GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שמואל שעיה: מהנדסים לא עובדים לבד, הם צריכים צוות מסביבם ואני לא מדבר על תעשיות נלוות ושירותים אלא רק על החלק של הפיתוח ועל ההנדסה ועל התכנה ועל האלקטרוניקה.
שמואל שעיה: אם אנחנו רוצים שזה יגיע לשם, המענקים טובים ותמיד אפשר לתקן לפה ולשם.
שמואל שעיה: אני, אישית, נעזרתי ותמיד יש מה לשפר אבל בגדול זאת לא הבעיה.
שמואל שעיה: הבעיה העיקרית היא, כפי שאמר ידידי רוני, מגיעים לשם כבר, מקבלים עזרה ממשרד התמ"ת, מקבלים עזרה מהחממה ואין מי שיעשה את העבודה אז אומרים: כפרה על האחוזים, אני צריך לספק את הפרוייקט, בואו נחזור לתל אביב, נשלם יותר אבל אני אוכל להגיע עם המוצר שלי לתערוכה בעוד חצי שנה.
בנימין אלון: איך אתה מביא את המהנדסים לפריפריה?
שמואל שעיה: אני אספר מה עשיתי ואחר כך אגיד מה הפתרון כי העתיד יותר חשוב מההיסטוריה.
שמואל שעיה: אני מדבר על תחילת שנת 90, שכולם אמרו שיש עליה גדולה מרוסיה, הפרסומת בטלוויזיה מראה פרופסור למחשבים מטאטא רחובות, איך יתכן כאשר בהיי-טק חסרים אנשים.
שמואל שעיה: אמרתי שלא יתכן שבתוך כל האוכלוסייה הזאת לא אמצא את האנשים שאני צריך לחברה שלי באותו זמן.
שמואל שעיה: היום החברה היא "ארדיקס תכנה ומערכות בע"מ".
שמואל שעיה: אז עבדתי כמנהל אגף בחברת DSI בגבעת שמואל' אבל הפעילות היתה שלי במסגרת אותה חברה.
שמואל שעיה: עשיתי מחקר קצר שלקח כמה שבועות בעצמי, בדקתי כמה אנשים והבנתי איפה הבעיות.
שמואל שעיה: שמתי את האצבע על כמה בעיות לא מסובכות.
שמואל שעיה: עשינו להם תיקון, עשינו הכשרות ובאותה תקופה של 3,4 שנים יחד עם עזרה של משרד התמ"ת, יחד עם עזרה של משרד העבודה עשינו הכשרה ו-120 עולים חדשים נכנסו לעבודה תוך פרק זמן של שנתיים או שלוש.
שמואל שעיה: זה נתן פתרון יחסית טוב לתעשיית ההיי-טק שכל כך היה חסר לה.
שמואל שעיה: אני מדבר על השנים 1990 ל-1994.
אברהם מיכאלי: כולל הסבה מקצועית שעשיתם?
שמואל שעיה: כן, אבל זה היה החלק הפחות חשוב.
שמואל שעיה: קיבלנו עזרה יצאת מן הכלל ממשרדי הממשלה, אבל זאת לא היתה בעיה כי משרדי הממשלה עזרו, האנשים האלה יודעים ללמוד והם רוצים לעבוד ופה לא היתה בעיה.
שמואל שעיה: הבעיה היתה לזהות מה היה חסר ולתת להם.
שמואל שעיה: אם תרצו אפרט - -
בנימין אלון: ומה לגבי העתיד, שאמרת שהוא חשוב?
שמואל שעיה: ברשותך, עוד מילה לגבי ההיסטוריה.
שמואל שעיה: אח"כ פנו אלי ממשרד המסחר והתעשיה, משה לבל, אני מניח שאתם מכירים אותו היטב ואמר לי: אם עשית את זה לעולים חדשים, למה לא תעשה את זה לחרדים?
שמואל שעיה: אני מדבר על שנת 1994.
שמואל שעיה: אצל החרדים אין תעסוקה, אין מה לאכול, ההיי-טק חסר לו.
שמואל שעיה: אמרתי לו שאני מוכן לעשות את זה, עברו שנתיים עד שהוא הצליח להשיג מימון ממשרד המסחר והתעשיה.
שמואל שעיה: עשינו את אותה מהפכה מחדש והיום יש אלפי חרדים בתכנה, שזה פותר בעיה של פרנסה במגזר החרדי, פותר חלק מהבעיה של ההיי-טק, עשינו מהפכה די גדולה ויש היום הרבה מפעלים שעושים את זה, גם בפריפריה.
שמואל שעיה: באותו זמן יזמנו את תכנית "מגנט".
שמואל שעיה: משרד המסחר והתעשיה נותן סכום גדול למשהו עתידי.
שמואל שעיה: יצרנו מגנט לנושא כוח אדם וזה הפתרון העתידי שפירושו: בא נעשה את הטכנולוגיה, איך לוקחים אנשים שלא מתאימים להיי-טק ואחרי זמן הם כן מתאימים.
שמואל שעיה: אפשר לעשות את זה בפריפריה, ואז לא תהיה בעיה שאורי אמר, יש את האנשים ואז החממות והמדען הראשי באים לקרקע מאוד פוריה כי צריך את התקציב שיש לכם עם או בלי שיפורים, ואפשר לעשות את העבודה.
שמואל שעיה: הנושא הזה נפסל כי אמרו שאנשים זו אינה טכנולוגיה, וזו היתה טעות וזו בכייה לדורות, ולדעתי עדין אפשר לעשות את זה.
שמואל שעיה: אם נבין שמימון של המדען יש, חברות בינלאומיות שרוצות יש, עובדה שעושים את זה ואחר כך נסוגים, זה מה ששמעתי פה בדיווחים.
שמואל שעיה: מה שחסר זה כוח אדם, בואו נתייחס אל הכשרת כוח אדם - -
בנימין אלון: מה היקף ההשקעה הנצרכת לשנה?
שמואל שעיה: ממש כלום.
שמואל שעיה: אני לא זוכר, כי המספרים היו לפני 6 שנים.
שמואל שעיה: אני לא רוצה להגיד ואם צריך - -
בנימין אלון: מיליון דולר, 20 מליון דולר?
שמואל שעיה: הרבה יותר קרוב למיליון דולר ואפשר להכשיר בדבר כזה משהו כמו 200 איש.
אברהם מיכאלי: זה פנים-מפעלי ולא צריך אוניברסיטאות בשביל זה?
שמואל שעיה: התשובה כי כן, ואגיד לך למה האוניברסיטה תהיה מכשול: האוניברסיטה דורשת דרגה גבוהה של מיומנות כי יש לה מבחנים בינלאומיים.
שמואל שעיה: ההיי-טק לא צריך את זה.
שמואל שעיה: הוא צריך כמה מהנדסים טובים וכל היתר יכולים להיות אנשים מן השורה.
בנימין אלון: דוקטור שאול פריירייך, מי הכתובת לדבר הזה?
שאול פריירייך: נושא של הכשרה מקצועית, הכשרה פנים-מפעלית וכן הלאה זה נושא גדול וכבד שמצוי במשרדנו, לא בלשכת המדען הראשי אלא במשרד התמ"ת.
שאול פריירייך: כל החלק של ההכשרה המקצועית, יש לו ממונה וזה סיפור נפרד.
שאול פריירייך: הקשבתי קשב רב למה שנאמר כאן, אני עוד לא כל כך קושר את זה לפריפריה אלא אם כן הבנתי שזה ההכשרה של אנשים - -
בנימין אלון: מר שעיה דיבר על המגזרים.
בנימין אלון: מגזרים ופריפריה הרבה פעמים משיקים זה לזה.
בנימין אלון: הוא דיבר על עולים ואחרי כן על חרדים, ודיבר על הנקודה האנושית שבה פתח רוני ואמר שזה היתרון היחסי של מדינת ישראל, כמדינה, הענין האנושי, וזה יכול להיות היתרון היחסי של האזורים האלה אם נשקיע בהם.
בנימין אלון: המסרים ברורים.
בנימין אלון: אתה אומר שזה שייך - -
שאול פריירייך: אני לא מתמצא לפני ולפנים בנושא של הכשרה מקצועית או פנים-מפעלית אבל הוא נעשה במשרד אצלנו.
בנימין אלון: בתחום החרדי, אני אישית יודע אל 3 פילנטרופים שרוצים להגיע לסכום של 20 מיליון דולר לשנה.
בנימין אלון: אם תרצה, אוכל לעזור לך.
שמואל שעיה: אני מכיר את כולם ונמצא בקשר, אבל אני רוצה להגיד עוד מילה כדי לתקן, כי פה פספוס קטן: יש הכשרות פנים-מפעליות במשך שנים ועשרות שנים, והן עושות עבודה טובה.
שמואל שעיה: זו לא הנקודה.
שמואל שעיה: צריך לעשות הכשרה מסוג אחר כי עובדה שעד היום ההכשרות הפנים-מפעליות לא פתרו את הבעיה בפריפריה.
שמואל שעיה: עובדה שאומר אורי: יש לנו את העבודה ואין לנו את האנשים.
שמואל שעיה: צריך להגדיר שתכנית "מגנט" או תכנית דומה, שבונה הכשרה מסוג חדש ולא מה שהיה עד היום.
שמואל שעיה: במלים אחרות: לראות מה שההיי-טק צריך, לבנות תכנית שמתאימה רק לזה ולמדוד אותה, ותוך 3 חודשים לתקן אותה.
בנימין אלון: הכשרה מערכתית ולא מפעלית.
שמואל שעיה: הכשרה לפי צרכי המפעל ולא אוניברסיטה, כי לאוניברסיטה יש מטרות אחרות.
שמואל שעיה: אני חוזר על הצלחות שהיו לנו קודם ואני רוצה לעשות את זה בקנה מידה לאומי.
שמואל שעיה: לראות מה המפעל צריך, הלקוח צריך, לבנות רק את ההכשרה של מה שהוא ביקש, ואחרי 3 חודשים לתקן.
שמואל שעיה: אם נשתמש בכלים שהשתמשנו בהם עד היום נקבל את אותה תוצאה.
בנימין אלון: כשדיברת קודם על אי ההכרה בענין האנושי, בלי שם פרטי, מי זה?
בנימין אלון: איפה זה תקוע?
שמואל שעיה: לתכנית "מגנט" צריך להגיש בקשה.
שאול פריירייך: זה מגנט אחר.
בנימין אלון: מול משרד התמ"ת?
שמואל שעיה: משרד המסחר והתעשיה, יש להם תכניות "מגנט" רבות וזה קונסורציום של כמה חברות עם אקדמיה, ומגדירים משהו עתידי.
שמואל שעיה: באותו זמן אמרנו כך: הבעיה של הכשרת כוח אדם לפי מה שהתעשיה צריכה לא יכולה להשתמש בכלים הקיימים כי הם לא נתנו פתרונות מספיק טובים, נישאר בתכנית ה"מגנט" ונגדיר איך עושים יותר טוב את ההכשרה שהתעשיה צריכה.
שמואל שעיה: הגשנו את הבקשה הזאת והבקשה נבדקה, הכשרת כוח אדם בטכנולוגיה חדשה איננה מתאימה לקריטריונים של "מגנט", זה לא טכנולוגיה, וזה ירד מהפרק.
בנימין אלון: אני מרחיב פה ואני לא רואה בזה ענין של מפעל ספציפי אלא אני רואה בזה עשיה של כלל וניסיון ללמוד.
בנימין אלון: לכן אני רואה בזה דבר חשוב לבירור.
שאול פריירייך: אני שמח מאוד שהתכנית הזאת לא אושרה, הייתי מתעצב אילו היתה מאושרת.
שאול פריירייך: אני לא מבין מה לתכנית "מגנט" שמדברת על מו"פ גנרי כהגדרתו, ואפשר להרחיב בנושא, ולענין של הכשרת כוח אדם כזה או אחר.
שאול פריירייך: אפשר להגיד שאולי הרעיון הוא טוב אבל ממש לא בתכנית הזאת.
שאול פריירייך: אני לא יודע מי נתן לך את הרעיונות האלה, יכול להיות שמר משה לבל, אבל זה לא משנה.
בנימין אלון: אז הוא טעה בכתובת.
בנימין אלון: למי הוא היה צריך לפנות?
בנימין אלון: אנחנו כנסת של כולם.
שאול פריירייך: במשרד אצלי ולא בלשכת המדען הראשי בנושא של הכשרה מקצועית.
שאול פריירייך: ישנו אגף שלם שזה עיסוקו.
עמי צדיק: הנושא שדיברת עליו מר שעיה ALMP – Active labor Market Policy זה השקעות של הממשלה בשוק העבודה.
עמי צדיק: בארץ ההשקעות האלה הן 0.2% מהתוצר לעומת ממוצע במדינות המפותחות של פי 3 יותר.
עמי צדיק: יש כמה מדינות שזה כמעט פי 5.
אברהם מיכאלי: מי אמור ליזום את זה?
עמי צדיק: כפי שאמר מר פריירייך, אמור ליזום את זה משרד התעשיה, ושם יש אגפים שעוסקים בנושא של הכשרה מקצועית והכשרה פנים-מפעלית ובהשקעות בכוח אדם, ואיך להיטיב ולהשביח את ההון האנושי.
בנימין אלון: חבל שלא זומן אף אחד מהתעסוקה כי כשאנחנו אומרים היי-טק, אנחנו חושבים בנוסחאות מתמטיות.
ענת לוי: דווקא הזמנתי.
עמי צדיק: נקודה נוספת: הדברים שנאמרו פה על מחסור בכוח אדם, זה לא מאפיין רק של ההיי-טק.
עמי צדיק: גם לתעשיה המסורתית, לורטהיימר, חסרים עובדים בתעשיה המסורתית.
עמי צדיק: חרטים, כרסמים וכולי.
יוסף ון זוהרן: יש מאות ואולי אלפים של אנשים שעוברים הכשרה במגזר החרדי.
יוסף ון זוהרן: יש ארגונים שפונים לחברות, לארגוני מפתח.
יוסף ון זוהרן: הם הולכים לחברה ושואלים כמה אנשים צריכים, מה הדרישות המקצועיות, ואז הם מכשירים נשים וגברים.
יוסף ון זוהרן: רק בחברת "מטריקס" יש בבית"ר עלית ובמודיעין 450 נשים, וכל שנה מוסיפים 150.
יוסף ון זוהרן: זו תופעה שמתפשטת בתמיכה של משרד - -
בנימין אלון: השאלה כמה המדינה שותפה בזה וכמה פילנטרופים לוקחים את זה על עצמם.
ענת לוי: ועדת המדע היתה היוזמת של הרעיון.
בנימין אלון: זה ישנה את הכלכלה של המדינה, מעבר לענין של המגזר.
יוסף ון זוהרן: יש כמה חברות היי-טק גילו שאנשים מהכוילל מאוד טובים בשביל chip verification.
יוסף ון זוהרן: יש חברה בירושלים שנקראת "וריסינס", והם מכשירים אנשים לתפקיד מאוד מתקדם בהיי-טק.
אברהם מיכאלי: אני מבין שמה שמר שעיה אמר הוא שהפיתוח הרבה פעמים הוא לפי צרכי המפעל לפתח במקום מה שהוא צריך ולא לחשוב על משהו תיאורטי.
בנימין אלון: מעבר לכל ההשלכות החברתיות של הדבר הזה, הרי גם כלכלית התל"ג והתמ"ג הם ביחס לכמות העובדים במדינה.
בנימין אלון: הגדלת מעגל העובדים והמתפרנסים, זה יכול להיות הבום הכלכלי.
בנימין אלון: אחרי מה שראינו בעליה מרוסיה, שעשה את הבום הכלכלי הגדול בזמנו.
אברהם מיכאלי: המגזר שמר שעיה הזכיר, אותה עליה מרוסיה, הפוטנציאל שלהם עדין לא מנוצל.
אברהם מיכאלי: הם עדין מסתובבים במובן של פספוס ולא השתלבו במקצועות שלהם, ולא תמיד במפעלים הקיימים היום יש התאמה למקצוע שלהם.
אברהם מיכאלי: צריך להסב להם משהו דומה למקצוע שהיה להם.
אברהם מיכאלי: יש ברוסיה מקצועות שלא קיימים בארץ.
אברהם מיכאלי: האנשים האלה הגיעו לארץ ויש להם תואר שלישי או פרופסורה בתחום של יערנות למשל.
אברהם מיכאלי: מצד אחד, האנשים האלה פסולים מלעבוד כי אין להם איפה לעבוד עם זה ומצד שני, אם לוקחים את הפוטנציאל שבהם והופכים אותם למוכשרים לאותו תחום שעוסקים במפעל, זה טוב.
אברהם מיכאלי: יש הרבה כאלה שמסתובבים.
בנימין אלון: הדברים של מר שעיה מעניינים מאוד, הם נרשמים בפרוטוקול ונראה איך מקדמים את הדברים.
שמואל שעיה: המטרה שבאתי לכאן היא כדי לקדם את זה כי כואב לי לגבי אותם אנשים שאין להם פרנסה, כשהתעשיינים בוכים שאין להם עובדים.
שמואל שעיה: כפי שידידנו ממשרד המדע אמר, חברת "מטריקס" עושה עבודת קודש והיא גדלה, ויש עוד חברות אחרות שמתחרות לה, וזה קנאת סופרים וזה מצוין.
שמואל שעיה: הסיבה ש"מטריקס" היום הצליחה לעשות את זה, והיא התחילה ב-2006, זה כי אני הייתי משוגע ועשיתי את זה עם הקמת החברה שלי בשנת 1996, 10 שנים קודם.
שמואל שעיה: מאז שמשכנתי את הדירה שלי ואמרתי שאני הולך על חרדים, ויהיו פה, עד שזה יצא החוצה.
שמואל שעיה: אותו דבר עם העולים החדשים, הייתי משוגע בשנת 1990.
שמואל שעיה: הנקודה היא שאם נעשה את אותן הכשרות כפי שהן קיימות היום, לא נקבל משהו שונה.
בנימין אלון: התכנית שלך, שהעלית בקווים כלליים ושהגשת ל"מגנט", האם היא תכנית כתובה, מעבר למלל?
שמואל שעיה: אני יכול לבנות תכנית, וזה לא חשוב אם זה ב"מגנט" או לא.
בנימין אלון: הייתי רוצה לעקוב אחרי דבר כזה, כוועדה, אבל אם אפשר לראות תורה שבכתב.
שמואל שעיה: בשמחה, אשלח חומר, אבל הנקודה היא שנבין שמדובר על מחקר חדש, איך להכשיר את האנשים נכון ולא להשתמש בקיימים.
שמואל שעיה: זה המשפט הכי חשוב שלי.
בנימין אלון: תודה רבה אדוני.
בנימין אלון: עודד חרמוני, סמנכ"ל חממת מיט"ג היי-טק ונצ'רס.
עודד חרמוני: החממה מיושבת בקצרין, ואנחנו חלק מתוך קבוצה שנקראת "קפיטל פוינט" שהיא חברה ציבורית שמאמינה בפריפריה.
עודד חרמוני: כל האחזקות של הקבוצה הזאת נמצאות בפריפריה, באופקים ובקצרין.
בנימין אלון: מה צריכים לעשות על מנת להביא כוח אדם איכותי לחממות ולהשאיר אותו שם?
עודד חרמוני: בעבר הייתי עורך מדור ההיי-טק של "הארץ" במשך 6 שנים, וראיתי את הפריפריה גם מהכיוון הזה.
עודד חרמוני: אין מודעות לפריפריה, יש שתי מדינות, מדינת הרצליה ויש את כל היתר, וזה בא לידי ביטוי בהרבה היבטים.
עודד חרמוני: אז צריכים להעלות את המודעות לזה שיש בפריפריה מספיק דברים שיכולים לעניין את ההיי-טק הישראלי.
עודד חרמוני: יש דברים שבהם הפריפריה מובילה את ההיי-טק הישראלי כמו במכשור רפואי, בביו-טק וקלין-טק.
עודד חרמוני: הפריפריה היום יוצרת את הדיל פלור הכי מרכזי של הקרנות בתחום הזה.
עודד חרמוני: אנחנו צריכים לפתח את זה ולתת להם את הכלים להתפתח יותר נכון.
עודד חרמוני: אני מאוד מסכים עם מה שאומרים.
עודד חרמוני: הנושא כוח אדם הוא מאוד קריטי.
עודד חרמוני: יש עוד סיגמנט של ערבים בעלי תואר שני ושלישי שלא מנוצלים בכלל בתעשיה היום וחבל, כי הם כוח עבודה שיכול בהחלט להשתלב בפרוייקטים של היי-טק.
עודד חרמוני: אני רוצה לחזור לחממות.
עודד חרמוני: אני חושב שחשוב מאוד לציין שבלי החממות לא היה היי-טק בפריפריה.
עודד חרמוני: אותם פוטנציאלים גדולים שיש לנו במרכזי מחקר כמו מיג"ל ותל חי, האוניברסיטאות באזורי הצפון והדרום, בתי החולים שנמצאים בצפת, פוריה וכולי לא היו באים לידי ביטוי כמעט ביזמות טכנולוגית לולא החממות שפועלות שם.
עודד חרמוני: הנושא הכי חשוב והכי חסר לנו בתהליך הזה הוא כוח אדם איכותי לא רק כמהנדסים אלא גם כמנהלים.
עודד חרמוני: אנחנו נפגשים באופן תדיר להביא מנהלים איכותיים לצפון ולדרום.
עודד חרמוני: קשה מאוד לשכנע אנשים בתקופות שיא של ההיי-טק שמקבלים משכורות של 50,000 שקל או אפילו 25,000 שקל אבל גרים ליד בית, לנסוע שעתיים או שלוש לאזור מרוחק יותר בשביל לעבוד בשכר שהוא לא יותר גבוה.
עודד חרמוני: ההיבטים התחרותיים שלנו הולכים וקטנים בתקופה כזאת, ויש דברים שאפשר לעשות אותם.
עודד חרמוני: המדען הראשי לא מכיר בהוצאות רכב וליסינג למנהלים, וזה מפריע לנו ומקשה עלינו להביא אנשים שנמצאים במרחקים של בין חצי שעה לשעתיים, וזה מפריע לנו ומקשה עלינו להביא אנשים שנמצאים אפילו במרחקים של בין חצי שעה לשעתיים, אבל אלה מרחקים שאתה לא יכול לעשות אותם במסגרות התחבורה בפריפריה, והעלית בעיה מאוד קריטית.
עודד חרמוני: תחבורה היא כן נקודה קריטית בנושאים האלה.
עודד חרמוני: אין תחבורה רלוונטית בשביל שמנכ"ל חברת סטרט-אפ ייסע שעתיים או שלוש שעות באוטובוס, הרי ברור שפעילות העבודה שלו נפגמת.
אברהם מיכאלי: מה אפשר להוציא מהפריפריה כנקודות חיוביות, שנוכל לדרבן את אותם מנהלים טובים שיבואו אליך.
אברהם מיכאלי: לא תמיד אפשר להציע פתרונות בהסעות אבל אם איכות החיים בפריפריה שונה וטובה יותר מתל אביב, אז למה קשה לשכנע מנהל טוב שיעבור לגור שם בתנאים כלכליים טובים?
עודד חרמוני: אותו תושב זכרון יעקב שלוקח לו שעה וקצת להגיע לתל אביב או להרצליה ולוקח לו אותו זמן להגיע לקצרין, קשה לו להשתכנע להגיע לקצרין.
רינה פרידור: אנחנו רוצים להביא אותו לגור בקצרין.
עודד חרמוני: יש פה שני תהליכים: האחד, להביא אותם לגור באזורים האלה, והצלחנו למשוך לא מעט שיגורו באזורים האלה.
עודד חרמוני: אבל אם אתה לא מצליח למשוך אותם, ברגע שאתה מביא מנהל לשם אתה יוצר מסביבך עובדים נוספים שאתה מכשיר אותם, אתה יוצר קרקע ניהולית, אתה יוצר ידע, אתה יוצר אנשים מסביבך, כך שגם אם את אותו מנהל לא הבאנו שיגור שם, עדין יצרנו - -
בנימין אלון: עודד, תנסה לעזור לנו למקד.
בנימין אלון: מה צריך לעשות כדי להביא ולהשאיר.
עודד חרמוני: אני חושב שאם המדען הראשי יכיר בהוצאות רכב ונוכל להביא מנהלים יותר טובים, נוכל ליצור שכבה חדשה של מנהלים שתכשיר מנהלים אחרים.
עודד חרמוני: נוכל ליצור קאדר של מנהלים בצפון, זה יסייע לנו לעשות את זה גם בדרום וגם בצפון.
עודד חרמוני: כמו כן, ליצור דיפרנציאציה יותר גדולה בין החממות הפריפריאליות והלא-פריפריאליות.
עודד חרמוני: עיקר התחרות שלנו היום היא מול החממות הלא פריפריאליות.
עודד חרמוני: ההבדל בינינו, ומסגרת החממות מאוד עוזרת לנו בזה, היא נותנת בערך 100,000 דולר תוספת ליצור את הדיפרנציאציה, אבל היא לא מספיקה בתקופות שיא.
עודד חרמוני: בתקופות שפל היא יכולה יותר לעזור.
עודד חרמוני: צריך לקחת בחשבון שהתנאים שהחברות עובדות בהן בצפון או בדרום מחייבים הארכת תקופת הפעילות שלהם.
עודד חרמוני: לפעמים תקופת ההמראה שלהם קצת יותר איטית, כי הם גם פונות לתחומים אחרים מאשר חברות במרכז, שיכולות לקחת חברות בתחום ההיי-טק הרגיל, אצלנו חברות פונות יותר לתחומים כמו מכשור רפואי, ביו-טק וקלין-טק, שהם תחומים יותר ארוכים בהבשלה שלהם.
עודד חרמוני: הייתי ממליץ לשנות את נושא התחבורה ולאפשר פתרון בנושא של תחבורה ושל מנהלים גם בשכר וגם בתחבורה וכן, להאריך את משך תקופת ההמראה של חברות כאלה ביותר משנתיים, שזה הזמן הממוצע לחברת חממה, להאריך אותו אולי ל-4 שנים בחברות חממה פריפריאליות ולאפשר להם לממש יותר את האפשרויות שלהן.
בנימין אלון: אני מבקש לשמוע את דוקטור רונית אשכנזי ממשרד החינוך, שמרכזת פרוייקטים מיוחדים במדע וטכנולוגיה.
בנימין אלון: לאחר מכן, אשמע את רועי, שטרח והכין לנו חוברת מטעם ה-מ.מ.מ של הכנסת.
בנימין אלון: עמי, כמובן שתמשיכו להציק לאנשים.
רונית אשכנזי: אם תרצו, כתבנו גם כמה מלים.
רונית אשכנזי: נושא כוח אדם מביא למערכת החינוך כי לפני ההכשרות וההסבות אנחנו כמובן צריכים לבנות תשתית משמעותית של כוח אדם, של תלמידים שנולדו במדינת ישראל או הגיעו למדינת ישראל - -
בנימין אלון: דוקטור אשכנזי, האם היית יכולה להתייחס לדבריו של רוני, שדיבר על קשר בין חינוך פורמאלי כזה או אחר לבין כניסה לתעסוקה.
רונית אשכנזי: אעביר לכם את הדפים, זה כתוב.
רונית אשכנזי: אנחנו עושים תכניות בכיוון של נגישות להשכלה גבוהה ונגישות לתעשיה.
רונית אשכנזי: אנחנו רואים חשיבות מאוד גדולה שהנוער בפריפריה, ובדרום אנחנו עובדים על זה הרבה יותר חזק בתכניות, בצפון זה עדין בתחילת הדרך - -
בנימין אלון: איזה גיל, איזה שלב של לימודים?
רונית אשכנזי: אנחנו מתחילים את זה בחטיבות הביניים, לכוון אותם למסלולים של בחירה במקצועות מדעיים-טכנולוגים, כי הם לא בוחרים במסלול הזה, אחר כך הרבה יותר קשה להעביר אותם למסלולים האלה.
רונית אשכנזי: בחטיבה העליונה, כשאנחנו מדברים על החינוך הטכנולוגי ואנחנו מדברים על הבאה של תלמידים למוסדות להשכלה גבוהה משתי סיבות: א.
רונית אשכנזי: שיראו שזה נגיש, שזה מקום שהם יכולים להגיע אליו וזה לא רק לילדי תל אביב ולילדים העשירים אלא זה בהחלט משהו שהם צריכים לחלום להגיע לשם ויכולים להגיע לשם.
עמי צדיק: אבל למה שיחזרו לפריפריה?
רונית אשכנזי: אני מדברת על ילדי הפריפריה עצמם.
עמי צדיק: הם ילמדו השכלה גבוהה ויישארו במרכז, למה שיחזרו לפריפריה?
רונית אשכנזי: אנחנו מדברים על אוניברסיטאות כמו אוניברסיטת באר-שבע, עיקר הפעילות שלנו באוניברסיטת באר שבע.
רונית אשכנזי: אנחנו מדברים על מקומות כמו הטכניון וגם עם מיג"ל יש לנו תכניות.
רונית אשכנזי: דבר נוסף זה נגישות לתעשיה.
רונית אשכנזי: זאת אומרת, שיראו מה הולך להיות בתעשיה.
רונית אשכנזי: יש לנו פרויקט כמו דור העתיד להיי-טק בתעשיה, שאנחנו מקיימים אותו בכל הארץ.
רונית אשכנזי: חשיפה לעולם התעשיה, ובייחוד לתעשיית ההיי-טק יכולה לשנות סטיגמות שקיימות אצל הנוער לגבי תעשיה.
רונית אשכנזי: אגב, אנחנו שמים דגש חזק על נושא של בנות, שעד עכשיו היה נושא חלש וזה פוטנציאל מאוד גדול לשלב אותן גם בתעשיות ההיי-טק וגם במחקר מדעי טכנולוגי.
רונית אשכנזי: הכיוונים הם חשיפה לעולם התעשיה, ההיי-טק, וגם בזה שאנחנו מביאים את התלמידים לאקדמיה ולתעשיה, ומביאים אנשי תעשיה ואקדמיה לבית ספר, שנותנים הרצאות וזה גם שיח ומפגש שמדבר על מה זה להיות עובד בתעשיה, מה זה נותן לך מבחינת שכר בתעשיית ההיי-טק, מבחינת יכולת התארגנות משפחתית ויכולת התארגנות אישית.
רונית אשכנזי: אני חושבת שאנחנו צריכים להגיע למסה קריטית, זאת אומרת שאם - -
בנימין אלון: מעבר למחנות קיץ מדעיים וכולי, אתם מנצלים את המיקום הפריפריאלי של רוב החממות לסיורים, שיבואו לשם, שיראו?
רונית אשכנזי: האמת שממש עכשיו חברנו לחממה בכנרות, וחשבנו על שיתוף פעולה.
בנימין אלון: אני מבין שהן מפוזרות בכל הפריפריות, וגם כדי להדגיש את גאוות היחידה.
בנימין אלון: את הרי רוצה ליצור איזה שהוא "לוקל פטריוטיזם" דווקא לאנשים שבשלב רחוק יותר - -
עודד חרמוני: יש תכנית של יזמים צעירים שאנחנו - -
רונית אשכנזי: אנחנו מדברים על גאוות יחידה גם מבחינת ביקורים במפעלים באזור - -
בנימין אלון: אז תשלבו גם את החממות.
גרשון כהן: יש לנו פרויקט שנקרא "פרויקט טוב" שנעשה יחד עם התאחדות התעשיינים ויחד עם צה"ל.
גרשון כהן: הפרויקט הזה מלווה על ידי אנשי תעשיה ואנשי צה"ל, כאשר התלמידים מתחילים מכיתה ט' עם 8 שעות תגבור ובסופו של דבר מגיעים לתואר טכנאי.
גרשון כהן: הוא בנוי על פי הצרכים האמיתיים של המשק, על פי ההגדרות שהוגדרו על ידי התאחדות התעשיינים וצה"ל למקצועות שאנחנו מפתחים אותם, וזה ברמות הביניים.
גרשון כהן: ברמות הנמוכות יש פרויקט בנושא של מרכזי הכשרה אזוריים, שיעסקו לא רק בחינוך הנוער אלא ירכזו את פעילות שלושת המשרדים, משרד הרווחה, משרד התמ"ת ומשרד החינוך, כאשר יהיו בתי ספר איכותיים ברמה עדכנית ביותר.
גרשון כהן: הפרויקט הזה מלווה בנוסף לשלושת הגופים שציינתי, במשרד ראש הממשלה.
גרשון כהן: נעשה מעט מדי וצריך להגביר את זה.
גרשון כהן: אני מדבר על 9 בתי ספר ועכשיו הגענו ל-30 בתי ספר כשהמטרה היא להגיע ל-60 ומשרד ראש הממשלה רוצה להגיע ל-200 בתי ספר, קרי, להכשיר 5000 בוגרים בעלי תואר טכנאי לפי דרישות התעשיה, ומצד שני, לא ציינתי את מגמות ההיי-טק שאנחנו רוצים לפתח באזורי הספר או הפריפריה.
גרשון כהן: פה יש לנו לא רק את בעיית כוח אדם אלא בעיה של המכשירים, המורים.
גרשון כהן: חסרים לנו מורים איכותיים כי התחרות שלנו היא עם אותן תעשיות שמשלמות סכומי עתק - -
בנימין אלון: אתה מחזיר אותנו לנושא כוח אדם ותעסוקה.
בנימין אלון: אני מתנצל שקטעתי אותך, דוקטור אשכנזי.
בנימין אלון: האם במסגרת הלימודים אתם גם עושים סיור בחממות?
רונית אשכנזי: יש התחלות, ואשמח - -
עודד חרמוני: אתם מוזמנים תמיד, ויש גם פרויקט של יזמים צעירים שמינהלת החממות מאוד מסייעת לו.
בנימין אלון: אין לימוד כמו החוויה, וההזדהות עם חממה שנעשית בפריפריה לנער פריפריה, זה משנה את הדברים.
רונית אשכנזי: אנחנו עושים את זה עם מפעלי ההיי-טק.
רונית אשכנזי: יש לנו הרבה תכניות של יזמות ויזמות צעירה.
רונית אשכנזי: זה באופן כללי, אבל אני חושבת שהנושא של ההישארות הוא נושא הביצה והתרנגולת.
רונית אשכנזי: אני גרה בקיסריה והילדים שלי רוצים לגור ברמת השרון ובהרצליה, כי קיסרה זה פריפריה.
רונית אשכנזי: אנחנו צריכים לחשוב על דרכים נוספות שימשכו את האוכלוסייה למקומות האלה, כולל חברה ותרבות ודברים נוספים.
בנימין אלון: התחום שלך הוא תחום המפתח.
בנימין אלון: אם מדברים על פריפריה, לא הכל תחבורה ומרחקים.
בנימין אלון: ליד קיסריה יש את אור עקיבא, שאלמלא העשייה הגדולה של חברנו אדרי, שהיום חבר כנסת, ובית ספר התיכון המעולה באור עקיבא, שהילדים מקיסריה רוצים ללמוד בו, זה הגשר.
בנימין אלון: פריפריה יכולה להיות שכונה בתל אביב, היא לא רק רכבת.
בנימין אלון: היא אלף ואחד דברים שאנחנו לא יכולים לעסוק בהם, והחינוך והאטרקטיביות ורמת המחנך ויכולת ההעברה שלו, זה כמו בהיי-טק.
בנימין אלון: זה נתן לנו את מנוע הצמיחה הכלכלי של כל ההיי-טק שאנחנו עוסקים בו.
רונית אשכנזי: אבל זה לא מספיק.
רונית אשכנזי: אני רוצה להתחבר למה שאמר כאן גרשון, שאם לא יהיה שכר משמעותי למורים, ולצערי שביתות המורים פספסו את זה בגדול, גם בפריפריה וגם למקצועות המדע והטכנולוגיה, שהאלטרנטיבות שלהם בשוק מאוד גבוהות, תמשיך להיות לנו בעיה.
בנימין אלון: אני לא מזלזל בהערה כזאת או אחרת.
בנימין אלון: אני מקבל את הכל.
בנימין אלון: אני חושב שמה שחסר בראש וראשונה זה חזון ממוקד.
בנימין אלון: חזון שקובע על עצמו מוקד, קובע יעד, ומבין שהיתרון היחסי, המשאבים, שאלוהים לא נתן לנו נפט כמו לשכנים שלנו, אולי זו הברכה הכי גדולה כדי שנצטרך לעבוד עם הראש.
בנימין אלון: לפי העיקרון הזה שפיתח את כל התעשיה במדינה לכיוון של כוח אדם, של יזמים צעירים, שזו תופעה מרהיבה, של נס שקורה לנו מול עינינו, של חבר'ה נפלאים כאלה, את אותו מוקד צריך לדעת איך מיישמים ומנצלים כיתרון יחסי בפריפריה.
בנימין אלון: הדברים הועלו פה על ידי הרבה מהדוברים.
בנימין אלון: אני רוצה לשמוע את רועי ואת עמי, שטרחו.
בנימין אלון: הייתי רוצה שתהיה ישיבת הרחבה שבה יהיה מנכ"ל משרד התמ"ת והשר עם לשכת התעסוקה - -
אברהם מיכאלי: אם הם מחזיקים 67% של המו"פ האזרחי היום, מותר לנו לבקש.
בנימין אלון: אתה אחרת, אבל ניסו לחדד בין השקעה שהולכת לצד המחקרי, שלא רוצה להבדיל בין דברים לבין הצד התעסוקתי-אנושי.
בנימין אלון: לא בטוח שזו חלוקה מוחלטת.
רועי גולדשמידט: רציתי להעיר כמה הערות: אם תסתכלו בעמוד 4, רואים את היחס בין תפוקה ומועסקים בארבעת המגזרים - -
בנימין אלון: אני מודה לך על המהירות שעשית את הדברים.
רועי גולדשמידט: לכן, למרות ה"טייטל" של היי-טק או פריפריה, אני חוזר לדוח מקוב ולהכרה בזה ש-63% מהמועסקים נכון לשנת 2003, ואני לא יודע עד כמה זה השתנה מאז, עדין מועסקים בתחומי התעשיה המסורתית והמסורתית-מעורבת.
רועי גולדשמידט: לכן, עם כל הרצון לדבר על היי-טק בלי לבטל כהוא זה מהעבודה של החממות, שאני חושב שהעבודה שלהן חשובה בהיבט של טכנולוגיה גרעינית, כלומר הבסיס הטכנולוגי עדין אי אפשר לבטל את הצורך בפיתוח תעשיה מסורתית.
רועי גולדשמידט: מדברים על השוואה של תפוקה לעובד - -
בנימין אלון: עסקנו באתגר של השדרוג של התעשיות, במורכבות.
בנימין אלון: אתה לא יודע מה זה, זה הכל.
רועי גולדשמידט: ברור שהם לא דוגמה לטכנולוגיה מסורתית והם דוגמה ליכולת לשלב בין הטכנולוגיה המסורתית לעלית.
רועי גולדשמידט: זה אחד הדברים המהותיים.
רועי גולדשמידט: מעבר לזה, אני רוצה לומר שיש כמה וכמה דוחות שהוגשו בנושאים האלה ובמשרד הבינוי והשיכון נעשתה עבודה גדולה על ידי גוף חיצוני, על ידי "צנובר יועצים" בנושא.
רועי גולדשמידט: ה"טייטל" של זה הוא "כלים לעידוד התיישבות באזורי עדיפות לאומית".
רועי גולדשמידט: בעבר, בשנת 1996 אם אינני טועה, נעשה דוח גבאי שמתייחס להעצמת הפריפריה ולאחרונה דוח מקוב, שמדבר על העצמת הפריפריה והתעשיה המסורתית.
רועי גולדשמידט: בפועל, נראה לי שנעדרת ראיה אסטרטגית כוללת של הנושא - -
רוני פלמר: וברשותך, להוסיף החלטת ממשלה על 17 מיליארד שקל שלא מיושמת, שתכללה את הכל וזה אולי המקור הכי גדול.
רועי גולדשמידט: גם סביב השולחן הזה חסרים אנשים שהמנדט שלהם הוא הענין הזה.
רועי גולדשמידט: השר לפיתוח הנגב והגליל זו הישות הכי קרובה לתפיסה העקרונית הכוללת - -
אברהם מיכאלי: אולי הביזור שקיים הוא זה שגורם לבעייתיות.
רועי גולדשמידט: אני טוען שאין אינטגרציה במובן העמוק של הענין, ואני רוצה לקרוא לסיום 3 שורות מתחילת הדוח, שבו מקוב פונה במכתב שלו ליו"ר וגם זה מופיע בגוף הדוח: "קיימים שלושה תנאים הכרחיים להעצמת הפריפריה: פיתוח מערכת תחבורה מהירה ונגישה; פיתוח קהילתי, חברתי ותרבותי מספק בפריפריה ומערכת חינוך הולמת, המספקת שוויון הזדמנויות, ויישום מדיניות התיישבות של ריכוז-מבוזר, באופן המאפשר לישובים למצות יתרונות כלכליים לגודל".
רועי גולדשמידט: ההמשך של הדברים הוא שאם התנאים האלה יתקיימו לא יהיה צורך במגוון התמריצים והפעולות הנקודתיות להעצמת הפריפריה.