GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רבקה הדס: מכאן שכל ההון הזה, חלק גדול מהדברים אנחנו בכלל לא יודעים, אבל כדי שנוכל להשתמש אתו בעתיד, אנחנו צריכים היום לחשוב מה לעשות.
רבקה הדס: אנחנו מאוד מקווים שבבוא הזמן, כאשר כל פעם שיתעורר צורך ספציפי, נוכל בקלות יותר לשלוף את התכונה הנחוצה לנו, והיום מה יותר ידוע ומדובר משינוי אקלים, עמידות ליובש, עמידות לחום, ואז רק אם יהיה לנו מאיפה לקחת את התכונות האלה, נוכל להמשיך ולפתח מוצרים.
רבקה הדס: השאלה הגדולה היא האם אנחנו יכולים להסתכל על ישראל כמעצמה פיננסית, וכבר בראשית החיים הסתכלו על ישראל כעומדת במרכז העולם, בין אסיה, אירופה ואפריקה.
רבקה הדס: האמת שגם מבחינה גיאוגרפית ובוטנית אנחנו יכולים למצוא בנקודת המפגש הזאת שאנחנו יושבים בה צומח שבה מאזור הים התיכון, צומח שבא מאזור המדבר, ובאמת בתוך מדינת ישראל יש לנו מגוון שלם וגדול של מינים שבאים ממקורות שונים.
רבקה הדס: רק בישראל עצמה יש כ-2,500 מיני צמחים, בתוכם אנחנו יכולים לדבר על כ-10 אחוזים או מעל 350 בעלי ערך שימושי ידוע כבר היום לתועלת האדם.
רבקה הדס: כמובן שלא הכל רק לתועלת מדינת ישראל, ואני אוכל אחר כך לתת דוגמאות על צמחים שנמצאים כגידולים חקלאיים בעולם כולו ודווקא בישראל לא נמצאים וזאת מסיבות שונות.
רבקה הדס: בתוך האזור שלנו הרבה מאוד קרובי בר של גידולים חקלאיים מאוד מקובלים, כמו החיטה, השעורה, שכולם יודעים וצמחים שכבר בעבר הרחוק גדלו אצלנו, אבל גם קרובי בר של צמחים אכילים, מה שאנחנו קוראים קרופס, גידולים חקלאיים שפותחו במקומות אחרים.
רבקה הדס: בנוסף לזה, באוצר הזה, יש לנו גם הרבה מאוד מינים, ובישראל למעלה מ-400 מינים שמוגדרים כמינים נדירים ובסכנת הכחדה שלאו דווקא ידוע היום הפוטנציאל השימושי מבחינת גידולים חקלאיים.
רבקה הדס: אם אנחנו מסתכלים בקנה מידה עולמי, לדעת האם באמת הבסיס הזה הוא רציני, בואו נסתכל וניקח את כל אירופה ונשאל את עצמנו כמה מיני צמחים.
בנימין אלון: ה-400 בסכנת הכחדה, זה כבר מתועד אצלכם?
רבקה הדס: לא, בנק הגנים היום הוא בסך הכל בראייה הזאת לגמרי חדש.
רבקה הדס: שנה ראשונה שהיה פרוייקט של מינים נדירים ובסכנת הכחדה שאין להם דווקא קשר ישיר לחקלאות הייתה רק השנה, כאשר התחלנו בכלל להסתכל על המינים האלה.
רבקה הדס: היסטורית, בנק הגנים, גם כאשר היה קיים בעבר, התעסק בעיקר עם יבוא של חומר גנטי לפיתוחים חקלאיים ולמחקר.
רבקה הדס: רק בעשר השנים האחרונות התחילו להסתכל על צמחיית הבר ורק השנה לראשונה התחלנו גם להסתכל על הצמחים שהם לאו דווקא צמחים חקלאיים.
רבקה הדס: זאת אומרת, בוודאי שעוד אין לנו את כולם, אבל כבר השנה אני יכולה לומר שבפרוייקט הצלחנו לאסוף 90 מינים נדירים שלא היו קיימים.
בנימין אלון: באוניברסיטאות אין תיעוד?
רבקה הדס: יש תיעוד, אבל אין שימור של אוספים.
רבקה הדס: אם יש, יש מעט מאוד.
רבקה הדס: יש למשל כמה מכוני מחקר בעוד מקומות אחרים בעולם שעסקו למשל בקבוצה של הדגנים, ולהם יש אוספים שונים.
רבקה הדס: בראייה לאומית של מדינת ישראל, לא הייתה ראייה כזאת.
רבקה הדס: אם ניקח את כל אירופה, נראה שמספר המינים על מאה קילומטרים זה 0,1.
רבקה הדס: אם נתמקד ונסתכל בתורכיה שנחשבת מקום עם עושר גנטי, אנחנו מגיעים ל-1.15 מינים למאה קילומטרים.
רבקה הדס: אם נסתכל על הנקודה שלנו, אנחנו מגיעים ל-8.6.
רבקה הדס: כך שגם מבחינה עולמית אנחנו חשופים למגוון גנטי מאוד גדול.
רבקה הדס: אנחנו מדברים על מה שנקרא בשפה הבוטנית פלור-פלשתין.
רבקה הדס: בפלור-פלשתין אנחנו לא מדברים בכוונה על מדינות ותכף אני אסביר גם למה.
רבקה הדס: אני חושבת שהצמחים לא מכירים גבולות ואנחנו והפלשתינאים ואחרים יש לנו פרוייקט משותף בגלל שהצמחים לא מכירים גבולות.
רבקה הדס: מתוך הראייה הזאת שמנו לנו מטרות ויעדים מאוד מאוד ברורים.
רבקה הדס: זה קודם כל שימור המגוון.
בנימין אלון: בשורה התחתונה, יש כאן יותר מינים מאשר יש בתורכיה או במצרים או בלבנון?
רבקה הדס: כן, אבל.
רבקה הדס: כיוון שצמחים לא מכירים גבולות מדיניים, זה לא יהיה נכון לנופף בזה כי במקרה זה אם תיקח בתוך תורכיה את אזור אנטליה בלבד, תראה שמספר המינים לקילומטר הוא מאוד דומה נניח למה שאני קוראת בפלור הפלשתיני.
רבקה הדס: זאת אומרת, יש הוט ספוטים בעולם שאינם תואמים גבולות מדיניים.
בנימין אלון: זה אגן הים התיכון.
רבקה הדס: אגן התיכון כולו, זה הרבה יותר, אבל בתוך אגן הים התיכון יש מה שנקרא פלשתינה הישנה או אזור אנטליה.
רבקה הדס: לא סתם אמרתי שמספר המינים לקילומטר הוא דומה לשלנו אבל אם אתה מסתכל עולמית, אנחנו ממודרים בתוך ההוט ספוטים, בתוך המקומות שמגוון המינים הוא מהגדולים ביותר בעולם.
בנימין אלון: ההוט ספוט הוא אסיה הקטנה או מה?
רבקה הדס: לא.
רבקה הדס: אני הסתכלתי כאן על פלור פלשתינה, אבל אותו הדבר יש עוד הוט ספוטים בעולם.
רבקה הדס: אזור אנטליה הוא גם הוט ספוט וגם בו יש הרבה מינים.
רבקה הדס: אנחנו זהים במספר המינים לקילומטר.
בנימין אלון: מי עושה את המחקרים האלה?
רבקה הדס: אפילו בישראל עושים בתחום.
רבקה הדס: מתוך המטרה העיקרית שלנו אנחנו מסתכלים על קרובי הבר עם פוטנציאל כלכלי ידוע, על הצמחים הנדירים.
רבקה הדס: לצורך יצירת מאגר גנטי שיהיה – מישהו אמר שכאן מתעדים לדורות הבאים – תיעוד.
רבקה הדס: אני חושבת שתיעוד ומשהו שהוא מחשבה לאומית לדורות הבאים זה המפעל הזה שנקרא בנק הגנים כי כאן בעצם אנחנו אומרים שזה לפעילות עכשווית מחקרית אבל כמאגר גנטי שגם יהיה לדור הבא והדור הבא הוא לא רק בעוד 50 שנים אלא גם בעוד 100 ו-200 שנים, שיהיה לו ממה להתחיל כי תכף נראה למה חלק גדול הולך לאיבוד.
רבקה הדס: לא סתם אמרנו פלור פלשתינה.
רבקה הדס: אנחנו רואים שבנק הגנים הוא מרכז לאומי ואזורי לשימור המאגרים הגנטיים כיוון שצמחים לא מכירים גבולות מדיניים.
רבקה הדס: אם נסתכל על ישראל ועל מגוון בתי הגידול מבחינה בוטנית, ניתן לחלק את המדינה להרבה מאוד אזורים ושפע המינים נובע מזה שיש לה שפע של בתי גידול ששונים אחד מהשני.
רבקה הדס: רק לצורך דוגמה ניקח את החומוס שכולנו מכירים.
רבקה הדס: צמח הבר ממנו יצא החומוס, ניקח את ניצת יהודה, אם נסתכל, זאת מפה שאומרת איפה אפשר למצוא את זה בטבע.
רבקה הדס: השאלה שאנחנו שואלים היא האם יש הבדל בתכונות בין אוכלוסיות שבאות ממקורות שונים ואכן עבודת מחקר שנעשתה על ידי רועי בן-דוד בפקולטה לחקלאות הראתה שיש שוני גדול בתכונות באוכלוסיות שנאספו במקומות שונים.
רבקה הדס: אם הכל כל כך טוב, מה בעצם הבעיה שלנו ומה מאיים על האוצר או על ההון הזה.
רבקה הדס: נראה לי שאי אפשר להראות יותר ברור איך אנחנו בעולם המודרני שלנו, ואני לא מבקרת את זה, אבל צריכים להיות מודעים לעובדה שאנחנו פוגעים באותו אוצר טבע.
רבקה הדס: בנוסף לכך, לאורבניזציה, גם החקלאות המודרנית היא נושא שפוגע במגוון הגנטי כי אנחנו בחקלאות על שטחים גדולים בחקלאות המודרנית מסתכלים על זנים אחידים שגדלים יחד, שלא מפזרים את הזרעים.
רבקה הדס: האחידות הזאת פוגעת במגוון הגנטי ומתוך ראייה זאת צריך ללכת חזרה לבר ולהסתכל על כל המגוון כי שם נוכל למצוא את הגנים ואת התכונות שאנחנו עשויים להצטרך למצוא אותם בעתיד.
רבקה הדס: בבנק אנחנו עושים את כל המשיכות מן הטבע ומשיכות מן הטבע זאת פעילות האיסוף כאשר אנחנו מפעילים מערך איסוף מאוד גדול בבר כדי לאסוף את הזרעים, ואני לא אכנס לעבודה המסובכת במיפוי המינים ברמת הזרע כי זה מדע בפני עצמו.
רבקה הדס: אנחנו מחזיקים צוות מומחים בוטנאים כי זה אחד הדברים היותר קשים.
רבקה הדס: גם הבוטנאים הרגילים שמכירים את הצמח לפי הפרח והעלים, חלקם הגדול לא מכיר אותם לפי הזרע והם אוספים את הצמחים וצריך להיות בעל מיומנות מאוד גבוהה לעשות את האיסוף המתאים לשטח.
רבקה הדס: יש לנו צוות שלנו וצוותים שעובדים אתנו מבחוץ.
רבקה הדס: את המשיכות האלה אנחנו מפקידים אצלנו בחדר הכספות שלנו וחדר הכספות שלנו הוא חדרי הקירור ובתוך מכלי השימור.
רבקה הדס: יש לנו גם אוספים חיים למקרים שאי אפשר לשמור זרעים.
רבקה הדס: לדוגמה, עצי פרי או אוסף של צמחים שלא עושים כמעט זרעים אבל צריך לשמור אותו בצורה מסוימת.
רבקה הדס: שום מיוחד בזה שבפרח כמעט שאין זרעים.
רבקה הדס: יש חוקרת, דוקטור רינה קמינצקי, שהצליחה דווקא בוולקני להגיע לשום עם זרעים אבל באופן כללי זה צמח שמתרבה גם בטבע לא מזרעים.
רבקה הדס: למשל רקפת מתרבה הרבה מאוד על ידי הפקעות אבל יש לה גם זרעים שאפשר לזרוע.
רבקה הדס: במקרה של שום, זה צמח שכמעט ולא עושה זרעים בכלל ואז אין אפשרות לשמור ולרבות אותו מזרעים אלא צריך לרבות אותו בצורה אחרת.
בנימין אלון: מה אתם שומרים?
רבקה הדס: במקרה זה אנחנו שומרים שומים חיים.
רבקה הדס: אוסף של צמחים.
רבקה הדס: את השום אנחנו לא מאחסנים אלא שומרים אותו חי וזה בעייתי מאוד.
רבקה הדס: כל הון צריך לדאוג גם לחידושו וחלק גדול מהזרעים – וזה תלוי במין – לא תמיד ניתנים לשימור למשך תקופות כל כך ארוכות.
רבקה הדס: כאמור, זה תלוי במין, אבל אם אין ברירה, אנחנו גם צריכים לחדש.
רבקה הדס: אנחנו מחדשים כל דוגמה בפני עצמה כדי שלא תתערבב עם הדוגמאות השכנות, אבל בתוך כלוב כזה יש כוורת דבורים שנדאג גם להאבקה.
רבקה הדס: הדבר הכי חשוב הוא המימוש של ההון הזה והמימוש של ההון הזה נעשה במעבדות המחקר.
רבקה הדס: חיפוש אותן תכונות בתוך אותם זרעים-צמחים שאנחנו שומרים.
רבקה הדס: זאת דוגמה של עבודה שנעשתה על אוכלוסיות שונות של אזור מצוי, מה שנקרא זעתר, האם הוא שונה באזורי הארץ השונים, האם התכונות של השמנים שונות מאוכלוסיות שנצפו בחרמון לעומת אוכלוסיות שנצפו בדרום.
רבקה הדס: דוגמה נוספת של שיפור איכות של חיטה בעזרת גנים, עבודה שנעשתה אצל פרופסור ציון פחימה באוניברסיטת חיפה.
רבקה הדס: יש דוגמה נוספת של שימוש במגוון גנטי בעלי כותרת של כלנית לצורך טיפוח.
רבקה הדס: בואו נסתכל על בנק הגנים.
רבקה הדס: ניסיתי לדמות את זה למערכת פיננסית ואז יש לנו שאלה.
רבקה הדס: ראשיתו של הבנק היה בעידודו וביוזמתו של משרד החקלאות ומשרד המדע שהקימו כבר לפני 30 שנים בנק גנים כאשר המגמה הייתה טיפוח מחקרים.
רבקה הדס: בשנים האחרונות, לצערי, משרד המדע מאוד צמצם את תמיכתו בבנק אבל בואו נראה מתוך הראייה לפני כ-7 שנים, הצליחו במינהל המחקר, בעזרת תרומה נדיבה מאוד של הנדיב הידוע, לבוא ולהקים את מה שאתם בעצם רואים, את אותו הבניין כשהוא מחובר למערכות תשתית שמתאימות לשימור של מאגר גנטי כזה.
רבקה הדס: עד היום במדינת ישראל לא הייתה תשתית שבעצם יכולה לתת תשובה אמיתית.
רבקה הדס: המחקרים נעשו אבל אם לא הייתה תשתית לשמור, הם לא נשמרו.
רבקה הדס: אנחנו שואלים כחלק מראייה לאומית האם האוצר הזה הוא בעצם אוצר לאומי, ואני אומרת שאליו צריך לתרום.
רבקה הדס: כאן אני חושבת שזה עניינה של ועדת המדע כדי להבין את הקונספט שאנחנו מסתכלים על הפרוייקט הלאומי הזה.
רבקה הדס: הוספה של משרדים נוספים, שזה עניינם.
רבקה הדס: אם אני מסתכלת על המשרד להגנת הסביבה ששם על דגלו את שמירת השונות הגנטית של עולם האורגניזם בישראל, הם צריכים להיות כחלק אינטגרלי מאותו גוף שצריך לחשוב על איך לשמר את הדבר הזה לדורות הבאים.
רבקה הדס: אותו הדין לגבי חברות הזרעים.
רבקה הדס: למדינת ישראל יש חברות זרעים מהמתקדמות בעולם או גופים מסחריים אחרים.
רבקה הדס: אני חושבת שהם צריכים להיות רתומים לתוך אותו מארג שיסתכלו עליו באופן גלובלי או לאומי שייתן את התשתית התקציבית והרעיונית כדי שבנק הגנים יוכל להתקיים.
רבקה הדס: מה שקורה היום, בעצם בנק הגנים נתמך לצערי אך ורק על ידי משרד החקלאות ולא לעולם חוסן.
: חברות הזרעים עושות שימוש בבנק הגנים?
רבקה הדס: חברות השימוש עושות מדי פעם שימוש בבנק הגנים, אבל בנק הגנים הוא מאגר לאומי שבא לתת מענה למחקר.
רבקה הדס: צריך להסתכל על זה בראייה גלובלית.
בנימין אלון: המינהל שלכם יכול לנווט את התמלוגים.
רבקה הדס: כן, אבל אנחנו מסתכלים לא על תמלוגים אלא על ראייה לאומית בישראל, האם האוצר הזה הוא אוצר לאומי של משרד החקלאי או הוא אוצר לאומי של מדינת ישראל.
רבקה הדס: אם הצלחתי לומר שהאוצר הזה הוא בעצם אוצר לאומי של מדינת ישראל, אני חושבת שמימונה של המדינה ומשרדים אחרים חוץ ממשרד החקלאות, צריך להיות כי אנחנו מצווים להשאיר לדורות הבאים.
רבקה הדס: זה בעצם המסר שאנחנו באים לומר.
רבקה הדס: בלי תקציב בסיסי דבר כזה אין לו חיים.
בנימין אלון: בתוך המינהל אני מבין שבנק הגנים הוא יותר מחקרי.
יצחק שפיגל: בנק הגנים הוא בהחלט השקעה ארוכת טווח.
יצחק שפיגל: לפני שלוש שנים הוקמה ועדה כדי שתכיר בבנק הגנים כמוסד או מה שזה לא יהיה, אבל כמשהו לאומי, כך שיהיה תקציב בטוח שיוכל להחזיק את בנק הגנים.
יצחק שפיגל: בבנק הגנים יש בורד שחברים בו נציגים מכל האקדמיה, גם ממכון וייצמן, גם מהאוניברסיטה העברית בירושלים, גם מאוניברסיטת תל-אביב.
יצחק שפיגל: כאשר פנינו למוסדות האלה, הם אמרו לנו שהם מצטערים, אין להם תקציב והם לא יכולים לתמוך אבל החוקרים שלהם משתמשים בבנק הגנים.
יצחק שפיגל: מה שקורה הוא שהיום משרד החקלאות נשאר היחידי שתומך באחזקה השוטפת של בנק הגנים ואנחנו חושבים שאם רוצים להמשיך ולהחזיק אותו כמפעל לאומי, חייבת להיות תמיכה של המדינה באחזקה השוטפת שלו.
יצחק שפיגל: יש כאן חדרי קירור וכל מיני דברים שדורשים חשמל ותחזוקה בהיקפים מאוד גדולים ומישהו חייב להחזיק את זה.
יצחק שפיגל: אני חושב שאם היה אפשר דרך ועדת המדע ליזום איזשהו דיון בנושא הזה ואחר כך זה ישמש כמנוף להגיע להצעת מחליטים, זה היה טוב.
יצחק שפיגל: אנחנו נמצאים במכון לטכנולוגיה ואחסון של תוצרת חקלאית טרייה כאשר למעשה המכון הזה יש לו מספר משימות והמשימה הראשונה היא לשמור על איכות תוצרת טרייה ומעובדת לאחר הקטיף ומשימה שנייה היא גם לשמור על הבטיחות של המוצר.
יצחק שפיגל: התפקיד למעשה של המכון שהוא מורכב משתי מחלקות הוא לתת מענה לחקלאים, ליצואנים, בנושאים של איכות ובטיחות של מזון.
בנימין אלון: ברמת האחסון.
יצחק שפיגל: הטכנולוגיות שאנחנו בסופו של דבר משתמשים, טכנולוגיה ראשונה היא כמובן אחסון, טמפרטורה נמוכה ככל האפשר.
יצחק שפיגל: לכל פרי וירק יש את הטמפרטורה שלו.
יצחק שפיגל: כלומר, זה לא שיש לך מקרר אחד בלבד.
יצחק שפיגל: לכל פרי וירק יש את הטמפרטורה האופטימלית שלו, זה כדי לשמור עליו.
יצחק שפיגל: מצד אחד אם הטמפרטורה תהיה יותר מדיי גבוהה, בסופו של דבר אתה תזרז את ההבשלה ומצד שני, אם הטמפרטורה תהיה יותר מדיי נמוכה, אתה בסופו של דבר תגרום לנזקים.
יצחק שפיגל: כלומר, גם פירות וירקות מצטננים והדוגמה הכי טובה זה במקרר אצלך כאשר אתה מוציא את המלפפון.
בנימין אלון: מה המטרה שאתם רוצים להגיע אליה?
יצחק שפיגל: שהאיכות לא תיפגע.
יצחק שפיגל: האיכות החיצונית וגם האיכות הפנימית, גם מבחינת מרכיבי המזון שאנחנו מדברים עליהם היום כאשר הצרכן מחפש גם מזון טרי.
בנימין אלון: אתם יכולים להקפיא ואז לשמור את זה?
אלי פאלק: לא.
אלי פאלק: הפרי היחידי שאתה יכול להקפיא אותו הוא תמר.
אלי פאלק: בגלל רמות הסוכר הוא לא קופא ובזמן ההפשרה הוא לא נפגע.
אלי פאלק: הטמפרטורה הכי נמוכה שאתה יכול לאחסן פרי טרי היא מינוס חצי מעלה, וזה תפוח עץ.
אלי פאלק: כל הפירות האחרים יחטפו נזקי צינה והיום, בעקבות הקרה שהייתה לנו בשבוע האחרון, יש קטסטרופות נוראיות וכל המחלקה כאן על הרגליים כדי לבחון או לנסות לתת לחקלאים איזשהו גלגל הצלה בחודשים הקרובים, ואני לא מגזים.
אלי פאלק: אנחנו מסתובבים בשדות, מביאים אלינו פרי כדי לראות האם אנחנו נוכל מראש לדעת האם הפרי הזה נפגע מנזק של קפיאה אם לא צינה, כיוון שהטמפרטורות, לפחות בערבה, ירדו למינוס ארבע מעלות ושם הכל נשרף.
אלי פאלק: מה שגדל בחוץ או בבית רשת, הכל נשרף.
אלי פאלק: הנזקים הם עצומים ואנחנו משתדלים לעזור להם.
אלי פאלק: לכן אתה לא יכול לרדת נגיד מתחת לאפס מעלות.
אלי פאלק: אם ניקח את הטמפרטורות המתאימות, באופן עקרוני, ככל שהטמפרטורה היא יותר נמוכה, אתה מעכב את ההבשלה, אתה מעכב את איבוד המים שזאת אחת הבעיות העיקריות שלנו, כאשר אתה חותך פרי אתה מנתק אותו מצמח האם ואז אין תנועה של מים והוא מתחיל להצטמק ומצד שני אתה גם מעכב את ההתפתחות של מחוללי המחלות מכיוון שכמעט ואסור להשתמש בחומרי הדברה.
אלי פאלק: המלחמה שלנו היא כל הזמן עם אותם יצורים יפהפיים תחת המיקרוסקופ אבל הצרכן לא רוצה לראות את הדבר הזה.
אלי פאלק: לכן אתה משתמש בקירור כדבר אחד ואחר כך אתה מוסיף טכנולוגיות כמו למשל אריזות ואני אראה לך.
אלי פאלק: מיד ניכנס לפרחים ונראה איך הם שומרים על חיי אגרטל.
אלי פאלק: אני מציע שנתחיל בפרחים.
אלי פאלק: זה גידול חדש שנקרא דיגיטלי.
אלי פאלק: זה חדר תצפית.
אלי פאלק: אנחנו שותפים כאן עם דוקטור סוניה שאירחה אתכם עם ההנהלה.
אלי פאלק: העבודה כאן עוסקת איך לשנע ולטפח בפרחים.
אלי פאלק: ענף הפרחים הוא ענף עיקרי בייצוא חקלאי.
אלי פאלק: 26 אחוזים מהיצוא החקלאי הוא בפרחים.
אלי פאלק: הבעיה המרכזית היום שהחקלאים מתמודדים אתה היא עלות התובלה לחוץ לארץ.
אלי פאלק: הפרח ההוא שם, הוא לאחר סימולציה של תובלה ימית ואתם רואים איך הוא נראה טוב.
אלי פאלק: יש קשיים, הדברים לא פשוטים.
בנימין אלון: מה האתגר מבחינת זמן?
קריאה: שמונה ימים באונייה בקירור של שתי מעלות.
קריאה: יש פרוייקט גדול שסוניה מעורבת בו וזאת תובלה לארצות-הברית שכאן מדובר בחודש תובלה.
סוניה פילוסוף-הדס: רק ענפי קישוט.
בנימין אלון: בלי תפרחת.
סוניה פילוסוף-הדס: ענפי קישוט זה כל מה שעלה ולא פרח.
קריאה: הדיגיטליס הזה הוא ההחדרה של מוצרים חדשים.
קריאה: הבעיה שאנחנו מתמודדים עם השווקים וכל הזמן זה ענף, כמו אופנה, שמתחדש כל הזמן וכל הזמן צריך להחליף זנים וגידולים.
קריאה: הכלניות שאתם רואים שם, מדובר בתנאי דישון והשקיה שונים שאנחנו בוחנים בשיתוף עם אנשי קרקע.
בנימין אלון: מה העקרונות שגיליתם?
אלי פאלק: יש הורמונים, בעיקר הורמון אתילן שמשפיע על הנשירה.
אלי פאלק: אם תראו שם, יש נשירה של פרחים שצריכים למנוע את הפעולה של ההורמונים האלה.
אלי פאלק: המגדל צריך לעשות את זה.
בנימין אלון: יש איזה תנאים לאחסון?
בנימין אלון: עם מים או בלי מים?
אלי פאלק: הטיפול הוא בתוך מים.
אלי פאלק: כמובן שזה גידול שמתפתח.
אלי פאלק: זה לא כמו תפוח עץ שקטפת ואתה מבשיל אותו.
אלי פאלק: יש בעיה של קליטת מים ובקטריות, כך שאתה צריך לתת טיפול נגד בקטריות.
אלי פאלק: יש כל מיני גורמים שיכולים להשפיע.
אלי פאלק: יש הזדקנות עלים, הזדקנות פרחים, נשירה, כיפוף, דברים רבים שאנחנו מתמודדים אתם במחקר הבסיסי כדי ללמוד את האמצעים.
אלי פאלק: יש לנו את המעבדות הרגילות שם אנחנו לומדים איך להתמודד עם הבעיות ומיישמים את הדברים אצל המגדל.
שרה שפיגל: היום יש מיתוג.
שרה שפיגל: באירופה יש היום מיתוג על כל מוצר – האנגלים הכניסו את זה – כמה קילומטר הוא נסע.
שרה שפיגל: הם נגד תובלה אווירית.
שרה שפיגל: הם מוכנים לשלם יותר עבור מוצר שהגיע בתובלה ימית.
בנימין אלון: אגרסקו שותפה?
בנימין אלון: היא עוזרת?
אלי פאלק: כן.
סוניה פילוסוף-הדס: זה נעשה בשיתוף פעולה.
אלי פאלק: יש לנו ועדה משותפת עם אגרסקו לתובלה ימית.
אלי פאלק: היה ניסוי גדול.
אלי פאלק: לפני חודש נסעתי להולנד לבדוק 12 גידולים, איך הם הגיעו ומה הטמפרטורות.
אלי פאלק: את התובלה לארצות-הברית אנחנו ועושים בצורה מבוקרת עם תנאי אחסון מיוחדים כאשר החמצן יותר נמוך ומעלים את ה-CO2.
בנימין אלון: יש צמחים שמחייבים טיפול תוך כדי נסיעה?
שרה שפיגל: זאת אווירה מתמשכת.
שרה שפיגל: זאת מכולה בה החברה מספקת את האווירה המיוחדת שנדרשת.
בנימין אלון: לחברת ספנות כזאת יש אינטרס לסייע לכם.
שרה שפיגל: זה שירות שנרכש על ידי אגרסקו.
שרה שפיגל: זה שירות שחברה זרה נותנת עבור אגרסקו.
בנימין אלון: זה חדר מאוד אסתטי.
שרה שפיגל: זה החדר הכי יפה במכון.
יצחק שפיגל: זה אמנם שירות לאגרסקו, אבל הוא שירות שניתן לחקלאים כיוון שהוא עוזר לחקלאים, ליצוא שלהם.
שרה שפיגל: זאת עבודה שנעשית בשיתוף עם אגרסקו אבל המידע פתוח לכל היצואנים והחקלאים.
שרה שפיגל: אין כאן בלעדיות.
שרה שפיגל: אגרסקו היא היצואן הכי גדול.
יצחק שפיגל: ציינתי קודם את העניין המסחרי, שאתה יכול לעשות כאן פטנט ולמכור את זה למישהו מוגדר ולקבל תמלוגים.
יצחק שפיגל: כאן הם לא יכולים לעשות את זה כי המידע מופץ לכולם.
שרה שפיגל: אנחנו גם שואבים מהספרות המקצועית.
אלי פאלק: הוועדה היא בעיקר ועדה של מגדלים.
אלי פאלק: היום אין מועצת פרחים ודרך אגרסקו, מי שעובד אתם, החקלאים, לוקחים את 4 האחוזים שהולך למחקרים האלה ולדברים האלה.
אלי פאלק: המסלול היום הוא דרך אגרסקו אבל זה דומיין של החקלאים.
יצחק שפיגל: אנחנו מנועים מלהשתמש בחומרי הדברה כימיים.
יצחק שפיגל: בין היתר, בשיתוף פעולה עם מכונים אחרים, אנחנו מנסים לפתח את אותן טכנולוגיות שישמרו את התוצרת הטרייה.
יצחק שפיגל: יש שני משפטי מפתח בנושא של אחסון.
יצחק שפיגל: המשפט הראשון הוא שברגע שאתה קוטף את הפרי, אתה לא יכול לשפר את האיכות, אתה יכול לשמר את האיכות, והמשפט השני שקשור לראשון הוא שאתה חייב להתחיל עם איכות מצוינת.
יצחק שפיגל: אין פה שום נסים.
יצחק שפיגל: אחת הטכנולוגיות היא הטכנולוגיה הזאת שמבוססת על מתקן לשטיפת מכוניות.
יצחק שפיגל: התפקיד של המכונה הזאת היא לנקות ולחטא את התוצרת הטרייה במים חמים תוך כדי הברשה.
יצחק שפיגל: אני אפעיל את המכונה ותראו מה העיקרון.
יצחק שפיגל: באופן מעשי, מה שאתה רואה כאן, זה הדור החמישי של המכונות.
יצחק שפיגל: כרגע אנחנו עובדים בשיתוף פעולה יחד עם קיבוץ עלומים.
יצחק שפיגל: באופן מעשי הפרי עובר שטיפה ראשונית במי ברז ללא מחזור ואז הוא נכנס לתא החם שהטמפרטורה בו היא בין 48 ל-62 מעלות אבל כל המהלך אורך לא יותר מ-30 שניות, תלוי במוצר שלנו.
יצחק שפיגל: השורה התחתונה שהמתקן הפשוט הזה חוסך היום לחקלאי ישראל למעלה מ-50 מיליון דולר בשנה מכיוון שכל התוצרת שהיום עוברת את השטיפה מיוצאת בדרך הים ולא בדרך האוויר, והורידו את ההפסדים בממוצע של בערך 15 אחוזים לפחות משני אחוזים.
יצחק שפיגל: הושקע בפרוייקט הזה כמיליון שקלים בלבד, דרך המדען הראשי.
יצחק שפיגל: יש היום 12 מוצרים שחייבים לעבור את השטיפה החמה.
בנימין אלון: למשל.
יצחק שפיגל: למשל פלפל, מלון, מנגו, כל ההדרים האורגניים.
בנימין אלון: מה נותנת להם השטיפה החמה?
יצחק שפיגל: היא מנקה ומחטאת.
יצחק שפיגל: בנוסף לכך מסתבר שהשטיפה החמה גם מעכבת את ההבשלה וגם מקטינה את הנזק מפני נזקי צינה.
יצחק שפיגל: אתה יכול לאחסן בטמפרטורה טיפה יותר נמוכה ואז אתה מאריך את משך האחסנה.
יצחק שפיגל: כלומר, כל התוצרת מועברת בים.
יצחק שפיגל: אם ניקח לדוגמה את הפלפל שהיום הוא הענף השני בגודלו אחרי תפוחי אדמה.
בנימין אלון: אין כאן חיטוי כימי.
בנימין אלון: זאת רק שטיפת מים?
יצחק שפיגל: מים טהורים מארץ הקודש.
יצחק שפיגל: רק מים.
ענת לוי: החום של המים לא פוגע?
יצחק שפיגל: עבדנו שנתיים רק על הסוג של השערות של המברשת וגודל השערה כדי שהיא לא תגרום לנזק.
יצחק שפיגל: עבדנו שנתיים על הפיזור של הדיזות, על הלחץ של המים.
בנימין אלון: זה גם כולל מערך מיון?
קריאה: זה משתלב.
יצחק שפיגל: הנקודה היא לבנות מכונה מאוד פשוטה ויחסית קטנה כדי שתשתלב במערכי המיון.
יצחק שפיגל: הפרי עובר את הניקוי, עובר את החיטוי, עובר את הייבוש ובהמשך הייבוש יש את מכונת המיון.
יצחק שפיגל: היום יש לך 250 ערכים כאלה בארץ ויש לך את זה בכל הארץ, מהצפון עד לדרום, לחקלאים קטנים בערך חצי טונה לשנה עד לבית אריזה גדול בקיבוץ יהל של 15 טון בשנה.
יצחק שפיגל: ההבדל היחידי הוא ברוחב של המכונה ולא באורך.
בנימין אלון: אין מיון ראשוני שאומר שהסוג הזה כדאי לא לשמור אלא מיידית להשתמש והסוג הזה יעמוד.
יצחק שפיגל: ניסינו לשטוף תות שדה, אבל קיבלנו כאן יופי של ריבה.
יצחק שפיגל: אנחנו לא יכולים לשטוף את הכל.
קריאה: אולי המברשת לא מתאימה לתות שדה.
יצחק שפיגל: על הבסיס של המכונה הזאת היום אנחנו שוטפים עגבניות אשכול אבל ללא המברשות מכיוון שהמברשות תלשו את המברשות מהאשכול.
יצחק שפיגל: אנחנו מנסים היום להכניס עוד גידולים נוספים.
בנימין אלון: אז אין מיון ראשוני אלא זה רק ידע.
יצחק שפיגל: יש מיון ראשוני שנעשה בזמן הקטיף.
יצחק שפיגל: החקלאי יודע שהוא צריך למיין.
יצחק שפיגל: כלומר, הפרי שהוא כבר פגוע מלכתחילה אמור בכלל לא להגיע, אבל אם הפרי טיפה מאובק, הוא יעבור את כל המהלך הזה ובסופו של דבר הוא יגיע לשוק שלנו ולא למקום אחר.
יצחק שפיגל: הפרי נכנס דרך המסוע, עובר את השטיפה הראשונית, הדיזות כאן הן שונות מהדיזות כאן וגם זה לקח לנו כמה שנים כדי לשנות את המבנה של הדיזות.
יצחק שפיגל: אז הפרי עובר את המים החמים ונכנס לתעלה למיון ולאריזה.
יצחק שפיגל: יש חקלאים שלפעמים מוסיפים סבונים שמותרים לתעשיית המזון.
יצחק שפיגל: במנגו עדיין אפשר להכניס חומר הדברה.
יצחק שפיגל: מכניסים את חומר ההדברה למים החמים, אבל אז הורידו את הריכוז לרבע בלבד.
בנימין אלון: זה לא יוצר ריאקציה?
יצחק שפיגל: שום דבר.
יצחק שפיגל: הניקוי מתרחש כאשר פרי אחד נוגע בפרי השני ואז הוא דחף אותו, ואז המברשת עושה את הפעולה.
שלמה ולד: אם היית עושה אותם במקביל?
יצחק שפיגל: אז יש לך בעיה של כמויות.
יצחק שפיגל: על אותו בסיס אנחנו גם שוטפים תירס מתוק.
יצחק שפיגל: בתירס מתוק המברשות הן אורכיות מכיוון שהבעיה היא במשי של התירס ואז המשי סתם את המברשות.
יצחק שפיגל: שמנו מברשות שמשתלבות אחת בשנייה ואז הן מנקות, וגם זה לקח זמן עד שהבנו את זה.
יצחק שפיגל: אני מראה כאן את השילוב ושיתוף פעולה בין מכונים.
יצחק שפיגל: את הכסף שנתן המדען הראשי של משרד החקלאות שנתן מיליון שקלים.
יצחק שפיגל: החקלאים נתנו כסף ראשוני.
בנימין אלון: מה נתנו עלומים?
יצחק שפיגל: עלומים היום לא נותנת כלום.
יצחק שפיגל: אנחנו עובדים ביחד.
יצחק שפיגל: אם הם מייצאים, אנחנו מקבלים תמלוגים.
יצחק שפיגל: זה מראה לך את הפוטנציאל שיש לך במחקר גם מכספים יחסית קטנים.
יצחק שפיגל: כמו שאמרתי לך, למעשה אולי זה יישמע קצת ציוני, אבל אני אומר את זה בלי בושה, אולי זה המקום הממשלתי היחידי בו העובדים באים לעבוד מתוך תענוג.
יצחק שפיגל: זה יישמע לך קצת מוזר.
יצחק שפיגל: בטח במחלקה שלנו ובכלל במכון אנחנו מחויבים לחקלאים ולכן אנחנו עושים את העבודה הזאת.
יצחק שפיגל: בכל מקרה, כמו שאמרתי לך, התפקיד הוא לשמר את האיכות ולא לשפר את האיכות.
יצחק שפיגל: אנחנו לא יכולים לשפר את האיכות.
יצחק שפיגל: כדי לענות לכל הצרכים של החקלאים במחלקה הזאת יש 45 חברי קירור בטמפרטורות שונות ובלחויות שונות.
יצחק שפיגל: כמו שאמרתי לך, אחת הבעיות הרציניות היא המלחמה שלנו במחוללי המחלות, בפטריות, שהן אוהבות מצד אחד לחות מאוד גבוהה אבל מצד שני אם הלחות בחדר הקירור תהיה נמוכה, הפרי יאבד משקל.
יצחק שפיגל: אנחנו רוצים כל הזמן איכשהו להקטין את קצב גידול המשקל ולכן אנחנו עובדים כאן גם בסוגים שונים של פלסטיקים כדי לעטוף אותם.
יצחק שפיגל: אתה הולך היום לסופרמרקט ואתה רואה שכל התבלינים הם בפלסטיקים שונים.
יצחק שפיגל: אם תתקרב, תראה שלרובם אין חורים, לחלקם יש חורים קטנים, חורי סיכה, לחלקם יש שניים-שלושה חורים גדולים וזה בעקבות הפיתוח שנעשה כאן במחלקה שלנו שהחוקרים כאן פיתחו יחד עם תעשייה מקומית פלסטיקים שונים.
בנימין אלון: למנוע לחות.
יצחק שפיגל: לא, כדי לשמר את האווירה, ליצור אווירה מיוחדת בפנים, ומצד שני גם להקטין את קצב איבוד המים.
יצחק שפיגל: הבעיה העיקרית היא שהכלי מאבד את המים מכיוון שאין לו שום אספקת מים.
יצחק שפיגל: חתכת אותו מצמח האם ואין לו יותר מים, ואז הוא מתחיל לאבד את המים.
יצחק שפיגל: למעשה הפרי מתחיל לאכול את עצמו.
יצחק שפיגל: פרי אחרי הקטיף הוא משהו חי, אבל כיוון שאין לו יותר מלאי, הוא מתחיל לאכול את עצמו.
יצחק שפיגל: הדוגמה הכי טובה הם אנשים.
יצחק שפיגל: כאשר אנחנו צעירים, אנחנו חסונים, כאשר אנחנו מזדקנים, אנחנו הרבה יותר רגישים.
יצחק שפיגל: אותו הדבר לגבי פרי.
יצחק שפיגל: פרי זקן הרבה יותר רגיש להתכלות פיזיולוגית ופתולוגית.
יצחק שפיגל: אחת הדוגמאות שלנו היא למשל לפתח גם כל מיני מוצרים חדשים.
יצחק שפיגל: יש לנו את הזנים האלה.
יצחק שפיגל: הפרי הזה הוא בן כמעט 3 וחצי שבועות.
יצחק שפיגל: אנחנו מנסים כאן לפתח אריזות.
יצחק שפיגל: אני לא יודע אם אי פעם טעמתם את הדבר הזה, אבל בואו נפתח.
יצחק שפיגל: יש כאן כל מיני מוצרים.
יצחק שפיגל: זה באווירה מתואמת.
יצחק שפיגל: כלומר, בסך הכל זה סגור אבל יש פה חור קטן והחור הקטן הזה הוא לא במקרה אלא הוא משנה לך את כל האווירה כתוצאה מהנשימה של הפרי למרות שיש כאן שבע מעלות, אבל הפרי נושם.
יצחק שפיגל: מה שקורה, מצטבר לנו כאן מעט פחמן דו-חמצני ויורד לנו החמצן, כך שאנחנו מאריכים את משק האחסנה של התוצרת.
יצחק שפיגל: אם ניקח את המוצרים האלה, זה משהו מיוחד שאתה מוזמן לטעום אותו.
יצחק שפיגל: אלה זנים מיוחדים.
יצחק שפיגל: יש פה עכשיו זנים חדשים אורגנים ואנחנו מנסים לפתח אריזות שונות.
יצחק שפיגל: למשל, אריזה משפחתית.
בנימין אלון: מה אלה הנוזלים האלה?
יצחק שפיגל: העסיסיות של הפרי.
יצחק שפיגל: יש לנו כאן אריזות שונות.