GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק בן ישראל: אני יכול להכפיל אלף פעמים, לאסוף אינפורמציה שמגיעה מאלף פעמים שני מטר ואם אני יודע לחבר את זה נכון, להגיע בסוף למין אנטנה וירטואלית כזאת שנמצאת בחלל של שני קילומטר, או חמישה קילומטר, אם אני אעשה את זה 2,500 פעם.
יצחק בן ישראל: בשביל לחבר נכון כמובן צריך לדעת בדיוק את הפאזות.
יצחק בן ישראל: הגל הזה מגיע למקומות שונים בפאזה שונה, כמו כל גל אלקטרו מגנטי.
יצחק בן ישראל: העסק הוא לא פשוט, אבל בעיקרון אפשר, על ידי חיבור כזה, אם יש לך כוח מחשוב גדול מספיק, ולכן כל הטכנולוגיה הזאת התאפשרה רק כשהמחשבים הגיעו לרמה הנוכחית שלהם היום בטכנולוגיה, ואני אעשה את העניין, לפני כחודש ישראל שיגרה את הלוויין שהוא הטוב מסוגו בעולם.
יצחק בן ישראל: זאת אומרת, אין לוויין כזה בעולם, בגודל הזה, שמצלם ברזולוציה כזאת, זאת אומרת בכושר הכרת פרטים כמו הלוויין הזה, שמקיף אותנו בגובה של איזה 500 קילומטר, ובשיטה הזאת של סינתטיקה קפרצ'רדה, מביא צילומים שנראים, כשתסתכלו בצילום זה נראה כמו צילום אופטי.
יצחק בן ישראל: אותו דבר.
יצחק בן ישראל: אתם רואים את הדברים באותה הרזולוציה של צילום אופטי.
יצחק בן ישראל: היתרון הוא כמובן שמכיוון שזה מכ"מי, אז הצילום יכול להיות ביום ובלילה אותו דבר, או דרך עננים.
יצחק בן ישראל: זאת אומרת, התמונות המוכרות לכם מלוויינים, שיש ענן ולא רואים מה נמצא מתחת לענן, בתחום המכ"מי זה לא משנה, כי אורך הגל ארוך יותר מהחלקיקים באטמוספרה שעוצרים את הגל האלקטרו מגנטי ולכן הוא חודר דרך העננים ואנחנו רואים מה שנמצא מתחת לעננים.
אריה אלדד: הוא חודר גם רשתות הסוואה?
אריה אלדד: כלומר אני רואה משהו מתחת לרשת הסוואה?
יצחק בן ישראל: מלבד רשתות הסוואה מתכתיות.
יצחק בן ישראל: הוא חודר גם רשתות הסוואה אם הן לא יהיו מתכתיות.
יצחק בן ישראל: רשתות הסוואה רגילות הוא חודר.
יצחק בן ישראל: הזכיר פה מקודם יושב ראש ועדת המדע והטכנולוגיה שלפני בערך כחודש, משהו כזה, עשינו יום מיוחד פה בכנסת שהוא קשור ליום החלל בכלל במדינה, ויום החלל הזה נבחר להיות יום האזכרה השנתי ביום ההתרסקות של הקולומביה.
יצחק בן ישראל: היה לנו אסטרונאוט ישראלי בשם אילן רמון, אז מצאנו את התאריך שטוב שזה יהיה ביחד, ועשינו פה בוועדת המדע והטכנולוגיה.
יצחק בן ישראל: אם חבר הכנסת בני אלון ניסה להשכיל אתכם קודם מה כל תפקידי הכנסת, אז יש עוד תפקיד אחד, אולי לא פורמלי, אבל הוא תפקיד מאוד חשוב, של לעורר מודעות ציבורית ולעורר דיון ציבורי ולדחוף כיוונים שאנחנו חושבים שהם חשובים, ובמסגרת הזאת חלל או מחקר החלל, דרך אגב לא רק הלוויינים והטכנולוגיה שדיברתי עליהם עכשיו, אלא גם המחקר שמישהו עושה בעט ונייר או במחשב, באסטרופיזיקה או בחורים שחורים או ביחסות כללית, אפשר להסתכל מהחלל על כדור הארץ, ואפשר להסתכל מכדור הארץ אל החלל.
יצחק בן ישראל: זה שני פנים לאותו עיסוק.
יצחק בן ישראל: אנחנו במסגרת היום הזה, בחלק מהפעילויות גם הוצגו שם הצעות של אנשים מהאקדמיה ומהתעשייה שהראו שעם השקעה לא גדולה יחסית בחלל האזרחי והמדעי כמובן, אנחנו לא מדברים על הביטחון כי לזה יש, כמו שנאמר פה מקודם, ועדה נפרדת, תקציב נפרד, הכול הולך שם לחוד.
יצחק בן ישראל: בהשקעה לא גדולה במונחים של המדינה אפשר להגיע לניצול היתרון היחסי שכבר יש לנו.
יצחק בן ישראל: יש לנו יתרון יחסי גדול, כמו שאמרתי בפתיחה, בתחום החלל, ולמנף אותו ככה שנגיע עוד יותר רחוק ממה שהגענו עד היום ובדרך הזאת למשוך אנשים, צעירים אני מדבר עכשיו, שלא יצטרכו למצוא את מזלם דווקא מעבר לים, יישארו בארץ, במחקרים שהם מועילים מאוד לחברה, לא רק בצד המדעי.
יצחק בן ישראל: תארו לכם היום את כל החברה המודרנית המבוססת מידע הזאת שאנחנו מנהלים, לא היתה אפשרית, ללא לווייני תקשורת, ללא לווייני מזג אויר, ללא חלק גדול מהדברים שאנחנו התרגלנו אליהם כל כך ש אנחנו אפילו לא שמים לב שכל חדשות עומד איזה חזאי ואומר לנו 'מחר יהיה גשם' או לא יהיה גשם, שהכול בעצם מגיע מלווייני חלל.
יצחק בן ישראל: אני חושב שלהקדמה זה מספיק, אני אשמח לשמוע שאלות, או הערות.
בנימין אלון: אתה רוצה להשיב למיכל, לגבי התקציבים?
מיכל ינקו: לא רק תקציב.
בנימין אלון: תתחיל, ואני אשלים.
יצחק בן ישראל: הממשלה, כמו שאת יודעת, משקיעה במדע, אני עכשיו מדבר על כל המדע, לא רק בחלל, בכמה דרכים.
יצחק בן ישראל: הדרך העיקרית היא דרך תקציבי המחקר שמופנה להשכלה הגבוהה.
יצחק בן ישראל: זאת אומרת, מי שעושה את המדע במדינת ישראל, חוט השדרה שלו זה האוניברסיטאות, מה שאנחנו קוראים אוניברסיטאות המחקר, לא המכללות, אלא האוניברסיטאות הגדולות יותר.
יצחק בן ישראל: התקציב של האוניברסיטאות הוא במידה רבה מאוד, או כמעט כולו, תקציב שמגיע מהממשלה.
יצחק בן ישראל: הוא לא מכוון בקטע הזה.
יצחק בן ישראל: זאת אומרת, הממשלה לא מכוונת ואומרת 'אני משקיעה רק במחקר פנטה דיאט', אלא מגיע לאוניברסיטאות---
מיכל ינקו: השאלה מה סדר העדיפויות של המדע.
יצחק בן ישראל: רגע, בחלק הזה אין סדר עדיפויות.
יצחק בן ישראל: מגיע השלב הבא, מעל זה, שבו את הרעיונות והבסיס המדעי שמתפתח באוניברסיטאות, וישראל מאוד עשירה בזה, צריך לקחת ולהעלות לרמה שאפשר לעשות מזה מוצרים שהמדינה מעוניינת בהם.
יצחק בן ישראל: לפעמים היא מעוניינת בגלל אינטרס ביטחוני, לפעמים היא מעוניינת בגלל אינטרס כלכלי ולפעמים יש לה איזה כיוון כללי שאפילו היא לא יודעת למה, אבל היא יודעת שטוב ללכת לכיוון הזה.
יצחק בן ישראל: זה כבר תפקיד לא של האוניברסיטאות, אלא של משרדי הממשלה ובראשם משרד המסחר והתעשייה, דרך המנגנון של המדען הראשי.
יצחק בן ישראל: שם נמצא עיקר הכסף, עיקר התקציב, והוא מרים את זה לרמה שמתרגמת את הרעיונות האלה למוצרים, כמו שראיתי חלק מהעבודות שאתם גם עשיתם, שמעסיקים היום את סדר היום במדינה.
יצחק בן ישראל: זה מצד התקציבים.
יצחק בן ישראל: בתוך התהליך הזה, הכנסת, דרך הוועדות השונות, ובוודאי ועדת המדע, אבל לא רק, יש ועדת הכספים, יש כל מיני ועדות שמעורבות.
יצחק בן ישראל: הכנסת מאוד מעורבת בדבר הזה ומשרדי הממשלה, כמו שנאמר פה, היום יש לנו מדען ראשי בכל משרד ממשלה.
יצחק בן ישראל: זאת אומרת, גם משרד החקלאות, אי אפשר לתאר את החקלאות במדינת ישראל שהיא מבוססת על 2% מהעובדים במדינה, העובדים בחקלאות, ומספקים אוכל ל-100% של האוכלוסייה, אי אפשר לתאר את זה אלמלא החקלאות לא היתה מאוד טכנולוגית ומבוססת מדע.
בנימין אלון: ומה שאני אוסיף לך בקצרה ולא ארחיב בזה כי באמת זה מלא פרטים.
בנימין אלון: הדוגמה האחרונה של חקלאות, מכון וולקני שמקדם את המחקר החקלאי, את הסוגים השונים של היכולת גם של הגידולים וגם תנאי האחסון ומלווה את הכל, מכון לחקר הימים באילת שראיתי שהתייחסו פה לעניין של הדגה.
בנימין אלון: אלה שני מכונים שניזונים ממשרד החקלאות למשל.
בנימין אלון: יש מכוני מחקר שניזונים ממשרד התשתיות, מלח"י, מכון לחקר הימים שהיה עד עכשיו במשרד התשתיות.
בנימין אלון: זה מחולק במשרדים שונים.
בנימין אלון: ככלל, מדינת ישראל נמצאת במקום גבוה, ויש אומרים אולי ראשון או שני בעולם, ביחס לתקציב, על מה שהיא משקיעה במחקר ופיתוח אזרחי, לא כולל את המחקר והפיתוח הצבאי שאנחנו חייבים להשקיע ואנחנו עושים את זה וכמובן יש השקות ולמידה.
בנימין אלון: למרות זאת, זה כסף קטן יחסית, עיקר הכסף של המחקר והפיתוח מגיע בזכות, ופה אני פונה אליכם, אתם צריכים לטפח את גאוות היחידה שלכם, ולהמשיך הלאה בשאיפות להיות מהציונים של היום והציונים של היום, חלקם הגדול, הם אותם אלה שבאמת גם מוסיפים גאווה למד ינת ישראל בעולם כולו בהישגים מדעיים שמתורגמים לדברים שהאנושות כולה נהנית מהם.
בנימין אלון: אם זה ברפואה, אם זה בטכנולוגיית מחשבים שתיכף נשמע את חבר הכנסת פלסנר, שידבר בנושא הזה, אם זה בכל תחום שהוא, המחקר והפיתוח הישראלי הוא כזה טוב שבעצם מה שישראל, המדינה, מה שאת שאלת, הממשלה משקיעה זה כסף זריעה, זה כסף ראשוני.
בנימין אלון: הכסף הגדול היום מגיע ממשקיעים פרטיים.
בנימין אלון: למשל, 24 חממות שהוקמו על ידי המדען הראשי.
בנימין אלון: חממה, זה כמו שתיאר פה חבר הכנסת בן ישראל, חממה אחת עוסקת.
בנימין אלון: .. ואנשים עם יוזמות שלכם מגיעים לשם, גם בגיל שלכם, מציעים את ההצעה שלהם, הם רוצים לעבור משלב המחקר התיאורטי, לראות האם אפשר לעשות מזה משהו, ואז גם הם יכולים להיהפך למיליונרים, כמו שאתם יודעים.
בנימין אלון: יש חממות שמפתחות את זה.
בנימין אלון: פעם היו חממות רק לחקלאות, מדינת ישראל התבססה על חקלאות, היינו עם של גלות, הגענו לכאן, למדנו לא רק לעבוד את האדמה, אלא לייצא את הידע שלנו לאפריקה ולאסיה ולכולם כולו, בחקלאות, בטפטוף מים, בהשבחת החקלאות כולה.
בנימין אלון: היום אנחנו מייצאים ידע לעולם כולו ומכל העולם מגיעים לכאן, מכל המדינות מגיעים לכאן לבדוק את החממות האלה, לראות מה קורה שם.
בנימין אלון: מתוך ה-24 חממות, 23 כבר הופרטו, כלומר שגורמים פרטיים משתלטים עליהם, כי הם רוצים אותם, ואז המדינה צריכה כמובן להקטין את ההשתתפות שלה.
בנימין אלון: היא יכולה עדיין להיות שותף, אבל היא לא צריכה להשקיע כל כך הרבה כסף.
בנימין אלון: אחוז גבוה מההכנסה הישראלית, מהתוצר הלאומי הגולמי, ממה שמיוצר בארץ, נובע ממחקר ופיתוח אזרחי.
בנימין אלון: כך שהקשר בין מה שהוזכר כאן קודם, בין ההשקעה של המדינה במדע הטהור, שתמיד צריך להמשיך אותו, דרך הוות"ת, לאוניברסיטאות ודרך המדען הראשי, או מדענים אחרים של משרדים אחרים, למכוני מחקר ולחממות ניסוי, כל זה מניב אחר כך פי 20, 30 ויותר בהכנסות שהמדינה מכניסה כתוצאה מהתרומה.
בנימין אלון: מה שפעם בעבר היווה את מקור ההכנסה של ישראל, חקלאות, תיירות.
בנימין אלון: היום תיירות זה 3% מההכנסות של ישראל, לא יותר.
בנימין אלון: חקלאות, גם משהו כזה.
בנימין אלון: המחקר והפיתוח האזרחי מזנק מ-20% ל-30% ו-40%.
בנימין אלון: הכול התהפך.
בנימין אלון: ועושים את זה מי?
בנימין אלון: חבר'ה כמוכם, או אפילו יותר מופרעים מכם.
בנימין אלון: אתם מכירים את החבר'ה שלא רצו לגמור את בית הספר?
בנימין אלון: את המירבילי'ס?
בנימין אלון: והיו יצירתיים וחשבו מחוץ לקופסה ועשו את זה ויש רבים מאוד שבאים עם הסטרט אפ שלהם וחלק הממשלה, דרך החממות, מסייעת, חלק מוצאים מקורות מימון ישר מההתחלה ויש מקום לחשיבה יצירתית, לחשיבה מחוץ לקופסה, לחדשנות, אבל לא לזלזל במדע הטהור ובלימוד, כי בסופו של דבר אם לא לומדים אז משוטטים עולם הדמיון.
בנימין אלון: אני רוצה לנצל את זה, לפני שאני מבקש מחבר הכנסת יוחנן פלסנר לדבר על הממשק בין עולם התוכנה לבין עולם העסקים.
בנימין אלון: גם חבר הכנסת פלסנר הוא חבר הוועדה שלנו, הוא אחד מה"זקנים" בכנסת ואני הייתי רוצה להודות, בהזדמנות שהתפרצתי פה לרשת, לגב' מאיה הלוי, מנהלת מוזיאון המדע, ששנים אנחנו יחד, ועדת המדע והשכנים שלנו מעבר לרחוב רופין, מוזיאון המדע, מקיימים את היום הזה והיא היתה בפירוש שושבין ראשי בכל האירוע הזה, ואני מודה לך.
בנימין אלון: אני רק זוכר שהיה במוזיאון המדע כיסא עינויים כזה עם מחטים ומאז אני שומר מרחק.
יצחק בן ישראל: אם אפשר להוסיף משפט אחד, רק כדוגמה למינוף שאתה דיברת עליו.
יצחק בן ישראל: בין יתר הדברים שהוצגו באותו יום עיון שעשינו על החלל, אז מתברר שאם למשל, וזה בערך סדרי הגודל, השקעה בערך של 100 מיליון דולר בחלל בשנה, מצד הממשלה, תכניס למדינה על כל 100 מיליון דולר כזה, בין מיליארד לשני מיליארד, קשה לדעת בדיוק.
יצחק בן ישראל: זה איזה שהוא מינוף שישנו בהיי-טק בכלל, בחלל במיוחד וזה מסוג הדברים שבסוף איכשהו מכוונים את המאמץ הלאומי דווקא לכיוונים כאלה ולא לאחרים.
אמיר ששון: האם באמת הכסף מושקע?
יצחק בן ישראל: חלק מושקע, לא מספיק.
יצחק בן ישראל: תמיד כשאתה תופס דברים בתהליך, אז זה חלק מהתהליך.
יצחק בן ישראל: זה יושקע בסוף.
בנימין אלון: דיברתי על הכוס המלאה ועל הדברים היפים, שזה באמת נכון, כי השורה התחתונה היא שתהיו יצירתיים, תעיזו, אבל אני רוצה גם להגיד שלא מזמן, ביום שוועדת המדע ארגנה פה לקהילת ה-ICT, לפני שבוע, דיבר פה הפרופסור יערי, שהוא נשיא האקדמיה הלאומית למדעים, מהלב, וקונן על הצד הלא מלא של הכוס, על הבעיות בחינוך, בלימוד, על הרמה של ההישגים.
בנימין אלון: אני מקווה שאתם שונים ועוזרים גם למורים שלכם וגם לבתי הספר לא להוריד רמה.
בנימין אלון: הוא דיבר על בעיות של הזדקנות המדענים ועוד בעיות רבות שאנחנו לא מתעלמים מהן, ואסור לנוח על זרי הדפנה של ההצלחות של אתמול.
בנימין אלון: צריך כל הזמן להיות עם צעד אחד קדימה.
בנימין אלון: למדינה כמו שלנו, זה הכרחי, זה תנאי קיום.
זאב סולבדניק: אני ועוד שני חברים מפתחים מכשיר למניעת התקפי לב.
זאב סולבדניק: אני הייתי רוצה לשאול, האם יש בארץ תחום שבו אנחנו רק חוקרים, אנחנו לא מצפים לאיזה שהוא כסף שייכנס בתמורה.
זאב סולבדניק: האם יש סתם פיתוח, כמו ששמענו, על פיתוחים של נאס"א למאדים, אני חושב.
זאב סולבדניק: האם יש לישראל חלק בהם?
יצחק בן ישראל: על החלל אתה שואל?
זאב סולבדניק: כן.
יצחק בן ישראל: השאלה מה זה 'רק חוקרים', אבל כן.
יצחק בן ישראל: לדוגמה, זה אולי יתקשר למה שהציג פה מקודם חבר הכנסת דב חנין, מדובר הרבה על הסביבה ועל בעיות של הסביבה.
יצחק בן ישראל: לפני שאתה הולך לנסות לפתור אותן, אתה צריך גם להבין אותן.
יצחק בן ישראל: איך אתה מבין?
יצחק בן ישראל: בין היתר על ידי כל מיני מדידות שאתה עושה.
יצחק בן ישראל: אחת הדרכים למדוד זה לוויינים שמסתובבים סביב כדור הארץ, מצלמים את כדור הארץ, אבל לא בתחום האופטי בלבד, אלא באורכי גל כאלה שהם רגישים לכל מיני תופעות שאתה רוצה לבדוק.
יצחק בן ישראל: למשל, זיהום של המים, אם אתה מסתכל באורכי גל מתאימים, אתה יכול להסתכל על נחל או על ים, או על איזה שהוא מאגר מים גדול ולראות שיש בתוכו חומרים שהם מזהמים את המים.
יצחק בן ישראל: אז יש היום לוויין כזה, למשל, שאנחנו בונים, בשיתוף פעולה עם הצרפתים, הוא מדעי טהור.
יצחק בן ישראל: לא יהיה ממנו איזה כסף, ההיפך, רק משקיעים כסף בשיתוף עם הצרפתים.
יצחק בן ישראל: הוא נקרא ונוס, שתפקידו הוא באמת לצפות עם מצלמה שנקראת מולטי-ספקטרלית, לצפות ב-12 אורכי גל שונים על כדור הארץ ולמדוד זיהומים, בעיות בחקלאות, יובש, מים, כל מיני דברים כאלה שמעניינים מאוד את הסביבה.
יצחק בן ישראל: יש הרבה מאוד דברים כאלה, אני כבר לא מדבר על המחקר באוניברסיטאות, שהזכרתי אותו מקודם ,שהוא כולו מחקר טהור למעשה.
יצחק בן ישראל: אמנם לכל אוניברסיטה יש היום איזה חממה או איזה רשות שהיא מנסה למסחר חלק מהרעיונות, אבל 99% מהפעילות באוניברסיטה היא מחקר טהור לגמרי.
זאב סולבדניק: אבל אני שואל, נגיד את הלוויין שאתה הזכרת, אתם לא הייתם בונים אם לא היה זיהום כרגע באוויר ולא היה צריך לחקור תופעות מסוימות.
זאב סולבדניק: אני שואל לגבי חקר החלל, שיש היום---
יצחק בן ישראל: אני לא יודע למה אתה חושב שלא היינו בונים, אני חושב שהיינו בונים, אבל למשל יש לנו היום מצפה קרינה קוסמית בחרמון.
יצחק בן ישראל: קרינה קוסמית, אתה יודע, מגיעה אלינו מהחלל החיצון, הוא מודד את הקרינה הקוסמית.
יצחק בן ישראל: אף אחד לא יודע מה ייצא מזה, זאת אומרת, זה לא מסוג הדברים שאתה יכול לבוא אחרי זה לממשלה ולהגיד 'תנו לי כסף לקרינה הקוסמית, כי אם לא נמדוד יהיה פה רע מאוד'.
יצחק בן ישראל: זה מחקר מדעי טהור שנוגע למודלים של היווצרות מערכת השמש, למודלים אחרים באסטרונומיה, למרות, דרך אגב, שהאנשים שיושבים שם הם מאוד יצירתיים ולפני כמה שנים הם אפילו מצאו איזה הדגמה מעשית למחקר שלהם, מה שמאוד קשה.
יצחק בן ישראל: התפרסם בעיתון Science, שהוא עיתון מדעי מכובד, מאמר שהם מצאו בו קורלציה מאוד גבוהה בין רמת הקרינה הקוסמית ובין מחירי התבואה בעולם.
יצחק בן ישראל: עברו על איזה כמעט מאה שנה.
יצחק בן ישראל: מחירי התבואה בעולם.
יצחק בן ישראל: כי מתברר,במקרה, שהקרינה הקוסמית הזאת משפיעה על הגידול של התבואה ולכן בסופו של דבר על המחירים שלה.
יצחק בן ישראל: אבל זה באמת היה מקרה מאוד יוצא דופן.
יצחק בן ישראל: הם מודדים את הקרינה הקוסמית לצורך המדעי הטהור של חלק החלל, פלזמה, יש שם כל מיני דברים שקשורים מאוד לדבר הזה.
בנימין אלון: נשמע את חבר הכנסת יוחנן פלסנר, מנהל מחשבים, הקשר של תוכנה לעולם העסקים.
בנימין אלון: אני רק, ברשותך, אקדים במלה, ביחס לשאלה שלך, זאב.
בנימין אלון: היא שאלה מצוינת ואני חושב שטוב ששאלת אותה.
בנימין אלון: אצלנו בעולם היהודי יש ביטוי שנקרא 'תורה לשמה'.
בנימין אלון: אסור להזניח את זה גם במדע ובכל תחום.
בנימין אלון: אפילו קח את תחום המחשבים, שעכשיו ידבר עליו חבר הכנסת פלסנר.
בנימין אלון: אם לא היתה תיאוריה בינארית, אפשרות לספור בינארית ברמה הכי תיאורטית, שאף אחד לא ידע איך פעם יתרגמו את זה, לא היו מגיעים למה שהגיעו.
בנימין אלון: אם לא היו מדענים שהיו הולכים, ברמה הכי טהורה, להצפנות, לפני שידעו שאפשר לעשות מזה הרבה כסף, פרופסורים ישראלים ממכון וייצמן וממקומות אחרים לא היו מגיעים להישגים האלה.
בנימין אלון: מדע תמיד, בעיקר בישראל, צריך לצעוד צעד קדימה, הוא אף פעם לא יודע, הוא לא יכול להיות מחקר תמיד מכוון, בוודאי בביולוגיה, לפני שהוא רוצה לפתח איזה שהיא תרופה מסוימת.
בנימין אלון: אם הוא רוצה באמת לשמור על רמה, הוא חייב לשמור על רמה גבוהה של מחקר מדעי טהור בכל תחום, ודאי שבתחום התורה למדנו את זה, שאתה לא לומד רק הלכה למעשה, אתה לומד תורה לשמה, ברמות הכי תיאורטיות, כי בלי זה אתה לא מחובר לכל הדברים ובסופו של דבר גם ברמה הכלכלית, אם היום אנחנו נצטרך להתחרות בעולם בתחום הזה, מול כמות המתכנתים שיש בהודו, חבל על הזמן.
בנימין אלון: ישראל מאבדת את הבכורה.
בנימין אלון: אם ישראל רוצה לשמור על בכורה, היא חייבת תמיד להוביל צעד קדימה בתחום הזה.
בנימין אלון: אלוהים לא נתן לנו נפט, כמו שנתן לשכנים שלנו, ולא נתן לנו משאבים, הוא נתן לנו ברוך ה' את התורה, הוא נתן לנו אנשים שיודעים לחשוב, וזה משאב הכי גדול של מדינת ישראל, גם כלכלית היום.
בנימין אלון: אבל אם את כל החשיבה הזאת יכוונו רק למוצרים פרקטיים, אז בסופו של דבר לא יהיה גם כסף לזה.
בנימין אלון: אם אין תורה, אין קמח, ואם אין קמח, אין תורה, והחיבור ביניהם הוא מאוד מאוד חשוב.
בנימין אלון: בבקשה, חבר הכנסת פלסנר, כהקדמה לחיבור.
יוחנן פלסנר: אני באמת אתמקד בהיבט הזה של החיבור.
יוחנן פלסנר: דיבר כאן חבר הכנסת בן ישראל על התשתית הטכנולוגית, תשתית הידע במערכות ההשכלה הגבוהה, במערכות הממשלתיות למיניהן, מכונים, שמייצרים ידע ומיומנויות, אבל הכסף הגדול לפיתוח הטכנולוגי, הכסף הגדול שבאמצעותו מתבצע המחקר והפיתוח היום זה כסף פרטי.
יוחנן פלסנר: אני אחלוק איתכם כמה תובנות.
יוחנן פלסנר: הרקע שלי הוא דווקא בהקשר שאני הייתי היזם והמנהל הכללי של חברת תוכנה שפעלה בישראל ובצפון אמריקה ואני באתי לא מהרקע של התוכנה.
יוחנן פלסנר: אני אחלוק איתכם בעצם כמה מהשאלות הבסיסיות.
יוחנן פלסנר: תמיד שאלו אותי, כשהקמנו את התוכנה, של מי היה הרעיון.
בנימין אלון: מה הכוונה?
בנימין אלון: מהרקע השיווקי?
יוחנן פלסנר: אני הייתי מהצד העסקי, לפני זה עבדתי בייעוץ אסטרטגי לבנקי השקעות ואחר כך התחברתי עם כמה אנשי תוכנה והקמנו את אותה חברה.
יוחנן פלסנר: אז אמרו לי 'הקמתם חברה, ברור שהיה רעיון ושל מי היה הרעיון?
יוחנן פלסנר: ' אני אומר, מי שאני מניח ואני מקווה שרבים מכם תשתלבו בתעשיית ההיי-טק וביזמות, כי כמו שאמרתי זה המנוע שמאפשר אחר כך את העשייה הזאת, ובעצם התשובה היא שברוב המקרים, כשאני מדבר על פיתוחים טכנולוגיים, אין איזה רעיון שמגבשים אותו מראש ואחר כך הולכים איתו לכל אורך הדרך ומגיעים לסיום מוצלח, גם עסקי וגם טכנולוגי, אלא לרוב מה שקורה זה שמגיעה קבוצה של אנשים, עם יכולות, ובטוחים שיש רעיון מסוים, בטוחים ש'אנחנו הולכים לעשות את הדבר הזה', יש לו צורך בשוק ואחר כך מהר מאוד מגלים שאין לזה ביקוש מספיק, שאין לזה מספיק לקוחות, שיש הרבה מאוד שרוצים את זה, אבל לא מוכנים לשלם על זה מספיק, אין כאן תשתית להחזיק חברה, שאין היתכנות טכנולוגית לרעיון הזה, וכן הלאה.
יוחנן פלסנר: סוגים רבים של חסמים שלא מאפשרים לרעיון הזה להתפתח, אבל בעצם מהרעיון הזה מבינים שמה שחשבנו לעשות לא עובד, אבל יש רעיון אחר שהוא בעצם המדרגה הבאה ואותו אולי אפשר לממש.
יוחנן פלסנר: אז בחברה שאני הקמתי, שבעצם הפסקתי לעבוד בה ב-2002, והיא עדיין עובדת עד היום, ישבתי עם החבורה של היזמים ועשינו איזה מין היסטוריה של התהליך של ההקמה של החברה, הרעיון שבסופו של דבר יצרנו את המוצר המרכזי של החברה היה הרעיון העשירי ואחר כך, בתוך הרעיון העשירי, זו היתה הנגזרת העשירית שלו.
יוחנן פלסנר: זאת אומרת, גם הרעיון, אחרי שכבר התמקדנו בכיוון מסוים, הוא עבר עשרה גלגולים פנימיים והתפתחויות ועל התחום הזה התמקדנו בסוף.
יוחנן פלסנר: אז אם השאלה של מי הרעיון, היא לא רלוונטית, ברוב המקרים.
יוחנן פלסנר: יש מקרים של איזה המצאת ליבה שמביאה איזה שהוא שינוי טכנולוגי, קפיצת מדרגה ואז הרעיון הוא רלוונטי, אבל ברוב המקרים שזוכים נגיד להשקעות של הון-סיכון או להשקעות של כסף פרטי, אני זורק מספר רק כסדר גודל, הוא ודאי לא נכון, 80% מדובר לא ברעיון בשל שהולכים איתו לאורך כל הדרך, אלא ברעיון מתגלגל.
יוחנן פלסנר: אז אם אין רעיון, אז מה הם כן הגורמים שמבטיחים הצלחה, וזה אולי רלוונטי לכם.
יוחנן פלסנר: אז הייתי מתחיל ככה.
יוחנן פלסנר: סימנתי ארבעה גורמים שהם לדעתי הגורמים העיקריים.
יוחנן פלסנר: אחד, זה כן לבוא עם יכולות.
יוחנן פלסנר: וזה חוזר לשיחה שהיתה לנו קודם, יכולות שרוכשים באוניברסיטה, יכולות ליבה בתחום של תוכנה, או פיזיקה, או רבים מכם כאן בטכנולוגיות רפואיות, שתהיה תשתית רחבה של ידע בתחום וכמובן גם ידע עסקי.
יוחנן פלסנר: ולעולם לא יהיה לאדם אחד את כל הידע, ידע עסקי זה אומר איך בונים חברה, איך מגייסים את הכסף, איך בונים אותה מבחינה שיווקית, משפטית וכן הלאה.
יוחנן פלסנר: זאת אומרת, לבוא עם סל של יכולות.
יוחנן פלסנר: הגורם השני זה יכולת ההתמדה.
יוחנן פלסנר: כי אם אתה באמת נכשלת, יש את הימים עד שאתה מגיע לרעיון העשירי ולרוב מדברים על יזמים שגם כשהגיעו לרעיון העשירי, החברה כולה נכשלת ורק בחברה העשירית שלהם הם מצליחים.
יוחנן פלסנר: זאת אומרת, יזמים סדרתיים, או יזמים שהצליחו הם לרוב נכשלו בכמה חברות קודם, אז צריך יכולת התמדה להמשיך ולנסות, לא לאבד את הביטחון, לא לאבד את המוטיבציה.
יוחנן פלסנר: מה שמשלים את יכולת התמדה, זה היכולת להתאים למציאות המשתנה, להתאים את הפתרונות, וכאן נכנס העניין של היצירתיות, של היכולת לראות בעיה מכמה מקומות והדבר האחרון זה צוות.
יוחנן פלסנר: אי אפשר לעשות שום דבר לבד.
יוחנן פלסנר: אפילו לא בפוליטיקה.
יוחנן פלסנר: אבל את זה אני לומד.
יוחנן פלסנר: אבל בטוח שלא בחברות תוכנה, שאת זה אני מכיר יותר טוב.
יוחנן פלסנר: לאף אחד לא יהיה גם את הידע הטכני וגם את הידע העסקי וגם בתוך העולם הטכני יבוא מישהו שהוא יותר.
יוחנן פלסנר: זאת אומרת, צריך סל של יכולות וצריך עבודת צוות, גרעין של אנשים מצוינים ומחויבים.
יוחנן פלסנר: אלה הם הגורמים שיאפשרו באמת להביא את המינוף הזה מיכולות תשתיתיות להמצאות שמקבלות גם תמיכה של כסף פרטי ומינוף גדול.
בנימין אלון: יש שאלה לחבר הכנסת יוחנן פלסנר?
איתי יהלום: אני עשיתי פרויקט על בינה מלאכותית, אדם בתוך המחשב, ואני רוצה לשאול למה בכיתות י"ב, לדוגמה, הכנסת לא מחוקקת חוק או משהו, שיבואו ויתנו הסברה עסקית לאנשים שעושים פרויקטים בתוכנה.
איתי יהלום: יש המון פרויקטים שעושים בכיתה י"ב, שממש יפים וממש יכולים להיות עסקיים, אפשר להפוך אותם לעסקים ממש טובים, אף אחד לא בא אל הילדים האלה שאפשר עכשיו ללכת אליהם והמדינה תרוויח מזה המון, לבוא אליהם ולהדריך אותם ולהראות להם---
יוחנן פלסנר: הבנתי את השאלה.
יוחנן פלסנר: אל"ף, אני מברך על רוח היזמות שבוערת ופורצת ממך כבר בכיתה י"ב וזה יפה ויעדכן אותך גם יושב ראש הוועדה, לא כל נושא מדיניותי צריך להיפתר בחקיקה.
יוחנן פלסנר: עכשיו יש גם בתי ספר, אני מניח, שמטפחים יותר את רוח היזמות ויש בתי ספר שפחות.
יוחנן פלסנר: אני חושב שבסופו של דבר, אל תצפה לשמוע את זה ממורה, אלא תיכנס ותיכנס באינטרנט ותראה מה חברות ותקרא דוגמאות של תכניות עסקיות.
יוחנן פלסנר: אם יש לך כבר את האנרגיות לזה, גם אני, ואני רק נותן את עצמי כדוגמה, לאו דווקא כיזם מוצלח במיוחד, אחרת אולי לא הייתי מגיע לפה, אבל בסופו של דבר לא מלמדים אותך, אלא אתה צריך, כמו שיש לך את רוח ההתמדה בלפתח את המוצר, תנסה להבין את השוק, תדבר עם אנשים, תטעה, תיפול, תתרסק, ובסוף תצליח.
בנימין אלון: איתי, מכובדי, אני יכול להעיר לך הערה אחת?
בנימין אלון: אמרת למה אף אחד לא בא לילדים האלה.
בנימין אלון: אם תקראו לעצמכם ילדים, אף אחד לא יבוא אליכם.
בנימין אלון: אתם לא ילדים, אתם אנשים צעירים ושתהיה לכם את החוצפה ואת האומץ ואת היוזמה, כמו שאמר חבר הכנסת פלסנר, כי באמת אין שום ספק שאתה צודק לגמרי וברור שההיפך, שהיום זקנים כמוני קשה להם יותר עם העולם של הווב 2 וכל ההתקדמויות שאני לא מצליח לעקוב אחריהן ואתם הרבה יותר זורמים בזה ויכולים להיות יצירתיים, כך שהגיל הוא לא חיסרון, אלא ההיפך ופשוט תעיזו, תפנו, אם אחר כך הגברת ליקריץ תרצה להתייחס מה משרד החינוך עושה בנושא, כתשובה לשאלה הזו, אני אשמח, אבל אני רוצה קודם כל לתת ללירון שרצתה לשאול שאלה.
בנימין אלון: תחשבי על איזה שהיא תשובה מה משרד החינוך, איך הוא מעודד את מה שאיתי הציע.
לירון מנשה: השאלה שלי בעיקר בתחום של איכות הסביבה, אבל אני בטוחה שאתה תוכל לענות לי על השאלה.
לירון מנשה: העבודה שלי עסקה בתחום פסיכולוגיה, חקרתי את הקשר בין התנדבות בקהילה לבין מסוגלות עצמית, אני בת 18 מאשקלון.
לירון מנשה: אז בגלל שאני מאשקלון, אני מצטערת ממש, אבל אני ממש לא יכולה להתעלם מההיבט הביטחוני וכולנו מודעים לשיגור הגרדים לעבר אשקלון ובדרום אשקלון יש המון מתקנים של מפעלי תעשייה, שאם גראד נופל באזור הזה יכול להיגרם נזק סביבתי מאוד חמור ובעיקר לשכונות הדרומיות באשקלון, אז רציתי לשאול קודם כל מה הנזק, כדי שתסבירו לי, אני יודעת שזה נזק חמור, אבל אני לא יודעת בדיוק מה הוא, ומה אתם, בתור האנשים שעוסקים בתחום, עושים כדי למנוע נזק כזה.
בנימין אלון: אני אתן לחבר הכנסת בן ישראל לענות, אבל לפני זה אני אומר לך, לירון, במסגרת מסע היכרות שלכם עם הכנסת.
בנימין אלון: פה את נוגעת במקום שאנחנו נפרדים, כי כשאת אומרת את זה, אז ברור לך שזה לא רק מדע טהור, ובוועדת המדע יש חברי כנסת מסיעות, כמו שראיתם פה, משמאל קיצוני ומימין נפגשים.
בנימין אלון: דב חנין משמאל קיצוני.
בנימין אלון: שמאל מתון, עבודה זה שמאל מתון?
בנימין אלון: אז אני חושב שחד"ש זה שמאל קיצוני.
בנימין אלון: לא משנה, ראיתם, פה אנחנו נפגשים, חבר הכנסת אלדד וחנין ואני ובן ישראל, הוא מקדימה, אני מהאיחוד הלאומי, ומשתדלים בוועדה להתעלם מהמפריד המפלגתי ולהתייחס כאל מחוקקים למדינת ישראל כולה, כי בהוכחת אבהות זה לא עניין של מפלגה.
בנימין אלון: צריך להוציא את החוק הטוב ביותר שישרת את מדינת ישראל.
בנימין אלון: אבל כל חבר כנסת כאן הוא גם משרת קהילה מסוימת, או דעה מסוימת.
בנימין אלון: כשאת אומרת לי אשקלון, אז אני נזעק, אני רוצה שחבר הכנסת בן ישראל יענה לך, אבל חבר בן ישראל הוא מקדימה, אנחנו בבחירות אמרנו 'אשקלון תבער באש', 'אל תתנתקו ואל תתנו להם לשלוט באזור צפון הרצועה' וזה מתקיים, אני לא יודע אם מישהו מקשר את זה, ולכן, לירון, יענה לך חבר כנסת בן ישראל, אבל כעיקרון אם יש דבר שמאפיין את הבית הזה, כמו כל פרלמנט בעולם, זה שמחוקקים חלוקים ביניהם בשאלות הכי קיומיות, שגם לכם ואתכם מטרידות, והם צריכים לחבור יחד לדברים אחרים, אבל המחלוקות הן לפעמים הדברים הכי חמים והכי מרגיזים והכי אולי שולחים אנשים לעשייה הציבורית והם נשארים במחלוקת, עד הבחירות הבאות, וגם אחריהן.
בנימין אלון: רק הערת ביניים לפצע הפתוח שנקרא אשקלון, שמבחינתי היה כתובת על הקיר ולא היה צריך לקרות.
בנימין אלון: נשמע את חבר הכנסת בן ישראל.
בנימין אלון: כמובן תשובה אחרת, זה תפקידו, מקדימה, שעשו את ההתנתקות הזאת.
יצחק בן ישראל: תראו, יש דבר שנקרא גישה מדעית לבעיה.
יצחק בן ישראל: לגישה המדעית אין שום קשר לפוליטיקה.
יצחק בן ישראל: אתה, לפני שאתה מחליט באיזה דרך פוליטית אתה נוקט, כדאי שתדע מה העובדות ומה אפשר לעשות ומה אי אפשר לעשות וכמה זה עולה לך וכל מיני דברים כאלה.
יצחק בן ישראל: אז אני, בניגוד להרמה של חבר הכנסת בני אלון הרים, אני לא אגרר לעניין הזה, אני אגיד לך את המצב העובדתי המדעי, הטכנולוגי, שקשור לשאלה שלך.
יצחק בן ישראל: אני גם יושב ראש ועדת המשנה של ועדת חוץ וביטחון למוכנות העורף, ששם אנחנו מטפלים בעניין הזה מצד הכנסת.
יצחק בן ישראל: נתחיל רגע בזה שאין היום בעולם, בשום מקום, גם לא בישראל, איזה שהיא טכנולוגיה שיודעת לעצור את הרקטות האלה באוויר.
יצחק בן ישראל: נתחיל בזה.