GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דן זבלסקי:
לנו יש שני חסרונות עקרוניים כאשר הראשון הוא שאנחנו מדינה יותר קטנה ומסה קריטית שלנו היא קטנה יותר, והשני הוא שההכנסה לגולגולת עדיין יותר קטנה מאשר של אחרים.
דן זבלסקי:
זאת אומרת שאם אנחנו רוצים להיות בעלי תחרות – וכאן נעשתה עבודה חשובה מאוד על ידי מוסד נאמן בטכניון בנושא הזה ופרופסור טרכטנברג היה שותף לזה ואחרים – אנחנו צריכים להגיע לפחות לארבעה אחוזים.
דן זבלסקי:
אני מודיע כאן בלי להיכנס לפרטים שהסטטיסטיקה של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה שאנחנו ב-8, ב-4.5, זה לא נכון וזאת רמאות.
דן זבלסקי:
בנושא התעשייה, בהשתתפות התעשייה, 40 אחוזים הם הנהלת חשבונות ועוד כל מיני תרגילים.
דן זבלסקי:
חשוב מאוד לקבל תמונה אובייקטיבית למה מדינת ישראל צריכה לחתור וזאת הייתה השאלה שלך ואת זה צריך להציג.
בנימין אלון:
אתה אומר להציג יעד ברור שיהיה מובן.
דן זסלבסקי:
ושיש לו בסיס ענייני.
דן זסלבסקי:
אם אנחנו לא עושים את זה, התוצאה היא ירידה מאוד שיטתית.
דן זסלבסקי:
אנחנו יודעים שגם העלייה מברית-המועצות הולכת ונגמרת.
דן זסלבסקי:
חשוב לומר שיש היום בריחת מוחות ממדינת ישראל וזאת תופעה חמורה ביותר שהולכת ומחמירה וזה לא רק ההפסד של המוחות, ההפסד של הרעיונות והפסד של רווחים פוטנציאליים אלא זאת גם ירידה מורלית.
דן זסלבסקי:
פניתי לאחרונה אל פרופסור בטכניון וביקשתי שיבוא לשמש מדען ראשי אבל הוא אמר שהוא עם הממשלה הזאת לא רוצה לעבוד והוא לא יקדיש לכך זמן עם האוצר הזה.
דן זסלבסקי:
הוא אמר את הדברים האלה בפירוש.
דן זסלבסקי:
במסגרת הלימודים שלנו, מי שירצה יוכל לקרוא את זה בנספחים של הדוח, הלך מישהו וחקר את נושא כוח האדם במשק המים והאמרה השלטת היא שאנחנו יוצאים מזה מפני שהתעסקות עם מדינת ישראל, אנחנו לא מוכנים להמשיך.
דן זסלבסקי:
אני לא אביא עכשיו את מלוא הדוח.
דן זסלבסקי:
אני מאוד ממליץ למי שמעונין לעיין בדוח המלא שיצא שיש בו פירוט של הדברים.
בנימין אלון:
אני רוצה שכל אחד מהדוברים ייתן זווית שתתרום לדבר הכללי.
בנימין אלון:
מר וקס, תאמר לנו את הדבר המיוחד שלך.
שלמה וקס:
שמענו כאן גם את אלי אופר וגם את מר מיימון.
שלמה וקס:
אני אגיש לך את העבודה הזאת שנעשתה בשיתוף של התאחדות התעשיינים, איגוד תעשיות האלקטרוניקה וקרנות הון סיכון.
שלמה וקס:
זאת עבודה מפורטת שהושקע בה מאמץ רב גם של התעשייה וגם של האקדמיה והיא מציגה מה צריך להיות היעד של תקציב המחקר והפיתוח במדינת ישראל לתעשייה העילית.
שלמה וקס:
אני מציע לך אדוני היושב-ראש לזמן דיון ביחד עם דוקטור שיינין ובדיון הזה נציג את העבודה הזאת שמדברת בזכות עצמה והיא תוצאה של עבודה ארוכה.
שלמה וקס:
צריך לזכור שתעשיית האלקטרוניקה והתוכנה מהווה 50 אחוזים מהיצוא התעשייתי של מדינת ישראל.
שלמה וקס:
אנחנו ניזונים היום מהפירות שאלי הזכיר של התעשייה הביטחונית, של מערכות הביטחון ו של המחקר והפיתוח שהיה עד לשנת 1998 שהיה ברמה סבירה אבל היום הוא לא מתקיים.
שלמה וקס:
אני מציע לקיים בנושא הזה ובו נוכל להציג זאת בהרחבה.
שלמה וקס:
אני מבקש שתאפשר למר דן וילנסקי – חבר נשיאות האיגוד שיש לו עוד הרבה זכויות - להשלים את הדברים.
בנימין אלון:
מר וילנסקי ידבר בהמשך.
בנימין אלון:
תודה לך על הדברים.
בנימין אלון:
אני חושב שאתה מציג אותם בראייה של המוצר הסופי של השימוש והמימוש.
משה אורטס:
אני איש תעשייה במשך 50 שנים, אם בצורה ישירה ואם בצורה עקיפה, כך שיש לי מבט.
משה אורטס:
הייתי גם יושב-ראש איגוד תעשיות האלקטרוניקה וחבר הנשיאות, כך שיש לי את כל ההסתכלות.
משה אורטס:
בחברה – והייתי בחברות גדולות, בקטנות ואפילו בתעשייה המסורתית כי תמיד אני ממלא שליחות מסוימת – אם ניתנים הדברים לאנשים קצרי רואי בהנהלת חשבונות, המפעל לא יגיע לשום דבר.
משה אורטס:
אלה שמטביעים את טביעת האצבע שלהם לדורות, הם אנשי החזון.
משה אורטס:
אם הוועדה יכולה קצת להתרומם מההסתכלות החשבונאית ולומר למקבלי ההחלטות – לא לאותו בחור מהאוצר שהוא בסך הכל ממלא את התפקיד ועושה מה שאומר לו שר האוצר ושר האוצר עושה מה שאומרת לו הממשלה – שזאת הסתכלות לגמרי אחרת שנובעת מהחזון.
משה אורטס:
אנחנו הממשלה הגרועה ביותר מבין כל המדינות שמתהדרות בלשונן לגבי החשיבות של המחקר והפיתוח ומספרים סיפורי מעשיות לילדים מפגרים והתוצאה המעשית היא שזאת הממשלה הגרועה והגרפים מצביעים על מקומנו ביחס למדינות אחרות.
בנימין אלון:
מכובדי, יש לנו כותרת, ממשלה גרועה.
משה אורטס:
לא ממשלה גרועה.
משה אורטס:
לא התכוונתי במובן הזה.
משה אורטס:
חס וחלילה, לא אמרתי ממשלה גרועה.
רינה פרידור:
באופן טבעי אני אשים דגש על תוכנית החממות שאני הקמתי אותה ואני מנהלת אותה עד היום.
רינה פרידור:
אני אתקן טעות אחת ואומר שכאשר אומרים שרוב החממות הופרטו, אנחנו מאוד גאים בזה וזה הישג מאוד גדול, אבל המדינה לא שמה פחות כסף.
רינה פרידור:
לשכת המדען הראשי שמה יותר כסף והיא גם מביאה יותר כסף ממקורות פרטיים והיא מביאה גם כוחות הרבה יותר חזקים.
רינה פרידור:
כאמור, המדינה שמה יותר כסף ואת זה אני אומרת כדי לתקן טעות.
רינה פרידור:
אנחנו מביאים ארצה קרנות רב-לאומיות, אנחנו מביאים ארצה חברות רב-לאומיות, אנחנו מביאים את הפעילות לפריפריות.
רינה פרידור:
אני חושבת שאין עוד תוכנית שיש לה תוכניות בפריפריה.
בנימין אלון:
אם נקיים סיור - שאני מקווה שכל חברי הוועדה ישתתפו בו – בחממות זה ייתן תמונה ויזואלית.
בנימין אלון:
אני אומר לכם שוב, וסליחה שאני נכנס לדבריך, שיוצא לי להסתובב בעולם וההערצה לרעיון הזה של כל החממות וכל מה שיש בו והניסיון לראות בישראל כמודל, זה דבר קיים והישראלים לא יודעים על זה שום דבר או כמעט שום דבר.
בנימין אלון:
זה דבר שצריך לשנות כי הוא יעזור לנו בעתיד.
רינה פרידור:
החממות היום יצרן סטרט-אפ מספר אחד בישראל.
רינה פרידור:
אנחנו מכינים כל הזמן בצורה שיטתית ומקצועית הזדמנויות לכסף הפרטי לבוא ולהשקיע.
רינה פרידור:
אנחנו לא מתחרים עם הכסף הפרטי אלא אנחנו מכינים לו הזדמנויות וכאן אנחנו מהווים דוגמה לכל העולם.
בנימין אלון:
כמה חממות קיימות?
רינה פרידור:
24 חממות תחת תוכנית החממות, אבל המספר לא קובע.
בנימין אלון:
כמה מהן מופרטות?
רינה פרידור:
רובן.
רינה פרידור:
כמעט כולן.
רינה פרידור:
23.
בנימין אלון:
למען אחת.
רינה פרידור:
כן וגם היא בדרך.
רינה פרידור:
העניין הוא שיש לנו כ-200 פרויקטים ויכולים להיות הרבה יותר פרויקטים שזה אומר שיש לנו עוד רעיונות טובים שמקבלים הזדמנות ואז יהיו עוד הזדמנויות לחברות.
בנימין אלון:
אני מבקש את מה שלמה גדמן לספר לנו קצת גם על כנס רעננה שאתה היושב-ראש שלו.
שלמה גדמן:
ברשותך, אני מבקש להתייחס למה שאתה אמרת ולמה שאמר מר מיימון.
שלמה גדמן:
מר מיימון אמר שההיי-טק הוא קטר הצמיחה של המשק הישראלי ואתה אמרת שצריך הד ציבורי להגדלת התקציב.
שלמה גדמן:
אני רוצה להתייחס לנושאים האלה ואני אתחיל במספרים.
שלמה גדמן:
דיברת על הד ציבורי.
שלמה גדמן:
יש הרבה אנשים היום שרוצים להצטרף להיי-טק והכספים של המדען הראשי למחקר ופיתוח הולכים לכוח אדם כדי לממן עוד אנשים שיתעסקו בפיתוח.
שלמה גדמן:
זאת אומרת, עוד תקציבים למדען הראשי אומר שיהיו עוד אנשים שיוכלו להצטרף להיי-טק.
בנימין אלון:
שמעתם את נאום הפתיחה של הנשיא במושב הכנסת.
בנימין אלון:
אני אפגש אתו כי אני רוצה לבקש ממנו שנזמן את ישיבת ועדת המדע אצלו יחד עם גורמים שיש להם הד ציבורי עם נתונים.
בנימין אלון:
באמת צריך להגיע לתודעה ציבורית.
בנימין אלון:
לנשיא יש את המעמד שלו וצריך לעשות את זה.
בנימין אלון:
זה לא מאבק של רגע אחד.
שלמה גדמן:
אני רוצה לגעת בנקודה תקציבית.
שלמה גדמן:
מדברים על כספים שהולכים מהמדען הראשי לתעשייה.
שלמה גדמן:
חשוב קודם כל להבהיר שהמדען משקיע בחברות דולר מול דולר במקרה הטוב.
שלמה גדמן:
זאת אומרת, על כל דולר שהמדען שם, החברה צריכה לשים גם דולר.
שלמה גדמן:
ברוב המקרים אנשי ההיי-טק מרוויחים משכורות יחסית גבוהות ומשלמים קרוב ל-50 אחוזי מס.
שלמה גדמן:
זאת אומרת, המדען שם 50 אחוזים מהתקציב, 50 אחוזים מסים, זאת אומרת שבאותה שנה תקציבית הכסף חוזר.
שלמה גדמן:
אני כבר לא מדבר על כל הערכים המוספים של הגדלת התעסוקה, הגדלת המחקר והפיתוח, הגדלת היצוא והדולרים שמגיעים לישראל.
שלמה גדמן:
זאת אומרת, מעבר לזה שהכסף מוחזר מיידית, יש לך המון ערכים מוספים ולכן אין בעיה בכלל בהד ציבורי ואין בעיה להצדיק את זה מבחינה כלכלית.
בנימין אלון:
האם לקחתם לצורך הכנס או אחרי הכנס או בעקבות הכנס חברת PR לקמפיין ציבורי עם אסטרטגיה שיווקית של הדברים שאתה מדבר עליהם?
שלמה גדמן:
לא.
בנימין אלון:
מישהו עשה פעם דבר כזה?
אלי אופר:
לא שאני יודע.
רינה פרידור:
זאת נקודת חולשה של כל המשרדים.
בנימין אלון:
יש כאן אנשים שמייצגים גורמים פרטיים שבסופו של דבר ייהנו מזה.
בנימין אלון:
אני מבין שאף אחד לא הלך על זה.
שלמה גדמן:
חלק מהדברים של כנס רעננה אומר בואו נעבוד ביחד, ממשלה ותעשייה.
דן זסלבסקי:
לזה צריך לצרף גם את האוניברסיטאות.
שלמה גדמן:
אני אשמח.
בנימין אלון:
לדעתי חולשת הוועדה שאני עומד בראשה היא יתרונה.
בנימין אלון:
אני לא עסוק כאן בוועדת הכספים – ישבתי שם – ולכן אנחנו יכולים לשרת, לתווך ולעזור בנושא של המודעות ושל התודעה, ולעשות את זה בצורה הכי טובה.
בנימין אלון:
זה ייתן את פירותיו אחר כך וכאן הייתי רוצה שנחשוב יחד איך עושים את זה.
שלמה גדמן:
נוכל לדון בזה.
שלמה גדמן:
לגבי כנס רעננה.
שלמה גדמן:
כנס רעננה אמר שלא רק זה שאנחנו רוצים לעבוד עם הממשלה בשיתוף פעולה אלא אנחנו רוצים להתמקד בדברים שישראל חזקה בהם.
שלמה גדמן:
היום יש לא מעט מדינות בעולם שאומרים שגם הן מעצמות היי-טק והשאלה איך מדינה קטנה כמו ישראל יכולה להתמודד אתן.
שלמה גדמן:
אם נמשיך לעשות פה הכל, לא בטוח שנצליח כי מדינות קטנות כמו הודו אומרות שיש להן פי מאה מהנדסים, יש להן תקציבים ממשלתיים, יש להן השקעות הון סיכון והן יכבשו את העולם ומי זאת בכלל ישראל.
שלמה גדמן:
הסיבה שאנחנו כאן הוא שבכל זאת יש לנו יתרונות בתחומים מסוימים.
שלמה גדמן:
היום ישראל נחשבת למעצמה בתחומים ספציפיים כמו תקשורת אלחוטית, כמו אבטחה, כמו מיקרו-פרוססורים.
שלמה גדמן:
אלה דברים בהם אנחנו חזקים.
דן וילנסקי:
אין לי שום כותרת לעיתונאי.
דן וילנסקי:
אני רוצה לדבר רק על נושא אחד פשוט וזה ייקח לי פחות משלוש דקות.
בנימין אלון:
אתה מדבר כיזם פרטי.
בנימין אלון:
איך זה עובד?
דן וילנסקי:
אני יזמתי, הקמתי וניהלתי את אותן החברות והיום הנוער יותר מוכשר ממני כך שהוא מריץ אותן יותר טוב ואני כיזם מקים דברים נוספים.
דן וילנסקי:
אומר מה אני מציע.
דן וילנסקי:
ראשית, להחזיר בחזרה את אותם התקציבים שהובטחו בעבר.
דן וילנסקי:
נלך שלוש-ארבע שנים אחורנית, לפי הגרף כאן, ונחזיר את המספר כדי להגדיל את האמון של חברות גדולות אותן אנחנו רוצים להביא לכאן ולפתח את הכלכלה.
בנימין אלון:
זה באמת היבט לא משפטי אבל מוסרי על גבול המשפטי.
זלינה בן-גרשון:
אנחנו כלשכת מדען משרד הבריאות מעורבים ברשתות אירופיות אחדות כאשר הרשתות הללו הן התארגנות של גופים מממני מחקר ברמה ממשלתית לאומית בארצות אירופה והאיחוד האירופי מממן את ההתארגנות הזאת אבל לא את המחקר.
זלינה בן-גרשון:
אחת הרשתות הללו היא רשת שמאוד רלוונטית לפורום הזה ואצלה נעשה ניסיון לייצר באמצעים ביו-טכנולוגיים מוצרים שיוצרו קודם באמצעים תעשייתיים.
בנימין אלון:
אני מבין שלתפיסתכם הביו-טכנולוגיה הוא נושא מועדף.
זלינה בן-גרשון:
ברשת הזאת כרגע חברים משרד המדע ואנחנו.
זלינה בן-גרשון:
ההתארגנות הזאת ביקשה בקשה וקיבלה את זה דרך האיחוד האירופי.
זלינה בן-גרשון:
הגוף הזה מכין עכשיו קול קורא לשותף והמסמכים כמעט מוכנים כאשר הניסוח הסופי יהיה ב-13 בחודש בירושלים.
זלינה בן-גרשון:
הזמנו את הגוף הזה לארץ.
זלינה בן-גרשון:
מה שהגוף הזה יכול לעשות זה בעצם קול קורא להגשת בקשות למחקרים רב-לאומיים בתוך אירופה, כאשר גופים רבים יגישו את הבקשה, ואנחנו יודעים על גופים אחרים, ובסופו של דבר כל מדינה מממנת את החוקרים שלה שזכו בשיפוט הבינלאומי.
זלינה בן-גרשון:
זה פתח אדיר לחברות ישראליות לקחת חלק בפעילות כזאת כי נפתחת בפניה גישה לגופים בכל אירופה כאשר באירופה יש גופים רבים בעניין הזה, וכמובן זה מותנה בהשקעה תקציבית שאילו משרד התעשייה היה יכול לתת אותה, זה היה יכול להיות נפלא.
זלינה בן-גרשון:
התפקיד של לשכת המדען של משרד התעשייה בהתארגנויות כאלה הוא מאוד חשוב והוא יכול לתת פתח לחברה הישראלית.
בנימין אלון:
כמו שאמרתי, אשמח מאוד להיות מחבר או מקשר גופים שיש להם מימון פרטי וגם ממשלתי לקמפיין שישנה את התודעה.
בנימין אלון:
אני חושב שזה דבר מאוד חשוב ומאוד הכרחי ולכולם כדאי ליטול בו חלק.
בנימין אלון:
כדאי להקים איזושהי ועדת היגוי שתעשה את הדברים האלה.
גליה אלבין:
אני אתחיל את דבריי במסגרת הטרמפ שאני אתפוס על זה שמדינת ישראל בחגיגת ה-60 היא בסימן החינוך ובסימן הילדים – אני קוראת כאן על מנגנון השיקולים של המדען הראשי – והשאלה היא האם אפשר להכניס לסדר היום את הנושא של פיתוח טכנולוגיית חינוך.
גליה אלבין:
שלא יגיעו החברים בתעשיות המסורתיות לאבטלה משום שאנחנו צמצם את הפער הדיגיטלי כשהם עוד ילדים.
גליה אלבין:
כשהם יגיעו לאותו גיל, הם יהיו כבר עתירי טכנולוגיה.
גליה אלבין:
הפער הדיגיטלי בישראל הוא כל כך עצוב שלא יעזור אם נחלק מחשב לכל ילד, זה הופך להיות עציץ בגלל שאין להם את המודעות ואת התודעה.
גליה אלבין:
אם יש דבר פופולרי שרוצים להיכנס לתודעת הציבור, זה דרך כמה המדען הראשי מעודד גם במצ'ינג לחברות שעוסקות בפיתוחים חינוכיים ובחדשנות כדי שבאמת נתקדם למאה ה-21 כדי שגם ילדים שלנו יהיו חשופים לכל האינפורמציה שיש היום בעולם ושגם יהיו להם הכלים להשתמש ולפתח.
גליה אלבין:
זה רק בנושא צמצום הפער הדיגיטלי.
גליה אלבין:
אני אומרת שצריך לקחת את זה בטרמפ של חגיגת ה-60 ולשים אותו בסימן חינוך כדי להטמיע ולומר שחינוך הוא מעל הכל.
גליה אלבין:
המדען הראשי יאמר שכל מי שיבוא, קטן כגדול, עם טכנולוגיה משוכללת חינוך, אנחנו שם.
יעקב סקולר:
כולם כאן דיברו על המקרו אבל אני רוצה לדבר על המיקרו וזה הנושא של החממות הפריפריאליות ואולי על החשיבות של הנוכחות שלהן בפריפריה ומה הן עושות.
יעקב סקולר:
מעבר לעובדה שאנחנו נוכחים שם ויוצרים מקומות עבודה, תדמית למקום, וטכנולוגיה למקום, אנחנו שם ומרגישים חלק מהקהילה שם, אם כי אני מרעננה אבל אני פעיל באופקים, ורק החממה הטכנולוגית יכולה להביא אותי לשם.
יעקב סקולר:
אני יודע שיש נכונות כזאת אצל המדען הראשי, לתת העדפה ולעשות אפליה מתקנת לחממות הפריפריאליות בגלל התרומה שלהן שהיא מעבר לנושא של הפיתוח הטכנולוגי הרגיל.
יעקב סקולר:
אני לא אומר מה עשו פרוייקטים שלנו לחברה ומה הם עשו לכלכלה הישראלית.
יעקב סקולר:
יש לנו את אחת החברות שהיום מקיימת מכירות בעשרות מיליוני דולרים והיא התחילה עם פיתוח שלעולם לא היה לו סיכוי במקום אחר אלא רק בחממה.
יעקב סקולר:
מעבר לעניין הזה, אנחנו זקוקים לאפליה מתקנת, למשל להארכת תקופת הפרויקטים בשלוש שנים.
בנימין אלון:
החממה שלך היא אחת מ-23 החממות המופרטות.
יעקב סקולר:
כן.
יעקב סקולר:
אפילו אחת מהראשונות.
בנימין אלון:
מה חלקה של הממשלה בתקציבכם?
יעקב סקולר:
התקציב הולך לפרויקט עצמו.
יעקב סקולר:
אנחנו מקבלים תקציבים לפרויקטים.
יעקב סקולר:
המסגרת למעלה היא הפרטה.
יעקב סקולר:
יש עדיין לחממה הפריפריאלית איזושהי השתתפות אבל היא לא משמעותית להוצאה.
יצחק ציון:
אני רוצה לתת את היבט התעשייה, כי הרבה אנשים דיברו כאן אבל הם לא נמצאים בתעשייה.
יצחק ציון:
אנחנו מעסיקים מאות מהנדסים.
יצחק ציון:
לפני עבודתי ב-ECI עבדתי במוטורולה, כך שיש לי היבט מהחברות הגדולות שמעסיקות 1,100 מהנדסים במוטורולה ישראל ו-ECI שמעסיקה למעלה מ-600 מהנדסים.
יצחק ציון:
ECI מוכרת ב-700 מיליון דולר.
יצחק ציון:
אנחנו רואים כאן את התשואה של הפיתוח שמתבטא במאות מיליוני דולרים וביצוא.
יצחק ציון:
כמו שנאמר קודם לכן, העובדה שאנחנו מעסיקים את המהנדסים האלה בארץ גורמת לכך שפרויקטים מגיעים ארצה, מפותחים בישראל והידע שנצבר בחברות הגדולות לאחר מכן יוצא החוצה לעשרות ומאות סטרט-אפים שהיוצרים שלהם והמפתחים יוצאי החברות הגדולות.
יצחק ציון:
אם כן, יש כאן מעגלים נוספים מעבר למעגל התעסוקה בחברה הגדולה.
יצחק ציון:
אנחנו רואים כרגע זליגה מאוד גדולה בהטבות שהמדינה נותנת לחברות הגדולות, גם בנושא של היבט התעשייה וגם בנושא של היבט הפיתוח.
בנימין אלון:
שמענו את זה כחלק מהשקפת עולם.
יצחק ציון:
זה נאמר כחלק מהשקפת עולם, זה נאמר גם קודם לכן.
יצחק ציון:
אם בעבר אחוז המענק המאושר היה 34 אחוזים, הוא ירד ל-19 אחוזים.
יצחק ציון:
בפרויקטים מסוימים שקיבלנו השתתפות של 50 אחוזים בעבר, היום זה ירד לאפס.
בנימין אלון:
זה לא טוב למדינה ולא טוב לכם.
יצחק ציון:
זה לא טוב לנו ולא טוב למדינה.
יצחק ציון:
גם מבחינת התוכניות עצמן, התנאים השתנו בצורה אדירה.
יצחק ציון:
אם בעבר ההחזרים היו 2 אחוזים, לאחר מכן הם היו 3 אחוזים, אחר כך 5 אחוזים ועכשיו מדובר על 6 אחוזים לחברות גדולות.
יצחק ציון:
כאשר אני מסתכל על זה מבחינה כלכלית התוצאה היא שלא כדאי היום לחברות הגדולות לקחת מענקים מהמדען.
בנימין אלון:
זה איום שלא ייקחו ממנו?
בנימין אלון:
אם לא ייקחו ממנו, יישאר לו כסף.
יצחק ציון:
אני אומר שבמוטורולה הדבר הראשון שעשיתי – ואנשים יודעים – היה להפסיק לקחת מענקים מהמדען כי לא כדאי לקחת ממנו.
יצחק ציון:
במוטורולה פרויקטים שלא קיבלו תמיכה מהמדען, הייצור היום כבר לא בערד אלא בחוץ לארץ.
יצחק ציון:
פרויקטים חדשים ב-ECI – אותו הדבר.
יצחק ציון:
אם אני מסתכל מה היה לפני שנתיים, אז העסקנו 600 מהנדסים רק בישראל.
בנימין אלון:
כלומר, הכסף של המדען יצרה איזושהי מחויבות מבחינתכם.
יצחק ציון:
בוודאי.
בנימין אלון:
אני בטוח שיש לכם מוטיבציה וציונות, אבל זה לא מספיק.
יצחק ציון:
זה לא מספיק.
יצחק ציון:
בחודש האחרון ECI הפכה להיות חברה פרטית עם בעלים חדשים שרוצים את התשואה על הכסף ולא ציונות.
יצחק ציון:
המשמעות היא שאם בעבר העסקנו מהנדסים רק בישראל, תוך שנתיים יועסקו 50 מהנדסים בחוץ לארץ.
יצחק ציון:
הפיתוח הזה של המוצרים שמפותחים בחוץ לארץ ייוצר בחוץ לארץ כי גם בחוץ לארץ, הייצור בסין, הוא משמעותית יותר זול מהייצור בארץ.
יצחק ציון:
תורמים לזה גם הפיתוח, גם הייצור, חוסר הוודאות התכנונית.
יצחק ציון:
אם אני היום נכנס לפיתוח מוצר חדש, אני צריך לדעת מה התמיכה של המדינה במוצר הזה.
יצחק ציון:
לא יכול להיות שהמדינה היום תבטיח 50 אחוזים תמיכה במוצר עם הסדר כזה או אחר, אבל לאחר תקופה מסוימת זה משתנה.
ליה שמטוב:
הנושא שאנחנו דנים בו היום הוא מאוד מעניין.
ליה שמטוב:
התבקשתי להשתתף בישיבת ועדה אחרת, אבל אמרתי שאני נשארת כאן כי הנושא מאוד מעניין.
ליה שמטוב:
אני רואה את התקציב שיורד כל שנה , את עלייה חדשה שלא מגיעה ואת המדענים העולים החדשים.
בנימין אלון:
הייתה פעם תוכנית קמ"ע.
ליה שמטוב:
התוכנית עדיין קיימת אבל האוצר השנה רצה לקצץ וזה חבל.
ליה שמטוב:
דיברו על הפריפריה ועל המפעלים האחרים שמעסיקים 800 מהנדסים – ואני ביקרתי בפניציה בנצרת עילית שם מועסקים 300 עובדים - אבל בעוד שנתיים האנשים האלה יהיו בחוץ.
ליה שמטוב:
לפני שבוע הייתי בסין וראיתי איך השוק מתפתח שם.
ליה שמטוב:
חבל שהמוח היהודי שלנו לא יבוא לידי ביטוי.
משה אורון:
הייתי רוצה לייצג את דעת המולמו"פ בנושא.
משה אורון:
אני עצמי איש תעשייה ואולי זה קצת מפליא שדווקא איש תעשייה ייצג את המולמו"פ אבל הייתי גם בתעשייה הביטחונית הרבה שנים, הייתי מדען ראשי של אל-אופ ואני יושב גם בוועדת המחקר.
משה אורון:
כאשר אנחנו מסתכלים על המספרים, אנחנו מחנכים 8,000 בשנה ושם מדובר ב-450 אלף אנשים.
משה אורון:
זה אומר שאנחנו צריכים להיזהר כפליים ולהשקיע הרבה יותר במחקר ופיתוח.
משה אורון:
מצבנו הטוב שהיה בעבר עם התעשייה הביטחונית שעליה אני והרבה אחרים גדלנו – ועשיתי סטטיסטיקה אישית מסביב – כ-70 אחוזים של יזמי המחקר והפיתוח מחוץ לתעשייה הביטחונית – בתעשייה הפרטית – גדלו, למדו, קיבלו את הדוקטורט בתעשייה הביטחונית פרט להשקעות עצמן.
משה אורון:
אין היום דבר כזה והוא לא קיים.
משה אורון:
זה צריך לבוא מתקציבי המחקר והפיתוח עצמם ואנחנו על עברי פי פחת בנושא הזה כי אין לנו בקטע הביטחוני היום את מה שהיה בעבר והמחקר האזרחי צריך לתת את זה.
משה אורון:
זה הקטע שלפי דעתי הוא קנה המידה שלפיו, אם לא נגדיל בשנה הקרובה בין 30 ל-40 אחוזים - אנחנו נראה באחוזים שהיו כאן, ה-19 או ה-17, אם הם לא יחזרו בחזרה להיות 20 וכמה - אנחנו נראה שתי תופעות: דברים טובים הולכים לזבל וחברות גדולות בכמות גדולה, גם בתעשייה אווירית כמו מוטורולה או אחרות, אמרו שהן לא ילכו למדען אלא יסתדרו איכשהו וזה אומר שמישהו מבחוץ ישקיע.
בנימין אלון:
רשום אצלי שבמסגרת הוועדה אנחנו צריכים ללמוד את נושא הוועדה הלאומית למחקר ופיתוח, תקציבה, מעמדה, עצמאותה וכולי כי זה נושא שאני מבין שצריך לעקוב אחריו ולעזור לו.
דן זסלבסקי:
שמעתי את דבריה של דוקטור זלינה בן-גרשון.
דן זסלבסקי:
להשתמש בזה כאילוסטרציה מחרידה.
דן זסלבסקי:
המכירות של תרופות פלוס כל מיני מוצרים אחרים מגיעות להרבה מעל 4 מיליארד דולר לשנה אבל זה תוצר של העבר.
דן זסלבסקי:
בארצות-הברית ההוצאה למחקר ופיתוח בבריאות היא 100 דולר לנפש לשנה ואצלנו היא פחות מדולר.
דן זסלבסקי:
אני אומר את זה כדי שתוכלו לקבל סדרי גודל ולראות איפה אנחנו עומדים בעניין הזה.
דן זסלבסקי:
מאחר שפר הציג את הנושא היום והשתמשנו באירוע הזה כעילה לדון בכל הנושא, אני רוצה לומר שסדר הגודל של ההוצאות למחקר ופיתוח – והדגישו את זה כאן כמה אנשים כאשר מכין הוא בלתי נמנע כי מדובר בהכשרת כוח אדם וזה כל הרעיונות שצומחים – הוא בערך חצי.
דן זסלבסקי:
זאת אומרת, בכל הדיונים האלה צריך לשתף לפחות את סגני הנשיאים למחקר ופיתוח של האוניברסיטאות וזה חלק הכרחי וחיוני.
בנימין אלון:
תודה על הדברים ותודה על השירות במועצה הלאומית למחקר ופיתוח.
דן זסלבסקי:
ביקשתי שיעבירו אליך עותק של הדוח.
בנימין אלון:
אני מבקש להודות לכל אלה שהגיעו ולקוות שמעבר להחכמה שהחכמנו זה גם ייתן פרי מעשי.
אלי אופר:
תודה רבה לכל אלה שהגיעו.
אלי אופר:
שמענו כאן דברים מאוד חדים ואני אנסה לסכם.
אלי אופר:
יש קונצנזוס עם הוכחות ומחקרים בלי סוף, והיו כאן כמה הערות על כך, על התועלת של השקעת המדינה במחקר ופיתוח.
אלי אופר:
פחות או יותר עבור מדינת ישראל זה ללא ספק – ואני מדבר באנדר סטייטמנט – אחת ההשקעות הטובות ביותר ואין על זה בכלל ויכוח כולל באוצר.
אלי אופר:
נאמרו כאן כמה מלים עם מעט הסתייגויות, אבל עד כמה שאני יודע, נכון להיום, עדיין קובי הבר הוא ראש אגף התקציבים ועמדתו ברורה.
אלי אופר:
אגב, אני מוכרח לציין שאפילו בוויכוחים בישיבות הממשלה על התקציב קובי הבר הוא זה שהבהיר את הדברים.
בנימין אלון:
אני מאוד אוהב שיש שיתוף פעולה ואווירה טובה, אבל מניסיוני אגף התקציבים הוא השוטר הטוב והשוטר הרע.
אלי אופר:
גם את זה אני יודע.
דן זסלבסקי:
הם אומרים בפירוש שמחקר ופיתוח זה בזבוז כסף.
בנימין אלון:
טוב שיש שיתוף פעולה, כי אז כן אפשר להתקדם.
אלי אופר:
אני חושב שה קונצנזוס הוא די ברור ולכן גם שמתי את ה-2.5 מיליארד שכולם יזכרו אותו.
אלי אופר:
אני חושב שיש משימה לבחון את הרצינות כולנו והמשימה היא תקציב 2008 כי הרי יש איזושהי הנחה שבתקציב 2007 לא יקרה כלום חוץ מעוד צרות, אבל אם נצליח להגדיל את התקציב אפילו במשהו בשנת 2008, לדעתי זאת משימה ברמה לאומית וזה יהיה הישג שמאוד יפה וזאת תהיה דרך ל-2009.
בנימין אלון:
אני מאמין שאם ניערך לקמפיין ב-LONG TERM, תהיה לו גם אולי השפעה על ה-SHORT TERM.
בנימין אלון:
חוץ מזה, עד שאתה זז, ה-SHORT הוא LONG וה-LONG הוא SHORT.
אלי אופר:
אני רוצה לחזק את מה שנאמר כאן.
אלי אופר:
הנושא הזה של קיצוצי הרוחב הוא איזשהו כלי שאפשר איכשהו לנסות להסתער עליו ולבטל חלק מרוע הגזרה ברמה הכי פרקטית.
אלי אופר:
אתה הרי יודע טוב מאוד איך קובעים את התקציב, כך שלגייס תקציבים חדשים זה קרב לא נורמלי בכנסת.
אלי אופר:
אני מציע את הדרך הזאת ואני באמת מודה לכולם כי שמענו כאן דברים שאפשר רק להיעזר בהם.
אלי אופר:
תודה.
בנימין אלון:
ברשות מכובדי ועמיתי חבר הכנסת נסים זאב, יושב-ראש הוועדה למאבק בנגע הסמים, היום יום המחויבות הלאומית לבטיחות בדרכים.
בנימין אלון:
אנחנו מקיימים ישיבה משותפת לוועדת המדע והטכנולוגיה והוועדה למאבק בנגע הסמים.
בנימין אלון:
אני רוצה לפתוח קודם בברכת מזל טוב לחבר הכנסת נסים זאב על נישואיי בתו.
בנימין אלון:
אנחנו נשמע את פרופסור דוד שנער, המדען הראשי של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, ואנחנו שמחים שיש תפקיד כזה לרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
בנימין אלון:
אנחנו רוצים לשמוע דברים ספציפיים.
בנימין אלון:
כאמור, הישיבה היא ועדה משותפת לשתי ישיבות ואני לא רוצה שנתפזר לתחומים שונים, אני לא רוצה שנשמע את הרשות לבטיחות בדרכים וחשיבותה ולא על הסכנה שבתאונות אלא הייתי רוצה שהישיבה הזאת תמוקד בדבר שמשותף לשתי הוועדות והוא איזה אמצעים טכנולוגיים ומדעיים ואיך אנחנו יכולים להעמיד את המדע והטכנולוגיה למניעת תאונות שבאות על רקע של שימוש בסמים ואלכוהול.
בנימין אלון:
זה מה שאותי מעניין בדיון הזה ואני מאוד מקווה שנצא ממנו גם עם מידע בנושא האכיפה, גם בנושא מחקר למניעה, האם יש אינפורמציה או אין אינפורמציה, איפה אנחנו עומדים ביחס למדינות אחרות בעולם וכולי.
בנימין אלון:
יש לנו פוקוס של דיון ואם יש פוקוס של דיון, אני גם מאוד מקווה שיהיו פירות מעשיים.
נסים זאב:
אנשי המקצוע בוודאי יתייחסו לנושא.
נסים זאב:
צריך לזכור שמספר השותים והמשתמשים בסמים עולה מדי שנה.
נסים זאב:
נכון שאולי בסקרים מדברים על כך שאולי במתמכרים אין עלייה כל כך חדה, אבל משתמשים, שותים ומעורבים בתאונות דרכים כאשר הם תחת השפעת סמים ואלכוהול, המספר עולה.
נסים זאב:
צריך לזכור שאותם צעירים ששותים בפאבים הם בטוחים ב-90 אחוזים שהם לא ייתפסו על ידי משטרת ישראל.
נסים זאב:
המדד של כל אדם כאשר הוא שותה והוא בטוח שעדיין יש לו היכולת שלו לנהוג בצורה כשירה כך שלמעשה הוא מודד לעצמו את יכולתו ובוודאי שאדם לא חושב לרגע שאולי הכשירות שלו ירדה.
נסים זאב:
אם כן, יש כאן דבר שהוא קודם כל גורם מוביל.
נסים זאב:
אם אין אפשרות לבדוק או למשטרה אין יכולת לאכוף על הנמצאים תחת השפעת סמים ואלכוהול ולמצוא אותם בזמן אמת ואם אין לה את היכולת – בגלל כוח אדם – לתפוס את אותם צעירים, למעשה אנחנו יכולים להמשיך לחוקק חוקים אבל לא נוכל למנוע את הנהיגה מאותם שיכורים שמסכנים חיי אדם.
נסים זאב:
אין ספק שכאשר אדם נמצא תחת השפעת אלכוהול, זה הרבה יותר מסמים והסיכוי שלו להיות מעורב בתאונה קטלנית – ולא רק בתאונה קלה – הוא גבוה ביותר.
נסים זאב:
לפני שנה שאלתי אם יש נתונים לגבי המעורבים.
נסים זאב:
אז עוד לא היו נתונים, אבל אנחנו רואים שאחוז המעורבים בתאונות דרכים שנמצאים תחת השפעת אלכוהול הוא גבוה ושכיחות כמות האלכוהול בתאונות הדרכים הולכת ועולה.
נסים זאב:
בזמנו דיברו על שתייה של בירה שצעירים היו רגילים לשתות ואילו היום שתיית הבירה לא כל כך פופולרית ורמת השתייה של אלכוהול חזק יותר היא הרבה יותר שכיחה גם בפאבים.
נסים זאב:
בארצות-הברית כאשר תופסים אדם שמעורב בתאונת דרכים והוא תחת השפעת אלכוהול, מבחינתם זה רצח לכל דבר.
נסים זאב:
הגיעו אלי בקשות של אימהות שהילדים שלהם נדונו ל-21 שנות מאסר בגין גרימת תאונה קטלנית כשהיו תחת השפעת אלכוהול או סמים וכל הבקשה הייתה להעביר אותם למדינת ישראל כדי שירצו את עונשם כאן ולא שם, עם אותם פושעים מסוכנים.
נסים זאב:
לא הצלחנו אפילו להעביר אותם לרצות את עונשם כאן במדינת ישראל.
נסים זאב:
זאת אומרת, מבחינת חומרת העבירה, כאשר כאן מדובר על שלוש שנות מאסר – ואולי משרד התחבורה ממליץ היום על שבע שנות מאסר – זה עדיין לא חמור.
נסים זאב:
אני לא אומר שנלך ל-21 שנים שזה אומר שזה רצח לכל דבר, אבל במדינות שונות בעולם אכן רואים את זה כרצח לכל דבר.
נסים זאב:
ברור שרמת הענישה מהווה הרתעה.
נסים זאב:
אם אנחנו רוצים להשתמש בהרתעה כלפי נהגים שמסכנים חיי אדם ואנחנו רוצים למנוע אפשרות שהם ינהגו ברכב כאשר הם תחת השפעת אלכוהול או סמים והם רוצחים לכל דבר, אנחנו חייבים להכביד בעונשם ולראות את זה כחלק מהמחויבות שלנו כמחוקקים להביא חקיקה בנושא הזה.
נסים זאב:
הבוקר השתתפתי בישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט ושמעתי את שר התחבורה מתייחס לנושאים אחרים.
נסים זאב:
אני מאמין שכאן אנשי המקצוע ירצו לומר את דעתם ואחר כך אם יהיה לי מה להוסיף, אני אוסיף.
בנימין אלון:
יש לנו כאן רשימת מוזמנים מטעם ועדת המדע והטכנולוגיה כאשר מדובר במדענים ראשיים, באנשי מחקר ופיתוח ויישומים שיכולים לרתום את המדע והטכנולוגיה הן למניעה והן לאכיפה, ואולי גם למודעות ברמות אחרות.
בנימין אלון:
בנוסף לכך יש לנו את רשימת המוזמנים של הוועדה למאבק בנגע הסמים.