קמפניסט טוב יודע לעשות את זה, ברמז, בעיתוי הנכון, בהובלה הנכונה, אני מכיר את הקולגות שלי, הפוליטיקאים אחד אחרי השני יבואו פה בדיוני התקציב ויגידו, מה זה סך הכל 400 מליון למדען הראשי, זה יבוא לבד, שלא לדבר על השלכות אחרות בתחום החינוך, בתחום ההסברה, בתחום הכשרת המהנדסים, כל הדברים האלה מתחילים ונגמרים בגיבורי תרבות, ביצירת אווירה שאבא ואמא אומרים בכל החברות, החברה הדתית והחברה הלא דתית, אני רוצה ישיבה תיכונית אבל שיש בה מסלול מדעי רציני, אני רוצה תיכון כזה וכזה אבל אני רוצה לראות איך הילד שלי יכול להיות חדשן, זה נכון, זה חלוצי וזה גם כלכלי.
שלמה גרדמן: בוקר טוב לכולם וראשית תודה לך על דברי הפתיחה.
שלמה גרדמן: אני חושב שהדברים שלך הם חשובים, הדברים שלך בהחלט נוגעים בנקודות שאנחנו מדברים עליהם ואני רוצה אולי לחדד את הנושא ולומר שהבעיה שלנו כתעשיית הי טק שכולם מסתכלים עלינו במדינת ישראל כתעשייה השבעה, התעשייה המאושרת, התעשייה שכולם רוצים להיות בה, עם המשכורות הגבוהות, עם התנאים הטובים ואומרים, על מה אתם מדברים כשאתם אומרים שיש לכם בעיות, הרי אתם מצליחים, הרי אתם מוכרים בכל העולם, אתם מרוויחים יפה, ואיך אתם מעזים לבוא ולדרוש דברים.
שלמה גרדמן: אז כאן בהחלט יש בעיה של קונספציה של מה נמצא היום ולאן אנחנו הולכים מחר.
שלמה גרדמן: כי נכון להיום המצב הוא בהחלט סביר, יש כמובן בעיות נקודתיות כמו שער הדולר שהזכיר שלמה וקס, אבל אני מאמין שזה דברים שישתנו וגם דברים שלא בכוח רק הממשלה של ישראל אלא זה מגמות גלובליות.
שלמה גרדמן: כשאנחנו מדברים על תעשיית ההי טק הישראלית, אתה הזכרת את זה אבל יש לנו פה ריכוז של כמה דברים שפותחו בישראל וללא ספק חלק מהאנשים לא יודעים אותם וללא ספק לא מודעים ליכולות של הפיתוחים של ישראל, אבל אסור היום לנוח על זרי הדפנה, אסור לנו להסתכל על מה שעשינו, אנחנו חייבים ללכת קדימה כדי לדאוג שתהיה תעשיית הי טק פורחת גם בעוד חמש ועשר שנים ואני מדבר על מושג ההישרדות, על הנושא של הישרדות, כי אנחנו בהחלט מדברים פה על זה שתעשיית ההי טק היא תעשייה מובילה, היא תעשייה שבזכותה הכלכלה הישראלית במצב מצויין וכאשר התעשייה הזאת תהיה במצב רע אנחנו כולנו ניפגע, לא רק אנשי תעשיית ההי טק אלא כל אוכלוסיית ישראל.
שלמה גרדמן: אפשר לדמות את זה למטוס שטס בשמים שכולל בתוכו את כל אוכלוסיית ישראל והקברניט הוא ראש הממשלה ובביזנס קלאס יושבים השרים וכולם יושבים ושותים ונהנים, אבל המטוס הזה טס בלילה ולא יודע שהוא מתקרב לאיזה הר ועלול להתרסק לתוך ההר וכולנו איתו ביחד.
בנימין אלון: מה גובה ההר?
שלמה גרדמן: גובה ההר הוא גבוה מאוד ותיכף אני אראה אותו.
שלמה גרדמן: אני תיכף אציג את גובה ההר.
שלמה גרדמן: לפני שאני אציג אני רק רוצה להגיד על מה אני אומר ועל מה אנחנו מתייחסים כשאנחנו מדברים על תעשיית הי טק.
שלמה גרדמן: כל תעשייה, אנחנו פה היום ביום התעשייה וגם תעשיית ההי טק לא שונה בזה, מורכבת משני אלמנטים מרכזיים שגורמים לצמיחה שלה.
שלמה גרדמן: אחד זה כוח אדם, כוח אדם מקצועי והדבר השני זה כסף וכסף אפשר לחלק לכסף ממשלתי וכסף פרטי.
שלמה גרדמן: בתעשיית ההי טק רוב הכספים באים מהמגזר הפרטי אבל עדיין יש משמעות במיוחד לנושא של מדען ראשי וכספים שמעודדים פיתוח ומעודדים השקעות בשלבים הראשונים, כאן בהחלט יש מקום לתמיכה ממשלתית.
שלמה גרדמן: אז בואו נראה על מה אנחנו מדברים כשאנחנו מדברים על כוח אדם וכסף, ושאלת אותי מה גובה ההר, אז בואו נראה מה גובה ההר.
שלמה גרדמן: היום בישראל בשנה אנחנו מכשירים 8,000 מהנדסים, זה בכל האוניברסיטאות בארץ.
שלמה גרדמן: בואו נראה מה קורה בהודו, 350 אלף בשנה, פי 44.
שלמה גרדמן: בסין 500 אלף בשנה וזה בכל שנה רק בשתי המדינות האלה של סין והודו וכאן בכלל לא רלוונטי מספר הבוגרים לנפש, מדובר פה במספרים אבסולוטיים.
שלמה גרדמן: כשחברת הי טק מחפשת איפה לייצר ואיפה לפתח מוצרים, מה שמעניין אותה זה איפה היא יכולה לעשות את זה טוב וזול.
שלמה גרדמן: ולא מעניין אותה אם מספר המהנדסים בישראל לנפש הוא יותר גדול ממספר המהנדסים בהודו או מספר המהנדסים בסין.
שלמה גרדמן: אני בשבוע שעבר נפגשתי עם משלחת שהגיעה לפה מסין ואמר לי אחד החברים שם, היום כל נער ונערה בסין כשהם רוצים ללמוד באוניברסיטה ברירת המחדל זה להיות מהנדס.
שלמה גרדמן: ככה דוחפים אותם, לשם דוחפים אותם, אחר כך לא משנה מה הם יהיו ולכן הם מגיעים למספרים האלה והמספרים האלה רק ילכו ויגדלו.
שלמה גרדמן: אז שנבין איפה אנחנו נמצאים.
שלמה גרדמן: בואו נדבר על השקעות מו"פ.
שלמה גרדמן: בסין בשנת 2006, זה הנתונים שיש לי, 136 מיליארד דולר הושקעו במחקר ופיתוח בסין, הם כבר עברו גם את יפן והם מקום שני בעולם בהשקעות במחקר ופיתוח.
שלמה גרדמן: תקציבי המדען הראשי לעומת זאת בישראל ממשיכים להיות מקוצצים וגם היום אחרי ששער הדולר ירד אז המספרים נראים יותר טוב בדולרים אבל עדיין הם בסך הכל 300 מליון דולר וזה חלק לא גדול ממה שתעשיית ההי טק צריכה.
בנימין אלון: פה יש מקום ליחסיות, מה שהערת לגבי הענין שלא איכפת לך היחס לאוכלוסיה, אבל כאן לכאורה ישראל עדיין מובילה ביחס לתקציב שלה.
שלמה גרדמן: זה נכון אבל אני מדבר על סדרי הגודל שאתה רואה בסוף היום כשאתה משקיע כמויות כאלה של כספים בסין, אתה יכול להגיע להישגים הרבה יותר גדולים.
שלמה וקס: אני רוצה להעיר כאן, ההצגה של דולרים במו"פ היא מוטעית, כי המו"פ כולו נעשה בשקלים, אני משלם משכורות לאנשים בשקלים.
לידיה לזנס: ה-300 כוללים מאה מליון דולר הכנסות מתמלוגים.
שלמה וקס: וזה דבר שלא קיים בעולם.
שלמה וקס: זה פטנט ישראלי.
שלמה גרדמן: אכן מאה מתוך ה-300 הם תמלוגים.
שלמה גרדמן: בואו נראה מה אנחנו עושים כי אנחנו מנסים בכנס רעננה וחשוב להגיד את זה, אנחנו בכנס רעננה מעלים את הבעיות ומנסים לבוא עם פתרונות.
שלמה גרדמן: בכנס רעננה אנחנו מציפים את הבעיות ומציגים פתרונות, לא בהכרח אנחנו לבד יכולים לעשות את זה וזאת הנקודה בדיוק.
שלמה גרדמן: אנחנו חושבים שכדי לפתור את בעיות כוח האדם היום ולהגדיל את כמות המהנדסים ואת כמות האנשים שמשתלבים בתעשיית ההי טק, נכון להיום יש מחסור בכוח אדם בתעשיית ההי טק, אנחנו רוצים יותר אנשים, אבל היום אם נדאג לזה שיתחילו להיות יותר פקולטות ויותר ילדים שיוכשרו למקצועות ריאליים יקח 5-7 שנים עד שהם ישתלבו בתעשייה ולכן אנחנו מחפשים פתרונות לטווח קצר.
שלמה גרדמן: פתרונות לטווח קצר אנחנו כרגע מצביעים על מספר מקורות, הסבה של חרדים ובני מיעוטים שיש בהם אנשים שיכולים לעבור הסבה ולהשתלב בתעשיית ההי טק.
שלמה גרדמן: נמצא פה שמעון דוד ממשרד התמ"ת ואנחנו עובדים היום עם משרד התמ"ת במטרה לגרום לחרדים וכני מיעוטים לעבור הכשרות ולהשתלב בתעשייה.
שלמה גרדמן: דבר נוסף, החזרת מדענים ומהנדסים ישראליים, יש לא מעט אנשים שעברו הכשרה גם בהנדסה, גם במחקר ונמצאים היום בחוץ לארץ, ישראלים שאנחנו מעוניינים להביא אותם לישראל כדי שישתלבו בתעשיית ההי טק.
שלמה גרדמן: דבר שלישי הוא נושא של גיוס מוחות של מדענים, של מהנדסים שנמצאים היום במרכזי אוכלוסיה בעולם, לא רק בארצות הברית, שלמה וקס הזכיר קודם את הנושא של העלייה מרוסיה, גם היום בחבר העמים נמצאים לא מעט יהודים וגם אותם אפשר להביא במאמץ מרוכז של הסוכנות.
שלמה גרדמן: אנחנו עובדים היום גם עם הסוכנות וגם עם משרד הקליטה במטרה להביא את האנשים האלה לישראל ולשלב אותם בתעשייה.
שלמה גרדמן: לגבי הנושא של טווח ארוך.
שלמה גרדמן: כאן הנושא יותר מורכב וכאן בהחלט אנחנו צריכים את הסיוע הממשלתי.
בנימין אלון: אתה יכול לפרט מה אתם עושים בתחום הזה, הקמ"ע עוד קיים?
רינה פרידור: הקמ"ע עוד קיים.
בנימין אלון: זה ראשי תיבות של קרן מדענים עולים.
בנימין אלון: כמה כסף יש שם?
רינה פרידור: מעט מאוד וזה לא מכניס כוח עבודה חדש.
בנימין אלון: מה אתם עושים בתחום הזה?
בנימין אלון: איתור כוחות יהודיים בעולם והעלאתם.
משה אורטס: זה נעשה כבר לפני שבע שנים.
שלמה גרדמן: כל מה שנעשה כבודו במקומו ואנחנו לא פוגעים באף אחד.
שלמה גרדמן: אנחנו עובדים היום עם הסוכנות היהודית על פרוייקט חדש שנקרא עולים להי טק, כאשר החלוקה היא ששליחי הסוכנות מאתרים מרכזי אוכלוסיה בחוץ לארץ שבהם יש גם קהל גדול של יהודים וגם קהל של משכילים, שיש להם השכלה והכשרה מתאימה.
שלמה גרדמן: המטרה שלנו היא לקחת אותם כבר עם הנסיון והידע והכישורים שלהם ולהעלות אותם לארץ, היעד שלנו הוא להגיע למצב שאנחנו מעלים אלף עולים כאלה בשנה.
שלמה גרדמן: זאת תוכנית אחת שאנחנו עובדים עליה, אנחנו עובדים עם תוכנית אחרת עם משרד הקליטה, ששם הכוונה להחזיר ישראלים.
בנימין אלון: מי מסייע לכם בדברים האלה, החברות עצמן?
שלמה גרדמן: אנחנו מייצגים את החברות מצד אחד, מגבשים אג'נדה, יש לנו קבוצות עבודה שמגבשות את התוכניות ואז אנחנו פונים למשרדי הממשלה ולגופים ועובדים איתם ביחד.
שלמה וקס: כמו שאורטס אמר, אנחנו עסקנו בזה בעבר, אנחנו עוסקים בזה גם היום, בין היתר יש פרוייקט שהוא מאוד מעניין שאנחנו מתלבשים עליו של בחור ישראלי שעשה אתר לביו טכנולוגיה, הוא במישור של הביו טכנולוגיה בבוסטון, אני נפגשתי איתו ואנחנו הולכים להקים אתר,
רינה פרידור: שלושה בחורים.
שלמה וקס: אנחנו הולכים להעתיק את האתר הזה להי טק, לאלקטרוניקה ותוכנה.
בנימין אלון: אני עצרתי בזה כי אין לי ספק שהאנשים שנמצאים כאן, ברעננה, אנגלוסקסים ואחרים, בכל מיני מקומות, מכירים הרבה חברים שלמדו איתם וכו', החברות עצמן יכולות להיות מקור אינפורמציה גדול, כשיש מודעות שיש מפעל כזה, החברות עצמן ומהנדסים שנמצאים כאן יכולים לתת המון אינפורמציה.
שלמה וקס: אבל הבעיה בינתיים היא שחלק מהעבודות בורחות לנו מהארץ בגלל שער הדולר.
שלמה וקס: אם לא נדחוף את זה ולא נתפור את זה,
בנימין אלון: אני בסוף הדיון חותם על הצ'ק הדולרי אבל עד אז בואו נשמע את הנתונים.
שלמה גרדמן: בהחלט יש מה לעשות ואנחנו מדברים גם על עבודה לטווח ארוך ופה נושא החינוך, לצערי אני חייב להגיד שאנחנו היום מנסים לרתום את משרד החינוך לעבוד איתנו, זה הולך די קשה, אני חושב שגם הזמנו היום לישיבה הזאת את שרת החינוך וגם נציג לא הגיע, לא רק שהשרה לא הגיעה וחבל.
הנרייטה אקרמן: נציג הגיע.
שלמה גרדמן: סליחה, לא ידעתי שאת מייצגת את המשרד.
שלמה גרדמן: אני מברך על בואך ואני מקווה שאנחנו נצליח לקדם ביחד את הנושאים כי הנרייטה גם מעורבת בכנס רעננה ואני בהחלט מברך על כך.
שלמה גרדמן: הנושא של משרד החינוך בכלל, קודם כל אנחנו חושבים שהיום יש בעיה, מכיוון שאנחנו כולנו אומרים שתעשיית ההי טק חשובה, מדוע בני הנוער לא מופנים לעודד אותם ללמוד מדע וטכנולוגיה.
שלמה גרדמן: יש היום מוזיאונים, יש הרבה מקורות מידע שבהם אפשר ללמוד מדע ואפשר ללמוד טכנולוגיה, אנחנו היום מדברים על פרוייקט חדש שנקרא מדע כייף, זה שם זמני, שבו בכל בית ספר בארץ ילדים בבית ספר יסודי יוכלו ללמוד בחוג מדע, להבין איך פועל טלפון סלולארי ואיך פועלת נורת חשמל ואיך מייצרים אנרגיה סולארית והקרה לטכנולוגיה תביא אותם בסופו של דבר גם להחליט ללמוד לימודי הנדסה וטכנולוגיה.
שלמה גרדמן: מעבר לזה אנחנו מגיעים היום לבתי הספר העל יסודיים, מתברר שהיום בשנתון יש לנו כמאה אלף ילדים מתוכם רק כ-50% מבני ה-18 מקבלים תעודת בגרות בישראל, אני לא יודע אם אתה יודע את הנתון הזה, ומתוך ה-50 אלף הללו,
בנימין אלון: לא בבגרות ריאלית.
שלמה גרדמן: רק 20% בגרות ריאלית, מתוך ה-50 אלף זכאים לתעודת בגרות רק 10,000 מקבלים בגרות ריאלית.
שלמה וקס: 14,000 לפי הנתונים שלנו.
שלמה גרדמן: בכל מקרה הנתונים הללו עדיין נמוכים בצורה משמעותית לעומת מה שקיים היום במדינות המערב ואנחנו חושבים שזה ענין של הכוונה וענין של הכשרה.
בנימין אלון: של אווירה.
שלמה גרדמן: כן.
שלמה גרדמן: אנחנו היום עובדים כתעשייה במטרה לשפר את המצב הזה ויש פרוייקט, נמצאים פה אנשי אינטל ואני קודם כל מברך על הפרוייקט שהם יזמו וזה לנוכחותם פה, פרוייקט שנקרא חושבים חיובי שבו מהנדסים של החברה מזמינים אליהם ילדים אחר הצהריים במטרה לעזור להם לשפר את הציונים שלהם בפיזיקה, כימיה, מתמטיקה ואנגלית ולעזור להם לסיים עם בגרות של חמש יחידות במקום שלוש יחידות.
שלמה גרדמן: יש תוכנית נוספת שנקראת שלוש חמש, בכל מקרה כנס רעננה מעודד היום חברות נוספות להצטרף לתוכנית.
בנימין אלון: מי זה הם, מר שובל?
שלמה גרדמן: כן, יוסי שובל ודני אלדר.
שלמה גרדמן: הכוונה שלנו היא לרתום כמה שיותר חברות הי טק לפרוייקט הזה, יש היום כבר חברות נוספות שחלקן נרתמו על ידי אינטל, חברת IBM.
שלמה גרדמן: הם מזמינים את הילדים אחר הצהריים למפעלים ויושבים איתם ומלמדים אותם.
שלמה גרדמן: יש לזה ערך מוסף שהם מביאים את הילדים למפעל, מראים להם את הסביבה, נותנים להם להבין איך התעשייה נראית, איך נראה מפעל והילד מתחיל להגיד פה אני רוצה להיות כשאני אהיה גדול, ומעבר לזה הם עוזרים להם לשפר את הציונים כדי שהם יוכלו אחר כך ללמוד הנדסה ולהגיע לבגרות ריאלית כדי שהם לא יצטרכו אחרי הצבא להתחיל לשפר ציונים בכלל בשביל להיות מסוגלים ללמוד את לימודי ההנדסה, לימודי המחשב וכו'.
שלמה גרדמן: לכן יש בהחלט היום צורך ואנחנו עובדים היום כבר עם כמה חברות, לאחרונה צרפנו את אמדוקס ונייס וקודק וחברות אחרות שברגע שהגענו אליהם והצגנו להם את זה אמרו שהם מבינים את ההיגיון שבזה, כי לא רק זה שאנחנו תורמים לקהילה, אנחנו גם תורמים לזה שמחר יהיו לנו יותר מהנדסים.
שלמה גרדמן: נעבור לנושא של בריחת מוחות מהאקדמיה.
שלמה גרדמן: אני דיברתי אתמול עם דיקן הפקולטה לניהול באוניברסיטת תל אביב והוא אמר לי שהאוניברסיטה מתמוטטת.
שלמה גרדמן: שאלתי אם יש בעיה של תקציבים, הוא אמר לי לא, יש בעיה של מרצים.
שלמה גרדמן: כל המרצים הטובים, כל האנשים המוכשרים בורחים לחוץ לארץ ואנחנו פה עלולים להיות במצב שלא יהיה לנו מספיק מורים ומספיק צוות שנוכל להכשיר פה את הדור הבא של המהנדסים וכל בוגרי האקדמיה.
שלמה גרדמן: בריחת מוחות הוא נושא שצריך לטפל בו, ומצד שני יש בעיה מעבר לאקדמיה עצמה, יש את נושא המכללות.
שלמה גרדמן: לפני כמה שנים הוחלט על הקמה של מכללות ברחבי המדינה במטרה לאפשר ליותר נוער שמעוניין ללמוד, ללמוד קרוב לבית, וגם לאפשר לאנשים מהפריפריה להגיע ללימודים אקדמאיים.
שלמה גרדמן: הבעיה היא שרמת המכללות היא לא אחידה, יש מכללות מצויינות ויש מכללות פחות טובות וכאשר חלקם מגיעים לתעשייה אז יש בעיה עם הרמה שלהם וחלק מחברות ההי טק היום לא מוכנות לקבל בוגרי מכללות כי חלקם לא בוגרים באותה רמה כמו אחד שהוא בוגר טכניון.
שלמה גרדמן: אנחנו חושבים שיש היום מקום לשפר את הנושא הזה, לקבוע סטנדרטים, כי כמו שהיום מישהו שגומר תעודת בגרות יש רמה אחידה בכל הארץ ולא משנה אם הוא גמר בבית ספר בשדרות, ירוחם, תל אביב או רעננה, הרמה היא אחידה.
שלמה גרדמן: אותו דבר אפשר להגיע גם בנושא של המכללות כדי להגיע למצב שגם אם הוא למד במכללת תל חי או אם הוא למד,
בנימין אלון: למה צריך לעשות את זה בצורה של רגולציה כזאת ולא להשאיר את זה למיון, לכללי הסלקציה הטבעיים של המפעל שיקלוט.
בנימין אלון: שתיווצר אווירה ברורה שבוגר מסויים מבוקש פה, בוגר אחר לא מבוקש.
בנימין אלון: למה לא להשאיר את זה לשוק.
שלמה גרדמן: השוק תמיד יקבע ואני לא קובע לאף אחד את מי לשכור ואת מי לא.
שלמה גרדמן: אבל כשאנחנו מדברים על מחסור בכוח אדם טוב, ואנחנו מדברים על מחסור במקורות להכשיר את האנשים הללו, בפרוייקט המכללות המועצה להשכלה גבוהה מאשרת את התוכניות שלהם והמדינה,
בנימין אלון: היא התנגדה לו, אני זוכר שכשאמנון רובינשטיין התחיל היתה התנגדות מאוד גדולה.
בנימין אלון: האקדמיה יודעת לחנוק לפעמים בצורה מאוד קיצונית, כל יוזמה, מסיבות קרטל.
בנימין אלון: מה שאתה רוצה הוא רצוי, יש רמה נמוכה, אבל למה לא להשאיר את זה לכללים האבולוציוניים של היד הנעלמת, למה להכניס רגולציה שמחייבת ויוצרת מציאות אחרת.
שלמה גרדמן: המכללות הן פרטיות ופרנסי המכללות רוצים כמה שיותר סטודנטים, כי מבחינתם יותר סטודנטים זה יותר כסף.
שלמה גרדמן: לא בהכרח חשוב להם לשמור על רמה, חשוב להם יותר כמות הילדים.
משה אורטס: שלמה אני מצטער, זאת קביעה כללית מאוד.
שלמה גרדמן: יש מכללות פנטסטיות ואני אומר את זה פה בצורה ברורה וחד משמעית, יש מכללות פנטסטיות אבל אין רמה אחידה, זאת הבעיה.
משה אורטס: גם הטכניון לא דומה לאוניברסיטה בתל אביב.
שלמה גרדמן: כן, אבל אני חושב שעדיין שומרים.
שלמה גרדמן: נמצא פה מר אלדר מאינטל והוא יספר אולי על ניסיונם בבוגרי מכללות וזה דברים שאני שומע גם מאנשים אחרים בתעשייה, על הצורה הזאת.
שלמה גרדמן: אני חושב שחבל שיש פרוייקט ומפעל כזה גדול כמו מכללות שבסוף יש בעיה עם הרמה של לפחות חלק מהבוגרים שלו.
שלמה גרדמן: אני רוצה לעבור לנושא של ההשקעות ובזה אני אסיים.
שלמה גרדמן: כיום ההשקעות בהי טק בגדול בשנה הן כשני מיליארד דולר.
שלמה גרדמן: המספרים הם שנה אחת זה 250, שנה שניה זה 300 אבל אלה פחות או יותר המספרים, כספי מדען ראשי, כספי מדינה והשאר הם כספים פרטיים של תעשיית ההון סיכון.
שלמה גרדמן: זה לא לתפוס אותי במילה אם זה 250 או 300 כי זה משתנה משנה לשנה, אבל מה שחשוב לציין שמתוך ההשקעות הפרטיות למעלה מ-90% הן השקעות זרות.
שלמה גרדמן: נוצר פה מצב שבו כל הכספים או כמעט כולם שמושקעים בתעשייה הישראלית הם כספים זרים.
שלמה גרדמן: לכאורה אין פה בעיה אבל תיכף אני אציג בשקף הבא את מה שקורה בעולם.
שלמה גרדמן: יש היום נהירה של כספים זרים לכיוון מדינות כמו סין והודו והחשש שלנו שכתוצאה מזה אנחנו פתאום נעמוד מול שוקת שבורה כי ההשקעות הזרות שהגיעו עד היום לישראל יופנו למקורות אחרים ואנחנו פתאום לא יהיה לנו מספיק כסף.
שלמה גרדמן: אז השאלה היא אם הדרך היחידה לגייס כסף לתעשיית ההי טק היא מקורות זרים, התשובה היא מתברר שלא, יש היום בתעשייה הישראלית הרבה מאוד כספים, כל שנה התעשייה הישראלית בכללותה מוציאה לחוץ לארץ 21 מיליארד דולר, זה פי עשר ממה שתעשיית ההי טק צריכה.
בנימין אלון: ההיגיון שאתה אמרת הוא עצמו סימן שאלה.
בנימין אלון: מה ימנע בכפר הגלובלי של היום מהתעשייה הישראלית להוציא את הכסף.
בנימין אלון: לא רק שכסף מבחוץ לא יבוא, גם כסף ישראלי יזרום החוצה.
בנימין אלון: יותר קל להבריח כסף מאשר להבריח מוח.
שלמה גרדמן: השוק הוא חופשי וכל אחד יחליט מה הוא רוצה לעשות, אבל אם אנחנו מדברים על כספים כמו קרנות פנסיה וקרנות השתלמות שהם כספים של כולנו שהיום מנוהלים על ידי חברות ביטוח ובנקים.
שלמה גרדמן: הם לא משקיעים היום כמעט בהי טק הישראלי.
שלמה גרדמן: זה כספים ציבוריים, אני לא מדבר על תשובה או לבייב שמחליטים להשקיע בפרוייקט בלאס וגאס, כבודם במקום, ישקיעו איפה שהם רוצים, אבל אני מדבר על כספים ציבוריים או כספים שמנוהלים היום והיום קרנות הפנסיה של מורי,
בנימין אלון: קרנות הפנסיה היום אחרי הרפורמה מנוהלים בקריטריונים כלכליים בלבד וכך צריך להיות.
שלמה גרדמן: זה בסדר גמור ואני בעד.
שלמה גרדמן: הכספים הללו מנוהלים בצורה מקצועית ואנחנו בהחלט ערים לזה.
שלמה גרדמן: אבל גם בארצות הברית הכספים מנוהלים בצורה פרטית, במציאות קרנות הפנסיה של המורים של קליפורניה וקרנות הפנסיה של הכבאים מניו יורק משקיעים בהי טק הישראלי.
שלמה גרדמן: קרנות הפנסיה של המורים בתל אביב ושל הכבאים בירושלים לא משקיעים בהי טק הישראלי ולנו זה נראה קצת מעוות.
שלמה גרדמן: ולכן אני חושב שיש בהחלט מקום לשנות את הדבר הזה, גם כאן ביקשנו שיהיו אנשים מהאוצר כי אנחנו חושבים שגם כאן יש מקום להפנות את תשומת ליבם של המשקיעים הפיננסיים בישראל כי כאשר המשקיע הפיננסי של קרנות הפנסיה משקיע בקרן פרייבט אקוויטי בארצות הברית הערך המוסף לתעשייה הישראלית הוא אפסי, כשהוא משקיע את אותם כספים בתעשייה הישראלית הערך המוסף להעסקת כוח אדם ולפיתוח התעשייה הוא הרבה יותר גדול ואני בהחלט מדבר על מדדים כלכליים בלבד.