GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
בנימין אלון: כשאני הייתי תלמיד בבית ספר יסודי, הייתה לנו חווה חקלאית.
יצחק שפיגל: אני שמח לארח את כל האורחים במכון למדעי הצמח.
יצחק שפיגל: מי שמארח אותנו הוא פרופסור איתמר גלזר שהוא מנהל המכון.
איתמר גלזר: אני מבין שהזמן קצר ואנחנו נשתדל להציג לכם כאן את מגוון הדברים שאנחנו עושים כאשר הדגש כמובן בסופו של דבר הוא על נושא שהוא אחד הנושאים המרכזיים והוא בנק הגנים.
איתמר גלזר: לפני כן אני רוצה להציג מאוד בקצרה את מגוון הפעילות שקיימת במכון למדעי הצמח.
איתמר גלזר: המכון למדעי הצמח הוא חלק ממינהל המחקר החקלאי.
איתמר גלזר: הוא למעשה אחד הגופים המרכזיים.
איתמר גלזר: אנחנו עוסקים במגוון מאוד רחב של גידולים ואנחנו אחראים על פיתוח הגידולים השונים.
איתמר גלזר: הייעוד של המכון הוא לפתח ולהטמיע ידע בר יישום בתחום הצומח החקלאי וניהול שטחים פתוחים.
איתמר גלזר: המכון שותף להכשרת עתודת המחקר בתחום.
איתמר גלזר: כל מילה כאן היא חשובה כי אנחנו מפתחים וגם דואגים להטמעה של הידע הזה אצל החקלאים דרך המערכת הממשלתית וגם עוסקים לא רק בנושא של גידול של צמח מסוים או פרח מסוים אלא אנחנו גם מתעסקים היום בנושא המרחבי של האינטראקציה בין החקלאות לבין הסביבה והשטחים הפתוחים.
איתמר גלזר: זה לא במסגרת משרד החקלאות אלא במסגרת שע"מ, שירות ההדרכה והמקצוע שזאת יחידה אחרת.
איתמר גלזר: יש אינטראקציה כמעט מלאה.
איתמר גלזר: הידע שלנו מועבר דרכם אל החקלאים ויש אינטראקציה של משובים כשהם מעבירים אלינו את הצרכים שלהם.
איתמר גלזר: החוקרים שלנו נמצאים בשטח ויש קשר ישיר.
איתמר גלזר: אנחנו עוסקים במחקר בסיסי ובמחקר יישומי.
בנימין אלון: גם במחקר לימודי.
איתמר גלזר: כן.
איתמר גלזר: יש לי במכון שלי מעל 100 סטודנטים מכל האוניברסיטאות הקרובות אבל גם מאוניברסיטת באר-שבע.
איתמר גלזר: אני חושב ש-45 או 50 חוקרים מרצים בפקולטה לחקלאות ומרצים באוניברסיטת בר-אילן ובאוניברסיטת תל-אביב.
איתמר גלזר: התואר שלי פרופסור מהאוניברסיטה העברית כי אני מרצה שם והאינטראקציה היא מלאה.
איתמר גלזר: אני חבר חוץ של החוגים האלה ואנחנו מנחים את הסטודנטים באופן ישיר למעשה בתחום החקלאות והרבה מאוד בתחומים של ביולוגיה ונושאים סביבתיים.
איתמר גלזר: המקור היחיד שיש לאוניברסיטאות היום לשמש ככר להכשרה של סטודנטים זה המקום הזה.
איתמר גלזר: במכון למדעי הצמח אנחנו מונים כ-400 אנשים מתוכם 80 או 82 חוקרים.
איתמר גלזר: זה המכון הגדול ביותר בארץ, יותר מהרבה מאוד מחלקות במוסדות מחקר אחרים, ואנחנו עוסקים בכל המגוון של התחום שאני אציג אותו בקצרה כי אני רוצה שאנשים אחרים יתמקדו בנושאים אחרים.
איתמר גלזר: אנחנו עוסקים בכל ההיבטים המדעיים, מרמת המולקולה עד רמת השטח וזה היתרון העיקרי שיש למכון וולקני.
איתמר גלזר: אנחנו לא רק עוסקים באיזשהו תחום ספציפי אלא נותנים מארג שלם של תשובות ושל פעילויות בתחום המדעי שקשור לחקלאות ולסביבה היום.
קריאה: אגב, הסטודנטים האלה הם רק לתואר שני ושלישי.
בנימין אלון: המתנדבים הם גמלאים?
איתמר גלזר: גמלאים ויש גם כמה מתנדבים שהם לא גמלאים אלא אנשים אחרים שמתעניינים בפעילויות כאן.
איתמר גלזר: שוב, אנחנו עוסקים בטכנולוגית החקלאות ובאינטרודוקציה של זנים ושל מינים חדשים בארץ.
איתמר גלזר: כל הקונספציה שהייתה מקובלת בעבר של עבודה מול החקלאי השתנתה.
איתמר גלזר: לא שהפסקנו לתמוך בחקלאים, אבל הגישה שלנו היום היא גם לתמוך, ובעיקר לתמוך, בצרכים של הלקוח הסופי.
איתמר גלזר: אנחנו עובדים היום על נושאים שהם קשורים ב-ברידינג שזה קשור לאיכות, לפיגמנטים, לארומה, לחיי מדף ולגודל שמתאימים לצרכים של הלקוח הסופי שאלה הם הקונים בשווקים בארץ ובעולם.
איתמר גלזר: אנחנו מפתחים דברים שהם רלוונטיים.
איתמר גלזר: כמובן שהחקלאים נהנים ממוצרים מתקדמים וטובים, מוצרים שהם באיכות גבוהה יותר ובמגוון מאוד רחב שמתבסס על ידע ועל שימוש במאגרים גנטיים ומגוון מאוד רחב של מאגרים גנטיים שבהמשך יציגו את הנושא של בנק הגנים והמשמעות שלו לגבי המחקר החקלאי.
איתמר גלזר: נושא אחד חשוב שאנחנו עובדים עליו בשנים האחרונות בצורה אינטנסיבית זה נושא של מזון פונקציונאלי ואני אתן לכם כאן דוגמאות.
איתמר גלזר: זאת אבקה שהמקור שלה מתרבית רקמה של תאים של גפן.
איתמר גלזר: מי שאחראי על הפרוייקט הזה ועל ההמצאה הזאת הוא דוקטור אבי פרל ופרופסור יובל אשדת שיושב אתכם, שבין השאר, חוץ מזה שהוא מדען ראשי של משרד החקלאות, הוא גם תורם קצת למען החקלאות.
איתמר גלזר: זאת התרבית ממנה מפיקים מוצרי בריאות וזה מתאים של גפן.
בנימין אלון: של הענב?
איתמר גלזר: כן, אבל תרבית של תאים.
קריאה: התאים האלה מכילים כמות גדולה של אותם חומרי בריאות שתורמים ליין האדום והם אנטי דלקתיים.
איתמר גלזר: הכמות הזאת היא שוות ערך מבחינה בריאותית, לפי מה שאמרו לי הרוקחים, ל-700 בקבוקי יין.
איתמר גלזר: דבר נוסף שהוא חדש מאוד בארץ ובעולם, אבל בארץ זה פצצת בריאות נוספת – טוענים שזה הפרי הבריא ביותר בעולם.
איתמר גלזר: הוא נקרא גאק, הוא הובא מווייטנאם.
איתמר גלזר: אנחנו עושים כאן סלקציה ומפתחים איזשהו גידול חדש בארץ שהפרי שלו מבפנים הוא אדום, יש לו גוונים של אדום וסגול, והוא מכיל מרכיבים בריאותיים כמו אנטי-אוקסידנטים וליקופן בסדרי גודל של כמה עשרות יותר מאשר עגבנייה, פלפל וכולי.
איתמר גלזר: זה מוצר ממש חדש.
ענת לוי: מתי יהיה אפשר לקנות את זה?
איתמר גלזר: זה בתהליכים.
איתמר גלזר: אני חושב שאפשר יהיה לקנות אותו בעוד חמש-שש שנים.
איתמר גלזר: הביאו זנים שונים מווייטנאם, אבל מפתחים כאן זנים שמתאימים לתנאים של הארץ ושיש להם מאפיינים חקלאיים טובים.
איתמר גלזר: כמו שציינתי, אנחנו עוסקים בנושא של סביבה.
איתמר גלזר: אנחנו עוסקים הרבה מאוד בשטחים פתוחים בארץ והשילוב של מרעה ושל בעלי חיים.
איתמר גלזר: לנושא הזה יש מחלקה שנקראת מחלקה למשאבי טבע שעוסקת בדברים האלה.
איתמר גלזר: אתם רואים כאן את מה שהיה לאחר שנעשתה עבודה.
איתמר גלזר: זה כמובן באזור יתיר בדרום.
איתמר גלזר: אנחנו עובדים גם על המגוון של הזנים והמינים שנמצאים ביער ובשטחים הפתוחים, כאשר מתעמקים בהיבטים שונים של איכות מגוון הצומח שם.
איתמר גלזר: לדוגמה, אתם רואים כאן את התמונה הזאת.
איתמר גלזר: אחת הבעיות שיש לנו היא בעיה שהדבורים כבר לא מוצאות – בגלל שיש שטחים שנבנים – מקום ואנחנו צריכים ליצור מקום של מרעה לדבורים כדי לתת להם צוף.
איתמר גלזר: מפתחים מינים וזנים ושמים אותם בשטחים הפתוחים.
איתמר גלזר: מנסים ללמוד בצורה יותר ספציפית ולהרחיב את המגוון של הצמחים שמתאימים לדבורים בשטחים הפתוחים.
איתמר גלזר: הפעילות של הגוונים השונים והמינים השונים של זנים של חקלאות שאנחנו עובדים עליהם – בהדרים, ברימונים ויש תנופה מאוד גדולה בנטיעה של רימונים.
איתמר גלזר: בכלל אני רוצה לומר ששבעת המינים הפכו ללהיט הכי גדול בעולם והפכנו למרכז של טיפוח ושל ידע בתחום של שבעת המינים, בעיקר העצים.
איתמר גלזר: אנחנו מדברים על רימון, על זית וכאן אני יכול להציג מינים חדשים של זיתים שטיפחנו כאן.
איתמר גלזר: פיתחנו כאן גם טכנולוגיה וגם מינים חדשים של תאנים שניתן להכניס אותם לשוק לאורך כל השנה.
איתמר גלזר: זה שמן זית ממינים חדשים של זנים חדשים שפיתחנו כאן במכון וולקני והם עכשיו מיושמים, ניטעים ויש התעניינות עולמית בכל התחום הזה.
בנימין אלון: דווקא בשבעת המינים יש התמחות?
איתמר גלזר: יש התמחות גם בגלל התנאים.
איתמר גלזר: ברימונים למשל יש לנו את המרכז שהוא כמעט יחידי בעולם, למעשה היחידי בעולם, לטיפוח של רימונים חדשים ואנחנו נוכל לקבל עכשיו רימונים לאורך כל השנה.
בנימין אלון: הרימונים יגדלו בכל עונות השנה?
איתמר גלזר: לאורך כל השנה באזורים שונים וגם זנים שונים.
איתמר גלזר: גם בערבה עכשיו נוטעים רימונים.
קריאה: הרימונים יתחילו בעצם מסביבות אפריל.
איתמר גלזר: אפשר לשמור אותם במשך ארבעה-חמישה חודשים.
איתמר גלזר: אתה יכול לנסוע לנווה יער, שם נעשית העבודה, ואתה תראה רימונים פורחים.
יצחק שפיגל: יש רימונים, זיתים ומישמישים שנוטעים אותם בדרום והם מקדימים להגיע לשוק בכמה חודשים.
יצחק שפיגל: מבחינתנו זה יתרון אדיר כיוון שאנחנו מגיעים לאירופה לפני כולם.
יצחק שפיגל: יש היום התעניינות עצומה בעולם בזנים חדשים, גם שקדים, גם מישמישים, גם רימונים וכולי.
איתמר גלזר: המקורות, גם העתיקים וגם החדשים, מבוססים על אותו עניין שאנחנו התכנסנו לכבודו וזה נושא בנק הגנים כי בנק הגנים הוא הבסיס שלנו לכל הדברים האלה שאתם עכשיו יכולים להבין על מה אנחנו מדברים כי ארץ ישראל היא מקור אדיר לזנים ולמגוון של מינים.
איתמר גלזר: אני מבקש את דוקטור יחיעם זלץ לדבר על ביו-טכנולוגיה והקשר שלה לחקלאות.
איתמר גלזר: לאחר מכן נדבר על פרוייקט חדש מאוד מעניין שיש לנו.
איתמר גלזר: דוקטור אורן אוסטרזצר ידבר על נושא אחר שאתם רואים אותו כאן.
איתמר גלזר: בסוף הדברים דוקטור רבקה הדס תדבר על בנק הגנים והמשמעות שלו לגבי כל ההיבטים האלה עליהם אנחנו מדברים.
יחיעם זלץ: זה צילום שצילמתי הבוקר את הארכובית שכך היא נראית באביב וכך היא נראית עכשיו בבקרים האלה של הכפור.
יחיעם זלץ: אנחנו מנצלים כמעט את כל השטח שקיים על פני כדור הארץ שניתן לנצל אותו היום לחקלאות ולדוגמה אתם יכולים לראות כאן את אזור סלטון בקליפורניה בארצות-הברית שם יש 75 מילימטר גשם אבל מנהר הקולורדו מעבירים מים לכאן ואתם יכולים לראות את שדות החקלאות.
יחיעם זלץ: זה צילום לוויין ובקלות רבה אפשר לראות את הגבול בין ארצות הברית למקסיקו.
יחיעם זלץ: גם אצלנו אתם יכולים לראות את כל האזור המדברי הזה שכולו מנוצל לחקלאות רק בגלל שמביאים מים אליו.
יחיעם זלץ: לעומת זאת אנחנו רואים כאן אזור בברזיל שמצוין כאן בריבוע האדום – שוב, זה צילום לווין – שמראה את השריפות כאשר מבערים את הג'ונגל לחקלאות.
יחיעם זלץ: זאת אומרת, אנחנו מנצלים כמעט את כל מה שאפשר ועוד מעט לא יהיה שום דבר שיישאר בשביל להאכיל את האנושות כי האנושות הולכת וגדלה ואנחנו חייבים להאכיל אותה כי אף אחד לא מתנדב בינתיים להקטין את מספר האוכלוסייה שלו.
יחיעם זלץ: בגדול, מכיוון שאנחנו יודעים להעביר היום גנים מאורגניזם לאורגניזם והגן, כמו כל דבר אחר, בנוי משלושה חלקים, יש את האזור שמצוין באדום וזה אזור בקרה שאומר לגן באיזה רמה להתבטא, כמה לבטא, מתי להתבטא, באיזה זמן והיכן, באיזה רקמה.
יחיעם זלץ: אם נדבר על גופנו, מדובר במערכת עצבים, שרירים, מוח וכך הלאה.
יחיעם זלץ: אנחנו קודם כל צריכים שיהיו לנו אמצעי בקרה טובים כדי שנוכל לבטא את הגן היכן שאנחנו רוצים ומתי שאנחנו רוצים.
יחיעם זלץ: אם רוצים להעלות את אחוז הסוכר בפרי העגבנייה, אנחנו חייבים שהגן שננצל אותו יתבטא רק בפרי ולא יתבטא בשורש כי אחרת תהיה לנו עגבנייה עם שורש מתוק ועם פרי חסר סוכר.
יחיעם זלץ: לכן אנחנו לוקחים אזורי בקרה של גנים, מבודדים אותם מתוך הגנום ובודקים האם הם באמת ממלאים את תפקידם.
יחיעם זלץ: את זה אנחנו עושים על ידי כך שאנחנו מצמידים אותם לגן מדווח, כך הוא נקרא, שהוא נלקח מחיידק אבל אין אותו בעולם הצמחים והוא נותן צבע כחול שלא קיים בעולם הצמחים.
יחיעם זלץ: אז אנחנו יכולים לראות כאן, זה פרח עגבנייה שניתחנו אחרי שהכנסנו אליו אזור בקרה מחובר לגן הכחול, כך נקרא לו, ואנחנו רואים שהוא מתבטא אך ורק כאן בשחלה וכאן אנחנו רואים פרי עגבנייה שהוא כחול מכיוון שעבר אינטראקציה, ביטוי של הגן הזה.
יחיעם זלץ: זה אזור בקרה אחר שמתבטא רק בזרעים, זה מתבטא רק בעוברים, אלה עוברי העגבנייה שחילצנו מתוך הזרעים שלהם ומי שכחול, מבטא את הגן, ומי שלבן, אינו מבטא אותו.
יחיעם זלץ: כאן אנחנו רואים ביטוי שלו בגרגרי אבקה, ביטוי של גן בקרה מיוחד.
יחיעם זלץ: יש לזה חשיבות כי כאשר אנחנו רוצים למנוע התפשטות של גנים טרנס-גנים באוכלוסיות בר, אנחנו רוצים למנוע את הפצת גרגירי האבקה האלה ואז גן מטיפוס זה שמתבטא אך ורק בגרגרי אבקה – אתם רואים גרגר אבקה שמתבטא לעומת כאלה שלא – אנחנו יכולים בעזרת זה למנוע הפצה של גנים שהכנסנו ולמנוע הפצתם לאוכלוסיות בר.
יחיעם זלץ: מסתבר שהגנים בכל עולם החי והצומח בנויים מאותו חומר ביולוגי שנקרא DNA וה-DNA הזה כאשר מעבירים אותו מאורגניזם אל אורגניזם, מהאחד לשני, הוא לא מרגיש זר.
יחיעם זלץ: זה לא כמו שיש דחיית רקמות אלא האורגניזם לא יודע להבדיל שיש בו DNA זר והוא מבטא אותו.
בנימין אלון: הוא לא מבדיל בין אורגני חי ואורגני צומח?
יחיעם זלץ: אם יש שם חיידק, אני מכניס אותו לעגבנייה, העגבנייה לא מרגישה שזה DNA זר.
בנימין אלון: גם אם היית לוקח DNA אורגני ואנושי?
יחיעם זלץ: אפשר לקחת DNA של אדם ולהכניס אותו לחיידק, אפשר לקחת DNA של חיידק ולהכניס אותו לעגבנייה, גם לאדם למרות שאף אחד כמובן לא עושה את זה.
בנימין אלון: יהיו אותם עקרונות של אי דחייה?
יחיעם זלץ: אין דחייה.
יחיעם זלץ: האורגניזם לא יודע להבדיל בזה שה-DNA הוא זר.
יחיעם זלץ: ברגע שאתה משלב אותו עם אזור בקרה מתאים, הוא מבטא אותו והוא לא יודע שהוא זר.
יחיעם זלץ: יכול להיות שהוא מבטא טוקסין שיהרוג את עצמו, ואנחנו גם עושים דברים כאלה.
יחיעם זלץ: למשל למנוע הפצה של גנים לטבע, אנחנו גורמים לכך שגרגרי האבקה יהיו סטריליים בגלל שהם יבטאו גן שיגרום להם למות.
יחיעם זלץ: כאשר אנשים הולכים בשוק ורואים פלפל סגול, עגבנייה כתומה, והם אומרים מה המהנדסים הגנטיים האלה עשו לנו, הרסו לנו את האוכל.
יחיעם זלץ: ובכן, היום העגבניות האלה, אף אחד מהן לא מהונדסת אלא אלו עגבניות שגדלו בתנאים מאוד מאוד קרים ולכן התעוות הפרי.
יחיעם זלץ: אין היום בשוק בארץ שום מוסר טרנס-גני.
יחיעם זלץ: אי אפשר לקנות מוצר טרנס-גני טרי היום בשוק.
יחיעם זלץ: מה כן יש בשוק ומה הם הגנים הטרנס-גנים – אלה משני טיפוסים עיקריים, יוצרו על ידי חברה מאוד גדולה בארצות-הברית שנקראת מונסנטו.
יחיעם זלץ: היא כל כך גדולה שכבר קוראים לה מונסטרנטו.
יחיעם זלץ: החברה מייצרת בעיקר שני סוגים של אורגניזמים, כאלה שעמידים לקוטל עשבים שהם היצרנים הבלעדיים שלו, והם מוכרים כחבילה את קוטל העשבים וצמח שעמיד לקוטל העשבים, כך שכאשר אתה מרסס, כל העשבים מתים פרט למונסטרנטו.
יחיעם זלץ: השני, צמחים עמידים לכרסום על ידי חרקים.
יחיעם זלץ: כך צריך להיראות שדה כאשר אין בו עשבים וכך הוא נראה כאשר יש בו עשבים.
יחיעם זלץ: הם מייצרים מוצר כל כך מוצלח.
יחיעם זלץ: המוצר הזה ש-80 אחוזים מהסויה שגדלה באמריקות – קנדה, ארצות-הברית ודרום אמריקה – אלה צמחים עמידים לקוטל העשבים האלה.
יחיעם זלץ: כמעט כל הסויה שאנחנו אוכלים היום שמקורה באמריקות היא סויה טרנס-גנית.
יחיעם זלץ: זאת אומרת, האירופאים אומרים שאנחנו לא מקבלים גידולי טרנס-גנים, אבל הם מוכרים אותם כי זה מה שיש.
יחיעם זלץ: יש רק סויה טרנס-גנית היום.
יחיעם זלץ: אותו דבר נכון לגבי תירס.
יחיעם זלץ: מחצית מהתירס שנמצא בארצות-הברית ובקנדה הוא טרנס-גני.
יחיעם זלץ: זאת אומרת, זה מה שיש ומי שלא רוצה תירס טרנס-גני לא יכול להימנע מזה.
בנימין אלון: מה עיקרון ההימנעות?
יחיעם זלץ: יש קבוצה של אנשים שאומרת שאסור לנו להתערב במעשה האלוהים.
יחיעם זלץ: אלה אנשים שהם לא אנשי דת כי לאנשי הדת עד היום, שלוש הדתות הגדולות וגם במזרח הרחוב, אין להם שום מניעה לאכול או לייצר יצורים טרנס-גנים שיש בהם גנים בודדים.
יחיעם זלץ: זה סיפור שהוא מצוץ מהפסיכולוגיה.
יחיעם זלץ: הדבר השני הוא שחברות מאירופה עשו קמפיין ושילמו לארגונים ירוקים כסף בגלל שלא היו להם מוצרים טרנס גנים כי האמריקאים השיגו אותם בגדול.
יחיעם זלץ: לכן באירופה עדיין מתנגדים כל כך חזק לגידול צמחים טרנס-גנים אבל עכשיו הם התחילו וגם להם כבר יש.
בנימין אלון: יש דברים גלובליים שהם לא סתם מסחריים.
בנימין אלון: מדיניות אמריקאית של השתלטות על העולם בשוק הסויה.
יחיעם זלץ: כך היה גם בייצור המכוניות עד שקמו יצרנים נוספים.
יחיעם זלץ: הם רשמו על זה פטנט כך שעשרים שנים יש להם בלעדיות כי הם רשמו פטנט על הצמח הטרנס-גני והצמח הטרנס-גני שמכיל את הגן שלהם היום הוא גם קנולה, זה גם כותנה, זה גם סויה וזה גם תירס.
יחיעם זלץ: יש להם פטנטים על הצמחים האלה.
יחיעם זלץ: חקלאים שמנסים לגדל מזרעים שהם אספו מעצמם, מהשדה של עצמם, אסור להם כי זה לא כמו זכויות מתווכים שמותר לקחת זרעים ולגדל אותם.
יחיעם זלץ: אסור להם וכבר נערכו משפטים נגד חקלאים כאלה.
יחיעם זלץ: אם כן, אמרנו שהדבר האחד הוא עמידות לקוטלי עשבים והשני הוא עמידות לחרקים מכרסמים.
יחיעם זלץ: השלישי זה עמידות למחלות של צמחים שגם כאן
יחיעם זלץ: במכון אנחנו עובדים עליהם.
יחיעם זלץ: זה למשל צמח של מלפפון טרנס-גני ששכן למעבדה שלי יצר, שהוא הכניס בו גן שגורם לכך שהמלפפון יהיה עמיד לווירוס כאשר אין בטבע עמידות לווירוס הזה, אלא רק בצמח הטרנס-גני שהוא מייצר איזשהו חלבון של הווירוס שהוא פגום ולא מאפשר לווירוס הנורמלי להתבטא בגלל שהצמח בעצמו מבטא חלבון ויראלי פגום.
בנימין אלון: יש איזה קשר ביניכם לבין המדענים האמריקאים?
יחיעם זלץ: בוודאי.
יחיעם זלץ: קודם כל, יש קרנות משותפות ישראליות-אמריקאיות בהן יש מדע שמבוצע במקביל בשתי המעבדות.
יחיעם זלץ: שנית, הרבה פעמים יש שבתונים והשתלמויות שאנחנו עושים בארצות-הברית, ויש כאן גם אנשים שמלמדים בארצות-הברית במוסדות אקדמיים וכך הלאה.
יחיעם זלץ: יש קשר כל הזמן.
בנימין אלון: הם נעזרו בבנק שלכם?
יחיעם זלץ: את זה תאמר מנהלת הבנק, אבל אני מניח שכן.
יחיעם זלץ: אם מישהו באיזשהו מקום בעולם רוצה לטפח מינים שהמקור שלהם הוא באזור הזה, זה בנק הגנים הטוב ביותר לבקש ממנו את המקורות.
יחיעם זלץ: סויה ותירס זה לא כאן.
יחיעם זלץ: כאן בנק הגנים הוא של הצמחים האזוריים בעיקר.
יחיעם זלץ: דוגמאות לעבודות נוספות שאנחנו עושים כאן במכון.
יחיעם זלץ: יצירת עגבניות שהן מחוסרות זרעים וזה לא בגלל שליצור עגבניות חסרות זרעים זה לא מוצר כל כך חשוב, אבל מה שחשוב בו שהפרי יכול להיות ללא הפריה.
יחיעם זלץ: ההפריה תלויה בייצור גרגרי אבקה שהם מאוד רגישים לטמפרטורה ולכן אין עגבניות כאשר הטמפרטורות קיצוניות, קרות או חמות.
יחיעם זלץ: בטמפרטורות קיצוניות אין יבול לעגבניות, הן לא יוצרות פרי.
יחיעם זלץ: הפרח גדל ולא יוצר פרי.
יחיעם זלץ: כאן יצרנו עגבניות שמסוגלות ליצור פרי גם ללא האבקה, גם ללא גרגרי האבקה.
יחיעם זלץ: אתם יכולים לראות שזה שיח עגבניות טרנס-גני וזה הנורמלי.
יחיעם זלץ: אתם רואים כמה פרי יש פה לעומת כמה פרי יש פה.
יחיעם זלץ: הן גודלו בתנאי חורף או קיץ מאוד קיצוניים שלא מאפשרים לשיח הנורמלי לתת יבול.
יחיעם זלץ: דוגמה נוספת היא עמידות ליובש.
יחיעם זלץ: כאן יוצר על ידי ביטוי של גן שגורם לשינוי הרכב השומנים של הצמח שגורם לו להיות יותר עמיד ליובש.
יחיעם זלץ: כאן אנחנו רואים צמחי טבק שזה צמח מודל שמאוד נוח לעבוד עליו ולכן השתמשנו בו והוא גם מאוד רגיש ליובש.
יחיעם זלץ: אנחנו רואים כאן את קו הטבק הנורמלי לעומת קווי טבק שבהם הכנסנו וביטאנו ביתר את הגן שגורם לשינוי הרכב השומנים.
יחיעם זלץ: גרמנו לציצים האלה להתייבש כמעט עד מוות ואחר כך חזרנו להשקות אותם.
יחיעם זלץ: אתם רואים את קו הטבק שלא עבר טרנס-גן, טרנספורמציה, לעומת הזנים שלנו ואתם יכולים לראות איזה הבדל גדול יש בהתאוששות ממכת היובש הנוראית הזאת שנתנו להם.
אורן אוסטרזצר: אני אציג את הנושא שלנו בזריזות רבה.
אורן אוסטרזצר: אנחנו בעצם עובדים על פיתוח של צמחים לתעשיית הביו-דיזל, אנרגיה חלופית שמקורה בצמחים.
אורן אוסטרזצר: המעבדה שלי מתעסקת באופן כללי בנושא של ממשק האנרגיה בצמח.
אורן אוסטרזצר: אנחנו לומדים איך הצמח מייצר לעצמו את האנרגיה והיום יש לנו פרוייקט נוסף שקשור איך אנחנו מנצלים את האנרגיה שהצמח מייצר לעצמו לתועלת הפקת האנרגיה לאנושות לנוכח עליית מחירי הדלקים והידלדלות מקורות האנרגיה.
בנימין אלון: צמחים שנותנים שמן?
אורן אוסטרזצר: אני תכף אדבר עליהם.
אורן אוסטרזצר: עולם הצמחים מתחלק לשני חלקים מהבחינה הזאת של אנרגיה חלופית – צמחים עתירי שמן שמשמשים מקור לביו-דיזל או תחליף למנועי סולר, לעומת צמחים עתירי סוכר שמשמשים מקור לאתנול, דרך תסיסה, כאשר האתנול הזה משמש למנועי בנזין, אבל מנועי בנזין צריכים לעבור איזושהי מודיפיקציה שהם יוכלו לשרוף את האתנול ביעילות כמו שהם שורפים בנזין.
אורן אוסטרזצר: בעצם התפקיד שלנו הוא לפתח טכנולוגיה מזרע דרך הרווסטינג ועד לשימור של הזרעים האלה כי כל אחת מהתכונות האלה חשובה לתעשייה מבחינת הניצול של אותה אנרגיה.
אורן אוסטרזצר: אנחנו בעצם מספקים טכנולוגיה של זרעים וחוקרים נוספים עובדים על נושא של הרווסטינג, זאת אומרת, איסוף מכני, יעילות מקסימאלית כי מדובר על גידולים שהשתרעו על פני שטחים עצומים ואם רוצים לאחסן את הזרעים האלה לתקופות ארוכות, נצטרך לפתור בעיות של ריקבון בזרעים וכולי.
אורן אוסטרזצר: התפקיד שלנו הוא פיתוח ואחר כך תוצרי הפיתוח ממשיכים לתעשייה, לכל המסלולים עד הצרכן.
אורן אוסטרזצר: אנחנו מתמקדים כיום אך ורק בשלב הזה של הפיתוח של הטכנולוגיות שיגיעו אחר כך אל היצרנים והצרכנים.
אורן אוסטרזצר: מי השותפים בפרוייקטים הללו.
אורן אוסטרזצר: פרופסור דידי גפני הוא זה שלפני שלוש שנים התחיל להריץ את הנושא, הוא גם מנהל את הפרוייקט הזה.
אורן אוסטרזצר: הצוות שלי עוסק בצמח שנקרא קיקיון.
אורן אוסטרזצר: יש צמח נוסף, יטרופה, כאשר מדובר בצמחים שלא משמשים למאכל, אלה צמחים בעלי עמידות גבוהה מאוד לתנאי גידול בתנאים קשים ובאזורים יבשים ולכן אנחנו חושבים שיש להם יתרון על פני צמחים שקיימים היום כי בעצם הנושא של ביו-דיזל וביו-אתנול תופס בעולם התנגדות הולכת וגוברת לנוכח עליית המחירים המטורפת במוצרים הצמחיים השונים של מזון, של בשר, של חלב, סויה וכולי כי מדובר בתחרות בין שטחים אדירים שמנוצלים היום לייצור של ביו-דיזל וביו-אתנול.
אורן אוסטרזצר: לכן המחשבה היא להתאים צמחים שיגודלו בתנאים שלא משמשים לצמחים אחרים שמהם ניתן יהיה להפיק אנרגיה.
אורן אוסטרזצר: האוכלוסייה בעולם הולכת וגדלה, התחרות על השטחים היא אדירה.
בנימין אלון: אתה לוקח צמח שהוא לא אכיל.
אורן אוסטרזצר: אתה לוקח מין שהוא לא אכיל ואתה מפתח זנים בתוך אותו מין, פיתוח של גידול, כאשר ההתמקדות שלנו היא בצמחים שאינם משמשים למאכל, שאפשר לגדל אותם בתנאים שלא משמשים לצמחי מזון.
קריאה: שטחים מדבריים יותר.
בנימין אלון: איך נקרא המחקר שלכם בשני הצמחים האלה?
אורן אוסטרזצר: פיתוח.
אורן אוסטרזצר: פיתוח של זרעים.
אורן אוסטרזצר: בשלב הבא יהיה פיתוח של טכנולוגיית איסוף ובמקביל יהיה פיתוח של טכנולוגיות אחסון.
אורן אוסטרזצר: זאת אומרת, כל הדברים האלה ילוו אחד את השני, אבל קודם כל אתה צריך מוצר, זרעים, זנים, אתם יהיה ניתן לגדל ואחר כך יבואו הפתרונות האחרים באיסוף וכולי.
בנימין אלון: איפה זה מתקיים?
יצחק שפיגל: אנחנו בארץ לא מתכוונים לעשות את החלקות עצמן אלא מתכוונים לפתח רק את הזרעים עצמם.
יצחק שפיגל: אלה יהיו זרעים ייחודיים שנוכל למכור בחוץ לארץ לחברות שייקנו את הזרעים האלה, יגדלו אותם בחוץ לארץ והם ייצרו מהצמחים האלה את השמן.
יצחק שפיגל: בארץ אנחנו בעצם מתמקדים גם על ייצור צמחים שייתנו הרבה מאוד זרעים וגם תחולת שמן יותר גבוהה.
בנימין אלון: יש כאן חלקה כזאת?
יצחק שפיגל: יש פה חלקה שאנחנו עובדים בה.
יצחק שפיגל: החלקה היא קטנה.
יצחק שפיגל: זאת חלקת הדגמה.
בנימין אלון: אתה רוצה להגיע לכמות כזאת של גרעינים, ומה היא תיתן לך?
יצחק שפיגל: היא תיתן לי אפשרות לגדל צמחים בהיקפים מאוד מאוד גדולים, לא בארץ כי בארץ אין לנו את ההיקפים האלה.
בנימין אלון: אתה רוצה להוכיח את הכדאיות.
קריאה: רוצים לפתח זנים שהזנים האלה ישמשו ושנית, החקלאים בארץ יוכלו לגדל את אותם זנים פטנטיים ולייצר זרעים שאותם יגדלו במקומות אחרים.
קריאה: זאת אומרת, מדובר על שטחים מאוד גדולים בנגב לצורך ייצור זרעים בכמות מאוד מאוד גדולה לעולם כי מדובר על שטחים אדירים.
בנימין אלון: זה יהיה זן שפותח כאן.
קריאה: בישראל, שחקלאים ישראלים מגדלים אותו.
יצחק שפיגל: אלה זרעים מוגנים.
בנימין אלון: אז יהיו תמלוגים.
יצחק שפיגל: הסיפור של הביו-דיזל היום, מדובר היום על הסכמים בסדרי גודל של מיליון דולר לשנה שיבוא למחקר הזה ובהמשך, אם זה יצא לפועל ואנחנו מקווים שכך יהיה, יגיעו תמלוגים בסדרי גודל מאוד גדולים.
יצחק שפיגל: זה עדיף לי על התרומות.
אורן אוסטרזצר: בחרנו להתמקד בצמחי שמן ולא באתנול.
אורן אוסטרזצר: אם יהיה זמן אחר כך, אולי נוכל לדבר על זה.
אורן אוסטרזצר: יש יתרון לצמחי שמן, לצמחי ביו-דיזל, גם מבחינה סביבתית וגם מבחינת התרומה האנרגטית שלהם.
אורן אוסטרזצר: בחרנו להתמקד בשני צמחים ששניהם עתירי שמן שיש להם יתרונות נוספים שהם יתרונות אגרו-טכניים כאשר למשל קל מאוד לאסוף את הזרעים, תחולת השמן בהם היא מאוד גבוהה, הם עמידים לתנאי יובש וכולי וכולי.
אורן אוסטרזצר: הצמחים האלה נקראים קיקיון, קסטובין וג'טרופה, שזה צמח שהמקור שלו הוא בדרום אמריקה.
אורן אוסטרזצר: לצמחים האלה יש בעיות שונות.
אורן אוסטרזצר: למשל, לצמחים יש הפצה של זרעים ואנחנו מנסים להילחם בתופעה הזאת.
בנימין אלון: אתם מזהים את הקיקיון?
אורן אוסטרזצר: אותו קיקיון שאתה רואה בצדי דרכים.
אורן אוסטרזצר: יש לנו כיום 130 קווים, אני לא אקרא לזה זנים כי עדיין אין זנים רשומים, שבעצם הגיעו מכל מיני מקומות בעולם בשיתוף עם בנק הגנים, בשיתוף עם ה-USDA שגם להם יש קרן בנק של זרעים וקיבלנו מהם 60 קווים שונים.
אורן אוסטרזצר: הכוונה היא לעשות פול גנטי מאוד גדול ולברור מתוכם צמחים שהם יותאמו לאזורי גידול יבשים ויהיה להם יבול מאוד מאוד גדול ויתרונות אגרו-טכניים אחרים כמו למשל קלות באיסוף, אחידות ביבול, תפרחות שנמצאות מעל הצמח שיהיה קל לקומביין לעבור ולאסוף אותם וכולי.
אורן אוסטרזצר: המטרה היא להגיע למקסימום יבול ליחידת שטח עם כל התכונות שלא נעבור עליהן בגלל קוצר הזמן, אבל הרעיון הוא להתאים את הצמח במקסימום לאיסוף מכני, לתנאים שהעולם ילך לעבוד בהם, שזה אומר שטחים אדירים עם מעט מאוד בני אדם כאשר הכל ממוכן.
אורן אוסטרזצר: זה חלק קטן מהזרעים שיש לנו באוסף.
אורן אוסטרזצר: זאת החלקה שהקמנו בבית דגן שהיא חלקה צעירה יחסית.
אורן אוסטרזצר: כמו שאתם רואים יש לנו כבר קווים שהתנובה שלהם ליחידת שטח היא לאין שיעור יותר גדולה מאשר טיפוסים שקיימים בבר.
אורן אוסטרזצר: אלה דוגמאות לפירות.
אורן אוסטרזצר: לא תראו פירות כאלה.
אורן אוסטרזצר: אלה קווים שנמצאים בבר ואלה הקווים שלנו.
אורן אוסטרזצר: אתם לא תראו תופעות כאלה וכמויות כאלה של יבול לצמח קיקיון בבר.
אורן אוסטרזצר: הצמחים האלה איבדו את התכונה שהם מפיצים את הזרעים.
אורן אוסטרזצר: חיפשנו קווים שאיבדו את התכונה הזאת.
אורן אוסטרזצר: יש לנו כיום צמחים שאיבדו את התכונה הזאת.
אורן אוסטרזצר: האלקטים מתייבשים ואינם מפיצים את הזרעים ויש בזה יתרון לצורך איסוף מכני של הזרעים מהצמחים כי בעצם אתה מקבל הבשלה לכל אורך עמוד התפרחת מבלי שחלק מהאלקטים זרקו את הזרעים החוצה וכך איבדת יבול בזה שהזרעים שלך עפו מהצמח.
אורן אוסטרזצר: הקומביין מגיע וכל הזרעים נמצאים על הצמח.
אורן אוסטרזצר: זה צמח נוסף, יטרופה.
אורן אוסטרזצר: הוא בעצם צמח מאותה משפחה וגם הוא קרוב לקיקיון.
אורן אוסטרזצר: חלקת ניסיון עכשיו שנמצאת בשלבי הקמה.
אורן אוסטרזצר: יש מספר מינים יותר מצומצם אבל גם כן זה צמח שמאוד מעניין את העולם היום מבחינת ייצור של ביו-דיזל.
אורן אוסטרזצר: מי שמוביל את הפרוייקט הזה הוא ד"ר יפתח וקנין.
: מבחינת זיהום אוויר, מקובל שהוא גורם פחות זיהום אוויר הביו-דיזל?
אורן אוסטרזצר: יש תרומה לזיהום אוויר אבל היא שולית.
אורן אוסטרזצר: מה שכן חשוב זה נושא של ה-CO2 כי יש לך בעצם מחזור.
יצחק שפיגל: העלים של הקיקיון הם רעילים ואחת הבעיות שיש לנו היא איך אתה בעצם מוכר לעולם זרעים כאלה.
בנימין אלון: רעילים למאכל.
אורן אוסטרזצר: מדובר גם על הפחת.
יובל אשדת: השמן לא רעיל.
יובל אשדת: שמן קיקיון שותים.
אורן אוסטרזצר: הרעיון הוא לנצל את כל הביו-מסה, ואם אתה רוצה להאכיל את בעלי החיים במספוא אתה לא יכול לעשות זאת בגלל הריצין, אבל היום יש ניסיון לפתח זנים חסרי ריצין וכאן יש שיתוף פעולה עם פרופסור דידי גפני כדי לעשות צמחים טרנס-גנים שאינם מכילים את הריצין.
אורן אוסטרזצר: הגינום של הקיקיון פוענח ויודעים את כל הרצף של כל הגנים שם.
רבקה הדס: בואו ננסה לראות מה זה בנק הגנים במושגים בנקאיים כאשר אנחנו מדברים על הון, הפקדות, משיכות וכדומה.
רבקה הדס: קודם כל, מה זה הון הבסיס של בנק הגנים.
רבקה הדס: כמו לכל בנק, גם לנו יש הון בסיס והון הבסיס שלנו הוא המאגר של השונות הגנטית שישנה באופן טבעי.
רבקה הדס: השונות הגנטית הזאת אצורה בתוך גנים שנמצאים בתוך תאי הצמחים.
רבקה הדס: אנחנו אמנם שומרים בעיקר זרעים אבל תראו שאנחנו שומרים גם קצת צמחים במקרים יוצאי דופן.
רבקה הדס: בנק הגנים בעיקרו עוסק באיסוף, בשימור וזיהוי של התכונות של הצמחים שאצורה בתוך הזרעים.
רבקה הדס: אנחנו מחפשים בעיקר תכונות בעלות ערך לשימוש או לתועלת האדם.