GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
בנימין אלון:
ברשותך, יש לי סבלנות, אבל המלים כתובות לפני האנשים וסך הכול הייתי רוצה להבין את העקרונות ולנצל את הפורום שקיים כאן.
בנימין אלון:
דיברנו על השיוך הארגוני וצורת ההתארגנות.
בנימין אלון:
את אומרת, בוודאות, שזה לא בשל להפרטה, זה סוג של מטלה ציבורית שהציבור צריך ליטול את העול הכלכלי שלה והשאלה רק לאיזו מסגרת ממשלתית, תחת איזו מסגרת ממשלתית, תחת איזה משרד ממשלתי.
בנימין אלון:
לגבי התקציב – כל החולאים שהוזכרו כאן, שגורמים לירידת הרמה המדעית, הם תוצאה תקציבית ואת אומרת שבזה יש התייחסות.
מינה טייכר:
זה בדיוק המשפט הבא.
בנימין אלון:
יש כאן גם אנשים מהאוצר, האם זה שזה עובר למשרד החקלאות, יש יותר תקציב עכשיו?
בנימין אלון:
מדובר על שיהיה יותר תקציב?
מינה טייכר:
לא, מה שאנחנו המלצנו הוא כדלקמן: יש הרי גם real politic, שיישמר התקציב הנוכחי.
מינה טייכר:
'שמירת המימון השוטף הנוכחי של המרכז הלאומי לחקלאות ימית במעבר למשרד החקלאות ותוספת של השקעה בתשתיות פיזיות לחידוש ציוד'.
מינה טייכר:
זאת אומרת, במשך תקופה ארוכה, עקב הירידה בתקציבים, אז קודם כל עושים את מה שהכרחי וחידוש ציוד, תמיד נראה שאפשר לדחות אותו לשנה הבאה.
בנימין אלון:
באיזה ספר תקציב, באיזה משרד זה מופיע בתקציב שמוצע ל-2008?
מינה טייכר:
זה לא מופיע כרגע, זה חלק ממה שאני מקווה שאתה תצליח לדאוג.
בנימין אלון:
לא מופיע בכלל?
בנימין אלון:
איפה זה מופיע?
בנימין אלון:
במשרד התשתיות?
מינה טייכר:
כן, אבל זה מופיע בלי התוספת לחידוש תשתיות.
בנימין אלון:
אבל כרגע זה עדיין בספר של משרד התשתיות.
בנימין אלון:
אנשי האוצר, במלה אחת, אתם ערוכים למעבר, אם המסקנות ייושמו וזה יעבור למשרד החקלאות, מדברים על הגדלת תקציב?
בנימין אלון:
התייחסות תקציבית?
הרן לבאות:
למעבר הזה יש הרבה היבטים והשלכות.
הרן לבאות:
יש השלכות על יחסי עבודה ועל תקנים וכולי, כפי שפרופ' טייכר נגעה, שבזה מטפל הממונה על השכר, ולא מדובר על הגדלת מספר התקנים.
הרן לבאות:
מדובר על מעבר תקציבי בתקציב סגור ממשרד התשתיות למשרד החקלאות, למנהל החקלאי.
הרן לבאות:
אבל אני רוצה בהיבט של מחקר ופיתוח בכלל---
בנימין אלון:
בזה אתם לא מתכננים שינויים.
הרן לבאות:
לא, אבל יש למעבר משמעות תקציבית גם.
הרן לבאות:
קודם כל אני רוצה לציין, זה שזה עובר ליחידת סמך במשרד ממשלתי, זה לא אומר שזה לא יהיה כפוף לקיצוצים.
הרן לבאות:
יושבים פה החברים ויכולים להעיד על זה שכאשר הושתו קיצוצים על משרדי הממשלה, הם היו חלק מהתקציב שעליו הושתו הקיצוצים.
הרן לבאות:
יש פה התייחסות במסמך לתקציבי קניות.
הרן לבאות:
אז תקציבי הקניות, אם אין הוראה מפורשת, אלה התקציבים היחידים שניתן לקצץ בממשלה.
הרן לבאות:
בכוח אדם, יש החלטות ספציפיות לכוח אדם, אבל באופן עקרוני התקציבים היחידים שמקצצים זה תקציבי הקניות, כי תקציבים אחרים זה בדרך כלל בעקבות חוקים, הסכמים וכולי וכולי.
בנימין אלון:
אז המעבר, אתה אומר בעצם, מחברה ליחידת סמך, תיצור בקיצוצי פלאט הרבה יותר חשיפה לקיצוץ.
הרן לבאות:
לא, אני חושב שבמשרד התשתיות זה היה חשוף לאותם פלאטים, בדיוק כמו שזה יהיה חשוף במנהל המחקר החקלאי ואת זה צריך להבהיר.
הרן לבאות:
אבל בניגוד למשרד התשתיות, משרד החקלאות הוא משרד בעל עניין הרבה יותר משמעותי לנושא הזה כפלטפורמה דווקא לתוספות תקציב, או להימנעות, במסגרת התקציב שלו, מקיצוצים.
הרן לבאות:
אנחנו היום באוצר אנחנו גורסים שכן, כשמבוקשות וניתנות תוספות תקציב, כן הן צריכות למחקר ופיתוח וכן ניתנו בשנתיים האחרונות תוספות למחקר ופיתוח, אם זה אזורי, אם זה לגראנטים ואם זה למנהל המחקר וגם תוספות לתשתית.
הרן לבאות:
לגבי המקרה הספציפי הזה של המיליונים לזה, לא דובר על זה עדיין.
הרן לבאות:
בעצם החלטת הממשלה על מסגרת התקציב כבר נקבעה באוגוסט, אז היום אני בטח לא יודע לתת שום תוספות תקציב, אבל אם זה יעלה וידובר ויוחלט לגרוע ממקום אחד ולתת פה, אז אנחנו נהיה מאוד בעד, כי אנחנו חושבים שלכסף השולי הזה, יש תשואה טובה, בטח במחקר ופיתוח חקלאי ובטח חקלאי לדיג על היבשה.
מינה טייכר:
אני שמחתי לשמוע את דברי האוצר.
מינה טייכר:
ובכן, שמירת המימון השוטף הנוכחי, שזה בערך 8 מיליון, והשקעה בתשתית פיזית – 15 מיליון, אבל בפרישה---
בנימין אלון:
מה היה תקציב 2007?
מינה טייכר:
7.8.
מינה טייכר:
זה לא בבסיס, זה מה שבפועל היה.
מינה טייכר:
בבסיס יש 3 בערך.
בנימין אלון:
וכמה ב-2008 יש בבסיס?
הרן לבאות:
2.5.
בנימין אלון:
זאת בבסיס כבר הורידו.
בנימין אלון:
הם לא ראו את המסקנות של הוועדה?
מינה טייכר:
הם ראו, אבל תיכף נראה הלאה.
בנימין אלון:
זאת אומרת בבסיס הורידו מ-3,300 ל-2.5.
בנימין אלון:
אז כשיש אמונה באוצר שיעשו תוספות, בסוף זה יהיה אותו דבר.
בנימין אלון:
זו הרוח הטובה.
בנימין אלון:
בלי אמונה, איך נחיה במדינה הזאת?
מינה טייכר:
היה גם דיון לגבי העברת המרכז לאוניברסיטת בן גוריון, מכיוון שהחוקרים מלמדים שם, בשלוחה של אוניברסיטת בן גוריון באילת.
מינה טייכר:
החוקרים במרכז הלאומי לחקלאות ימית מלמדים ביו-טכנולוגיה ימית, אז היתה אפשרות כזאת, אבל בגלל שזו מטלה שלטונית ועל אוניברסיטה אי אפשר לסמוך שתבצע מטלה שלטונית, אז החלטנו שבשלב זה אי אפשר להעביר את האוניברסיטה.
מינה טייכר:
חשוב מאוד להשאיר את המרכז באילת.
מינה טייכר:
כל ניסיון להזיז אותו יגרום לזעזוע ופירוק המאסה הקריטית שיש שם.
מינה טייכר:
המרכז ייקח בחשבון את הוצאת כלובי הדגים ממפרץ אילת.
מינה טייכר:
הוא כבר לוקח בחשבון, וכל המחקר והפיתוח מכוון לחקלאות ימית ביבשה ולחקלאות ימית בים הפתוח שזה משהו אחר לגמרי, כי אלה כלובים שצריכים לעלות ולרדת בזמן שיש סערות וכולי.
מינה טייכר:
מחקר ופיתוח מכוון למינים חדשים – מסתבר שהמרכז באילת הגיע להצלחות כבירות שעלו על הצלחות שהיו במקומות אחרים.
מינה טייכר:
חלק מהאתגרים בחקלאות ימית זה מינים חדשים.
מינה טייכר:
אם אנחנו אומרים שב-2020 כולנו נאכל מוצרי חקלאות ימית, אז אי אפשר לאכול דניס כל היום, וכולם למשל רוצים לוקוס או דגים אחרים גם.
מינה טייכר:
שהתפוקה תהיה גבוהה, שזה יהיה כלכלי, שאחר כך מישהו יעשה עם זה משהו, וגם, כמו שכתבתי פה, מערך כלובים בים הפתוח ומערכות משולבות.
מינה טייכר:
הבאתי פה את התמונה של הלוקוסים, כי זו היתה אחת ההצלחות הכי גדולים.
מינה טייכר:
בכל העולם ניסו לגדל לוקוס בשבי ולא הצליחו, והם, אחרי 14 שנה (לכן אני אומרת שזו מטלה שלטונית), הבינו שכשהכלובים נמוכים מדי, אז הלוקוס הזכר לא יכול לעשות את הקפיצות האלה, שזה החיזור אחרי הלוקוס הנקבה, וככה יש יותר התרבות.
מינה טייכר:
יש גם בעיות אחר כך שהלוקוסים יהיו גדולים.
מינה טייכר:
זו תמונה של הקפיצה הזו.
מינה טייכר:
פירטתי פה את הסיבות להמלצה לשיוך הארגוני בחקלאות, אבל אני חושבת שלאור לחץ הזמן, אם נרצה, זה נמצא פה ואני אחזור על זה עוד פעם.
מינה טייכר:
זה מהרבה מאוד היבטים.
מינה טייכר:
זאת אומרת, מכל היבט אפשרי, מעולם התוכן, מהמטלות השלטוניות, במרכז החדש של משרד התשתיות לא יהיו שום עבודות פרטיות ולעומת זאת בחקלאות לפעמים אנחנו כן רוצים למסחר חלק ובמכון וולקני יש אפשרות להוציא את זה החוצה.
מינה טייכר:
גם הקשר לעולם התוכן וההתייחסות של משרד החקלאות וגם השירותים ההנדסיים מהמכון להנדסה חקלאית של מנהל המחקר החקלאי.
מינה טייכר:
דיווח על ההתקדמות – יש כאן
מינה טייכר:
מכתב שכתב שר התשתיות הלאומיות לשר החקלאות ופיתוח הכפר, שבו הוא מסכם שיחה ביניהם שהם מסכימים להעברה הזו, שזה היה דבר יפה, שבמדינת ישראל שר מוכן לוותר על משהו טריטוריאלי שלו.
מינה טייכר:
בדרך כלל כולם רוצים עוד.
מינה טייכר:
אבל פה, בהסכמה ובהבנה, מעבירים את זה למשרד התשתיות.
מינה טייכר:
יש עוד משהו שיפה במכתב "התרשמותי מיכולתם המקצועית ומהישגיהם של החוקרים במרכז הלאומי לחקלאות ימית" (זאת אומרת, שר גם מתייחס להצלחות של מדענים) "קיבלה חיזוק נוסף ממסקנות הוועדה ואני תקווה כי במקומו החדש ובשיתוף הפעולה הצפוי מצד מנהל המחקר החקלאי, יהיה המרכז משגשג וזוכה להצלחות בפיתוח הענף.
מינה טייכר:
כפי שנדברנו, יעבור אליכם המרכז הלאומי לחקלאות ימית עם תקציבו הנוכחי ויחד נפעל לתקצוב נוסף על מנת לשקם את תשתיותיו שהתיישנו".
מינה טייכר:
פה יש איזה עמימות קלה.
מינה טייכר:
אני מקווה שאין עמימות קלה, אני אשמח שאתה תגיד לי.
מינה טייכר:
תקציבו הנוכחי, כמו שאני מבינה את זה, זה כולל ה'על שינוייו'.
הרן לבאות:
'על שינוייו' הוא על שינוייו.
הרן לבאות:
אם שר התשתיות החליט במהלך השנה לתת תוספת מתקציבו, לדוגמה, אם היה הסכם קואליציוני כזה שיושב ראש הוועדה החליט שהוא רוצה לתת, בהסכם הקואליציוני, למען קווי תמיכה---
בנימין אלון:
תרשה לי לשאול את זה בשאלה יותר פשוטה.
בנימין אלון:
אתם מעבירים 2.5 מיליון, או שאתם מעבירים 8 מיליון?
הרן לבאות:
למיטב הבנתי, אלא אם כן יתקנו אותי פה, תמיד כשמעבירים, מעבירים את מה שיש בבסיס, ואת העודפים כמובן, אם היו עודפים משנה לשנה, הם בטח נהיים עודפים מחויבים, זאת אומרת, זה פעילות שהתחייבו עליה, רק לא הספיקו לרשום את הצ'ק בגינה---
בנימין אלון:
מה ההיסטוריה של הפער בין הבסיס לבין מה שהוצא בפועל?
בנימין אלון:
מי הרפרנט שמטפל בזה?
בנימין אלון:
מישהו יודע מה הרקע?
בנימין אלון:
הפער בין ה-3.3 שהיה בבסיס, לבין 7.3, כלומר 4 מיליון.
יוסי ברטוב:
אני המדען הראשי של משרד התשתיות.
בנימין אלון:
ואתה עומד מאחורי הרוח הטובה של השר, במכתב?
יוסי ברטוב:
אני עומד מאחורי הרוח.
בנימין אלון:
מה ה-4 מיליון האלה, מה ההיסטוריה שלהם, זה תוספת תקציבית של עודפים שיגיעו גם עוד פעם או שזה ג'אסטות של השר.
יוסי ברטוב:
מקור ההפרש הזה הוא בהסכם שבין שר לבין אגף התקציבים באוצר.
יוסי ברטוב:
כך היה לפני שנתיים וכך היה לפני שנה.
בנימין אלון:
שניתן בעקבות החיוך של השר פואד בנימין בן אליעזר או בעקבות משהו מיוחד?
יוסי ברטוב:
מה שהוסכם בין השר לבין האוצר.
בנימין אלון:
זאת אומרת שכרגע יכול להיות מצב, עם המעבר למשרד החקלאות, שיחסר רוב התקציב.
יוסי ברטוב:
קשה לי לומר על זה איזה שהיא אמירה מחויבת.
בנימין אלון:
אני חושב שזה נושא שנתייחס אליו.
בנימין אלון:
כלומר, עם כל הכבוד לשיוך ולשאלת מה שקוראים בצבא הת"פ, ממה יאכלו?
מינה טייכר:
יש פה היתממות מסוימת.
מינה טייכר:
כשאני אומרת 8 מיליון, זה לא תקציב של המרכז הלאומי לחקלאות ימית.
מינה טייכר:
התקציב של המרכז הלאומי לחקלאות ימית הוא בערך 13 מיליון והתקציב הנוסף---
בנימין אלון:
יש תרומות, יש עוד מקורות הכנסה.
מינה טייכר:
יש מקורות של קרנות תחרותיות שהם מגישים לאיחוד האירופאי ומצליחים ל---
בנימין אלון:
בהנחה שיצליחו את אותו דבר להשיג שוב, לא יותר ולא פחות, חסרים להם---
מינה טייכר:
ה-8 מיליון של הממשלה זה כוח אדם.
מינה טייכר:
בעבר, אם אתה הולך היסטורית, אז כל התקציב היה בבסיס.
מינה טייכר:
באיזה שהוא שלב, עשו איזה שינוי ואמרו 'זה בבסיס וזה ובעל שינוייו'.
מינה טייכר:
זה היתממות להגיד ש'אני שמח, כל התקציב יעבור אליכם'.
בנימין אלון:
אז את מכפילה את השאלה שלך.
מינה טייכר:
אני חושבת שאי אפשר לפרש את זה אחרת, כי כל פירוש אחר זה לסגור את העסק.
מינה טייכר:
אי אפשר לפרש את זה אחרת, בלי להעביר את כל התקציב שהיה להם.
מינה טייכר:
אני יודעת את זה, גם המשרד שלנו.
מינה טייכר:
יש הרבה דברים שהם ב'על שינוייו', אבל כל אחד יודע שזה ב'על שינוייו' ולא נוגעים בזה.
מינה טייכר:
זה 'על שינוייו' צבוע.
בנימין אלון:
מכובדיי, מה עושים?
הרן לבאות:
אני לא יודע טיבו של הסיכום מה הוא, האם הוכנס הבסיס על פני כמה שנים, אם הסיכום הסתיים, מתי הוא הסתיים.
הרן לבאות:
משרד החקלאות ומשרד התשתיות, צריך לדון ביניהם.
הרן לבאות:
אני יכול להגיד את האמירה הזאת באופן מאוד ברור.
הרן לבאות:
אם תיקח את שני גגות התקציבים, של משרד התשתיות ומשרד החקלאות, הם לא השתנו.
הרן לבאות:
גגות התקציב לא השתנו.
בנימין אלון:
אני רוצה להבין, גג תקציב הוצאה בפועל של התקנה הזאת, של המכון הזה---
הרן לבאות:
לא של התקנה, של המשרד.
בנימין אלון:
של משרד התשתיות?
הרן לבאות:
כן.
הרן לבאות:
למה אני בכוונה ממקד אותך?
בנימין אלון:
מאיפה אני יודע מה יש מתחת לגג של משרד התשתיות?
בנימין אלון:
זה לא נושא הדיון.
הרן לבאות:
זה כן נושא הדיון, כי כשאתה מדבר 'על שינוייו' זה כן נושא הדיון.
הרן לבאות:
'על שינוייו' זה אומר שמשרד התשתיות לוקח כסף ממקום אחר, תקנה אחרת לצורך העניין, ומעביר אותה לתקנה הזאת.
הרן לבאות:
ב'על שינוייו'.
הרן לבאות:
הכסף הזה לא מופיע שם בבסיס.
הרן לבאות:
אני לא מכיר את משרד התשתיות.
בנימין אלון:
כל המדענים פה לא למדו את התחום הזה, אני חושב, נכון?
בנימין אלון:
או שכבר על בשרם הם---
הרן לבאות:
המסגרות נקבעו.
הרן לבאות:
אין יש מאין, זה בדיוק הכלל, לכן אני אומר שזה יהיה בתקציב סגור.
מינה טייכר:
בסדר, אבל גם ה'על שינוייו' זה בתוך התקציב הסגור.
מינה טייכר:
גם ה'על שינוייו' יכול לזוז.
יוסי ברטוב:
ב-4 בנובמבר נקבעה פגישה גדולה בין שר התשתיות לבין שר החקלאות, מנהלים כלליים, יהיו שם נציגי הוולקני.
יוסי ברטוב:
הנושא הזה יידון שם ויוכרע.
בנימין אלון:
מכובדי, דר' ברטוב, אני אבקש קודם כל שתהיה אמירה ברורה של הוועדה לשני השרים.
בנימין אלון:
שמענו דיווח מפרופ' טייכר על הוועדה שעמדה בראשותה, קיבלנו בסיפוק את המכתב ההעברה של שר התשתיות לשר החקלאות, אבל הבענו תמיהה בנושא התקציבי ולפרט יותר ואנחנו מבקשים הבהרה.
בנימין אלון:
הבנו שהם נפגשים, אנחנו רוצים שיעדכנו אותנו בוועדה מה תוצאות הפגישה.
מינה טייכר:
דיברתי על במכתב של השר בנימין בן אליעזר.
מינה טייכר:
אז כמובן שהכסף זה הדבר המרכזי, אבל רק רציתי להגיד שבדברים אחרים יש התקדמות, מול הממונה על השכר והנציבות ורשות החברות והעובדים.
מינה טייכר:
חלק יעבדו חוזים אישיים וכולי.
מינה טייכר:
בגיאו-פיזי חלק ימשיכו במסגרת החברה, אני מבינה, לבצע עבודות בחוץ לארץ, אבל עדיין צריך קודם כל את הנושא הזה שנראה לי טכני והיתממות של ה-5 מיליון האלה של ה'על שינוייו'.
מינה טייכר:
אבל צריך תקציב לחידוש תשתיות וזה כסף חדש, מאיזה שהוא מקום.
בנימין אלון:
בגלל החלטת הכלובים, או בגלל ביצוע ההחלטה?
מינה טייכר:
לא, בגלל שהרבה מאוד זמן לא היה שום חידוש תשתיות.
בנימין אלון:
ואין הוצאות מיוחדות שנגרמות בשל הקרקוע של הכלובים?
מינה טייכר:
הם מתחילים בתחומים חדשים, אז כמובן בתחומים חדשים צריך גם ציוד חדש.
מינה טייכר:
יכול להיות שזה קשור---
בנימין אלון:
אני הבנתי שהיועץ המשפטי, ובצדק, אני מוכרח לומר.
בנימין אלון:
אני לא רוצה להיכנס לדיון פה על הכלובים, אבל אני כשר התיירות בממשלה, עוד כשהייתי, הייתי שותף במלחמה, יחד עם השרה נאות, זכרונה לברכה, להוצאת הכלובים.
בנימין אלון:
אני שמח שזה יצא, אני רק מבין שעכשיו זה מעסיק.
בנימין אלון:
זאת אומרת, היועץ המשפטי הורה לעשות את זה במיידי ואני מבין שהעלות הכספית שתיגרר מהדבר הזה היא משמעותית.
מיקי שפיגל:
מחברות הכלובים קיבלנו תמלוגים בסביבות 650 אלף שקלים בשנה, אפילו קרוב למיליון, שלא נקבל אותם יותר.
מיקי שפיגל:
לא נקבל מהם כי הוציאו אותם החוצה.
בנימין אלון:
נוסף לכך, אני שואל האם אין, חוץ מזה, גם עלות מיוחדת של שינויים הנדסיים.
אריאל דיאמנט:
זה לא של חברות המחקר, החברות גידול דגים, זו בעיה שלהן.
אריאל דיאמנט:
אבל בהחלט, מכיוון שהמכון הולך לכיוון---
בנימין אלון:
הוא מאבד הכנסה.
אריאל דיאמנט:
מאבד הכנסה וצריך לפתח תחומים חדשים.
בנימין אלון:
וזה חוץ מהתקציב שדיברנו עליו.
בנימין אלון:
זה היה אחד מגורמי ההכנסה הלא-ממשלתיים.
מינה טייכר:
אלה דגים שלא קופצים, סתם דגים טובים שעשו שם.
בנימין אלון:
גם אלה שקופצים, אמרת, היו מסיבות טובות.
מינה טייכר:
ברשותך, אני סיימתי את המצגת, אבל אני רוצה להציע פה כמה דברים שאפשר לכתוב בהחלטה, אם אתה מכתיב החלטה.
מינה טייכר:
תסלחו לי שאני אומרת 'ועדת טייכר', אבל לא מצאתי מלה אחרת.
מינה טייכר:
הדבר הראשון שנראה לי חשוב – '
מינה טייכר:
הוועדה קוראת לממשלה לאמץ את המלצות הוועדה בנוגע להמשך פעילות המרכז הלאומי לחקלאות ימית, כולל ההכרה שמחקר ופיתוח של חקלאות ימית היא מטלה שלטונית.
מינה טייכר:
הסכום הנדרש להפעלת המרכז הלאומי לחקלאות ימית יירשם בבסיס תקציב המדינה'.
מינה טייכר:
עכשיו, אם פה יש הבעיה שהוא רוצה שהבסיסים לא ישתנו, כי הרי אם זה 'על שינוייו', זה בעצם הגדלה מ'על שינוייו' להכניס לבסיס, אז זה משהו אחר, אבל ברור שהתקציב יהיה 8 מיליון.
מינה טייכר:
'יוקצב סכום חד פעמי של 15 מיליון שקלים לסיכום וחידוש תשתיות בפריסה על פני מספר שנים', וזה דבר שאפשר לנסות, זה בין שלוש לחמש.
מינה טייכר:
ו'במעבר של המרכז הלאומי לחקלאות ימית ממשרד התשתיות למשרד החקלאות, לא תהיה פגיעה בזכויות העובדים' ונראה לי שאין בעיה בנושא הזה, אבל לא מזיק שזה יהיה בהצעת ההחלטה.
בנימין אלון:
תודה, גברתי, ותודה רבה על כל עבודתך כמדענית ראשית שלנו, של המדינה, ובוועדה הספציפית הזאת.
בנימין אלון:
באמת תודה רבה לך.
בנימין אלון:
אני אבקש את ראש העיר, להתייחסות.
בנימין אלון:
אחרי זה אבקש מדר' ברטוב להרחיב קצת יותר.
30797:
אני רוצה לתרום את תרומתי בהיבט הלוקאלי, בהיבט המקומי ולא בהיבט הלאומי, למרות שגם בעניין הזה יש לי הרבה מאוד מה להגיד, אבל ההתייחסות שלי למכון באה מהמיקום הדמוגרפי והשפעות של המכון על המיקום הדמוגרפי בעיר אילת, וידוע הוא שהעיר אילת, בחתך הדמוגרפי, יושבת היום על אשכול 5.
30797:
אני אומר שהיא צריכה לשבת על אשכול 4 ומה שקורה היום במרכז הלאומי לחקלאות ימית, אני מגדיר את זה כנאת מדבר אנושית בעיר אילת, כאשר---
בנימין אלון:
אתה מדבר על דמוגרפיה אנושית, כי הדגים הם סמל הפריון והרווחה.
30797:
וטוב שיהיו, ורבים.
30797:
ולכן אני חושב שאנחנו מחויבים, בהיבט המקומי, לעשות את כל אשר לאל ידנו.
30797:
לא להתווכח.
30797:
מה שאני רואה פה זה כמעט קמחא דפסחא, כן?
30797:
הדיון על 2.5 או 8, אני חושב שצריך למצוא את הדרך איך לתגבר את התקציבים ואיך לעודד יצירה של עוד ועוד מדענים שמגיעים לחבל הארץ הזה, שהוא זנוח לצערי הרב, לפחות בכל מה שקשור להתייחסות הממשלתית וצריך לעודד, לראות עוד ועוד אנשים שמגיעים ופותחים עוד ועוד חממות.
30797:
דרך אגב, היום ישנן שתי חממות בתחום של ביו-טכנולוגיה ימית באילת ואני חושב שצריך לראות עוד והרבה כאלה.
30797:
אני רוצה לתת עוד נתון אחד.
30797:
סימנתי את נושא האקדמיה בעיר אילת כנושא שנמצא במרכז האג'נדה והיום אנחנו נמצאים בתנועה של הפיכתה של העיר אילת לעיר אקדמית, עם קשרים מצוינים עם אוניברסיטת בן גוריון באילת.
30797:
לידיעתכם, כל סטודנט שלומד במערכת החינוך באילת לתואר ראשו ותואר שני באוניברסיטת בן גוריון, מקבל מלגת לימודים מלאה.
30797:
אנחנו מביאים את הכסף מן היקב ומן הגורן, מכתתים רגלינו.
30797:
היום אוניברסיטת בן גוריון היא---
בנימין אלון:
אבל מה עם מחקר ימי?
בנימין אלון:
יש באילת?
30797:
כן, בדיוק בהקשר הזה.
30797:
אני חושב שהממשקים שנוצרו, המדעיים, בין אוניברסיטת בן גוריון, בראשותה של פרופ' כרמי, לבין אנשי המכון באילת, יוצרים תהליך מאיץ לעוד ועוד סטודנטים שמגיעים ללמוד באילת ואני יכול להגיד לך שאני, ברמה האישית, התערבתי בלתת מלגות מיוחדות לאוכלוסייה הזו, לתלמידי שנה ג'---
בנימין אלון:
אתה יכול להסביר לי, אני לא מבין.
בנימין אלון:
לא בתוך מכון המחקר, אלא בשלוחה של אוניברסיטת בן גוריון?
30797:
כן.
בנימין אלון:
מה המחלקות, מה ניתן ללמוד בתחום של חקלאות ימית?
30797:
דר' אריאל דיאמנט, אתה תסביר אחרי זה את הפרטים.
בנימין אלון:
רק במשפט אחד, מה יש ברמה האקדמית באילת?
אריאל דיאמנט:
ישנה מגמה לביו טכנולוגיה ימית, שבה שנה ג', שמתחילה את שנתה הראשונה בבאר שבע, יורדים לאילת, את השנה השלישית לומדים שם, ובין היתר מודרכים על ידי חוקרי המרכז הלאומי לחקלאות ימית, בפרויקטים שהם מבצעים אצלנו במכון, אבל גם מקבלים קורסים בשלוחה בכל מיני נושאים שקשורים לחקלאות ימית, של רבייה של דגים וכולי.
30797:
המגמה של פרופ' כרמי, ביחד עם מה שאומר פה דר' אריק דיאמנט, ושלנו, (אני אומר 'שלנו' כי רמת המעורבות של העירייה במה שקורה היא מאוד מאוד משמעותית) להרחיב את מסלולי הקורסים הללו ולהגדיל את מספר הסטודנטים ויש כאן ממש התערבות כירורגית, אם תרצו.
30797:
אנחנו ממש עובדים על רמת הסטודנט הבודד, לסייע, כדי לשמר אותו בעיר אילת ולקוות לייצר עוד מדען שנמצא וחי בעיר אילת, שוב, מתוך אותם טעמים שכבר מניתי.
30797:
לשמחתי הרבה, התנועה הזו מתחילה להראות את פירותיה ואנחנו על זה מאוד מאוד שמחים.
30797:
צריך לזכור שאם רוצים גם שלאוניברסיטה תהיה זכות קיום, צריך לאפיין אותה במספר אפיונים.
30797:
אז כמו שיש את מסלולי המלונות, תיירות ונופש, אז בהחלט הנושא של הביולוגיה הימית, נושא שצריך להיות נושא ליבה בתוך הקמפוס האילתי, וכמו שבהמשך אנחנו נלך על נושא של איכות סביבה וחקלאות מדברית וכן הלאה וכן הלאה.
30797:
אני הצעתי, ואני בטוח שלא יכעסו עליי חברי הנהלת המרכז הלאומי לחקלאות ימית, חשבתי שאם רוצים לחזק את הנגב ולפחות אני שומע את זה בתקשורת מצד כל מיני מובילי דעת, להעביר את כל המרכז הלאומי לחקלאות ימית לאילת.
30797:
מחיפה, להעביר לאילת.
30797:
אני חושב ששם צריך להיות המרכז.
בנימין אלון:
יש כנרת שיש לה את הייחוד של הכנרת.
30797:
מרכז כזה, דרך אגב, לכל שוחרי חיזוק הנגב, ואילת היא חלק מהנגב למרות שיש גם כאלה שיש להם ספקות עם זה.
בנימין אלון:
כשהייתי שר התיירות, הייתי אומר, 'זו מדינה יחידה שכמה שעות נסיעה יש לכם את הרד, את הדד ואת המד' – את הרד סי, את הדד סי ואת המד סי.
בנימין אלון:
ולכל ים יש את הייחודיות שלו.
בנימין אלון:
אבל מה יש חוץ מכנרת במחקר ימי, איפה עוד יש?
בנימין אלון:
בחיפה?
30797:
אני התכוונתי לייצר אמירה של הבעת אמון במרחב הדרומי הזה, שיהיו בו לא רק באסטות, אלא שיהיו בו גם מדענים ואני חושב שזה חשוב מאוד לחזק את האזור.
30797:
צריך לזכור שבמרחק של 4 קילומטרים מזרחית לנו יושבת העיר עקבה שמוכנה גם לשתף פעולה בתחומים הללו ואין לי ספק שגם המצרים ירצו לשתף פעולה ויש כאן, כפי שאמרתי, פלטפורמה מדהימה לשדרג את המבנה של העיר אילת.
30797:
אני חייב להגיד, אני אומר את זה פה לחבריי מאגף התקציבים, ההתדיינות על עוד 2 מיליון, או עוד 3 מיליון, נראית לי באמת התדיינות אל מול גודל המשימה, ברמה המקומית וברמה הלאומית, כמעט על גבול העצובה.
30797:
היום אנחנו משחררים 5 מיליון שקלים ליום בגין שביתת המורים.
30797:
תנו לנו יומיים כאלה למכון ואנחנו נהיה מרוצים, כשאני לא יודע מה התועלות של אותם 5 מיליון שקלים.
בנימין אלון:
לפני שאתה מסיים, רציתי לשאול אותך.
בנימין אלון:
חשבת אולי על רעיונות יצירתיים של איגום תקציבים בשל מה שאמרת בנושאים האלה, ממשרדים אחרים.
בנימין אלון:
הרי אתה נגעת פה בהשכלה גבוהה, נגעת פה בתקציבי משרד לנגב ולגליל.
בנימין אלון:
נגעת פה בהרבה משרדים.
בנימין אלון:
כי בכל נושא שנגעת יש כמעט משרד שעוסק.
בנימין אלון:
חשבת לעניין את האוצר בנושא הזה?
30797:
מכובדי, יושב ראש הוועדה, אני מצאתי את עצמי בשיחות ארוכות---
בנימין אלון:
איגום זה גם שייך למכון אגמים וימים.
30797:
מצאתי את עצמי בשיחות ארוכות לא פשוטות ומורכבות, עם השר פואד בן אליעזר, עם השר שלום שמחון, לאחרונה עם השר יעקב אדרי, אבל מכניסתי, ואני נכנס יותר לנבכים הללו, אני מבין כמה אני מבין פחות.
30797:
ואני ממש לא מבין, כי יש שם שיקולים שמבחינתי הם שיקולים לא ברורים.
30797:
מבחינתי, אם יורשה לי לאמץ את ההחלטות כפי שמציינת פה פרופ' טייכר בשינוי קל, אני הייתי פשוט מוסיף 20% על כל סעיף כספי שנמצא פה, כדי לתת לחברים המדהימים הללו אורך נשימה ושיפסיקו כל שנה לפעול בחרדה (כן?
30797:
כי הדגים ייצאו פרנואידים בסוף).
30797:
תנו להם לעבוד, יושבים פה אנשים מצוינים, מלח הארץ, מדענים, תנו להם לעבוד.
30797:
כמה כאלה יש לנו במדינת ישראל?
30797:
דרך אגב, צללתי לאחרונה.
30797:
אני ירושלמי שבקושי שוחה, אבל צללתי וראיתי את מחמדי הים ואת הפוטנציאל הגלום בו, אני חושב שבאמת אנחנו צריכים להשקיע השקעה גדולה מאוד במקום הזה, באילת.
בנימין אלון:
תודה.
בנימין אלון:
אבקש לשמוע את דר' ברטוב ואחריו הייתי מבקש מדר' דיאמנט או דר' שפיגל, לבחירתכם, קצת לספר בשבחכם, מה עושים, לתאר לנו קצת, סיור קצר בנושא שאנחנו עוסקים בו.
יוסי ברטוב:
התהליך הזה שאנחנו מוליכים עכשיו במשרד של איחוד מכונים הוא בהחלט חסר תקדים בעצם בשירות הציבורי.
יוסי ברטוב:
ככל שנברתי בהיסטוריה לא הצלחתי למצוא מצב שבו המדינה לוקחת על עצמה פעילויות שהיו מחוץ למסגרת הממשלתית.
יוסי ברטוב:
אמנם בתקציב ממשלתי, אבל מחוץ למסגרת הפורמלית של שירות המדינה ואנחנו מדברים כאן על תהליך שבסופו של דבר אמורים להיקלט 160 אנשים נוספים לשירות המדינה ועוד כ-50 איש במרכז הלאומי לחקלאות ימית.
יוסי ברטוב:
כלומר מעל 200 איש אמורים לעבור מעובדי חברות, ללא מחויבות ישירה של המדינה להעסקה שלהם, להיות עובדי מדינה מן השורה.
יוסי ברטוב:
זה בהחלט תהליך לא פשוט ואנחנו כרגע מנהלים את העבודה יחד עם גורמים נוספים במערכת הממשלתית וזוכים לשיתוף פעולה מאוד---
בנימין אלון:
עדיין עובד מדינה זה מבוקש יותר מעובד חברות, פנסיה תקציבית?
יוסי ברטוב:
יש פה שני דברים.
יוסי ברטוב:
יש פה קודם כל אמירה מאוד ברורה של המדינה שהיא רוצה בפעילות הזו.
יוסי ברטוב:
ואולי זה הדבר החשוב ביותר, שזה לא הדברים שנתונים לגחמות של אנשים שמתעסקים בזה מדי פעם, אלא המדינה אומרת שהיא רוצה את הפעילות הזאת אצלה, כפוף להוראותיה המדויקות.
יוסי ברטוב:
כי למעשה ברגע שזה חברה, אז יש פה בעיה מאוד מוזרה.
יוסי ברטוב:
מצד אחד, המדינה מתקצבת את הפעילות, לטוב ולרע, פחות כסף או יותר כסף, בהתאם למה שקורה, אבל בסופו של דבר מוסרת את הניהול של העניין הזה לדירקטוריונים של החברות הממשלתיות, שיש להם חובת נאמנות אחרות.
יוסי ברטוב:
יש להם חובת נאמנות לרווחה הכלכלית של החברה ולא בהכרח להצלחה המדעית של אותה פעילות.
יוסי ברטוב:
הדבר הזה נזכר בדוח של פרופ' טייכר בתור היעדר מטרה ציבורית נאותה.
יוסי ברטוב:
אז מצד אחד נותנים לנציגי ציבור או לאנשים סמכויות ולמעשה לא נותנים בידי המדינה מספיק כלים לטפל בה.
יוסי ברטוב:
לכן האמרה הזאת היא חשובה.
יוסי ברטוב:
צריך לקחת בחשבון שיש כאן גם מצב שבו יתאפשר למנהלי הגוף הזה איזה שהוא חופש פעולה.
יוסי ברטוב:
אני 3 שנים עוסק בפעילות היומיומית של החברות האלה ומאוד עצוב לי לראות את מנהלי החברות עומדים כל ערב חג בפני השאלה אם יהיה להם לשלם משכורת לעובדים או לא, בגלל כל מיני בעיות טכניות של העברת כספים ותהליך מאוד מסובך של העברת כספים שבסופו של דבר נפתר בדרך של הגדלת הון בעלים, אבל זה יצור כלאיים וודאי לא מתאים למטרה שאנחנו מתכוונים.
יוסי ברטוב:
זה בעצם מיועד להשיב על השאלה, האם באמת זה הליך שהוא משאת נפשם של כולם.
יוסי ברטוב:
נדמה לי שכן.
יוסי ברטוב:
בעניין הזה אנחנו מנהלים עבודת מטה מול כל הגורמים הממשלתיים, החל מהממונה על השכר.
יוסי ברטוב:
מר יעקב מועלם, סגן הממונה על השכר, מנהל את המשא ומתן עם העובדים והוא עומד בחזית של אי הוודאות העיקרית של התהליך הזה, שאנשים רוצים לראות שאכן לא ייפגעו לא בשכרם ולא תנאי עבודתם ולא באפשרויות שלהם לבצע מחקר מדעי של ממש.
יוסי ברטוב:
נציבות שירות המדינה גם היא נמצאת בתוך הקלחת הזאת ומתדיינת איתנו בנושא התקינה של הגוף החדש.
יוסי ברטוב:
עוד לא נכנסה לנושא התקינה של המרכז הלאומי לחקלאות ימית, כי במקרה של איחוד המכונים כולו, למעט המרכז הלאומי לחקלאות ימית, הגוף הקולט זה גוף שבמשרד התשתיות הלאומיות, אז אנחנו יכולים ייצג גם את הגוף הקולט וגם את הגופים שתורמים את כוח האדם ואת המאמץ ופה קצת יש לנו בעיה, אבל אני מניח שמִנהל המחקר החקלאי ייכנס לעובי הקורה ומהר שחלק גדול מאוד מהעבודה נעשית על ידנו.
יוסי ברטוב:
רשות החברות היא בעצם הריבון על החברות האלה וצריכה לקבל בעיקר את ההחלטות המשפטיות.
יוסי ברטוב:
רשות החברות היא הריבון שצריך להחליט על גורלם של החברות והסיפור הוא די מסובך.
יוסי ברטוב:
אני מוכן לתת סקירה על העניין הזה בהזדמנות נפרדת.
יוסי ברטוב:
החברות שנכנסות לתהליך הן לא מקשה אחת והמכון הגיאו-הפיזי זה לא אותו סיפור כמו חקר ימים ואגמים, זה שני דברים שונים ולא כדאי להיכנס לכך כרגע.
בנימין אלון:
אני מבקש לשמוע את אנשי המרכז הלאומי לחקלאות ימית באילת.
בנימין אלון:
אחר כך המשרד הקולט, משרד החקלאות, המדען הראשי, או נציג המכון הוולקני, ונציגי האוצר, אם תרצו להרחיב ולבשר לנו בשורות טובות, תמיד נשמח.
בנימין אלון:
תוסיפו לנו דיבור והסבר.
אריאל דיאמנט:
אני לא רוצה לחזור על שום דבר שנאמר כאן, כדי באמת להיות תמציתי.
אריאל דיאמנט:
פרופ' טייכר הציגה בצורה מאוד עניינית את מה שאנחנו עושים.
אריאל דיאמנט:
אם אני אתחבר אולי למה שאמר כבוד ראש העיר, יש לנו שיתוף פעולה אזורי שכבר מתקיים, גם עם ירדן וגם עם מצרים.
אריאל דיאמנט:
יש לנו פרויקטים שממומנים על ידי האמריקאים בכל מיני תחומים של חקר הים, של פיתוח משאבים.