GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמיצור רוזנפלד: אז זו הסיבה שהתעשייה האווירית ורפא"ל ביחד החליטו להתאגד על הנושא הזה.
עמיצור רוזנפלד: מנסים לתפוס את הנישה הזאת שהיום היא די מתפתחת בעולם הרחב, וכנראה שלפחות בחצי השנה שאנחנו עובדים יש סיכוי להצליח.
עמיצור רוזנפלד: ואני באתי מהלוויינים של הטונה וירדתי ללוויינים של המאה קילו.
זבולון אורלב: התעשייה האווירית.
זבולון אורלב: נמצא איתנו אלכס קצ'קו שהוא סגן מנהל מפעל החלל.
זבולון אורלב: על העניין העסקי.
זבולון אורלב: למה אנחנו מפגרים בעולם אחרי המכירות ואחרי ההשקעות, הרי יש לנו ידע, יש אנשים.
אלכס קצ'קו: קודם כל אני רוצה לציין שההישגים שלנו הם למרות מה שראית פה.
אלכס קצ'קו: זאת אומרת, זה שאנחנו משקיעים כל כך מעט, למרות זאת ההישגים שלנו הם מהשורה הראשונה וזאת כל אחד יודע.
אלכס קצ'קו: המרכזיות של התעשייה האווירית בתוך כל המרקם הזה של החלל הוא גם ידוע, אני לא אחזור עליו.
אלכס קצ'קו: התעשייה האווירית היא הקבלן הראשי של כל פרודי החלל בארץ, האינטגרטור של הלוויינים, בעצמה מפתחת תת מערכות וכמובן משלבת את כל התעשייה הענקית, כמו אלאופ, כמו ליסק, כמו תדיראן ואפשר למנות עוד הרבה אחרות.
אלכס קצ'קו: אבל בסך הכול התעשייה האווירית היא האינטגרטור של כל הפעילות הזאת.
אלכס קצ'קו: נאמר פה, ובצדק, שלולא משרד הביטחון, כמובן ששום דבר לא היה קורה.
אלכס קצ'קו: ההשקעה הבסיסית בלווייני התצפית, בהתחלה, כשהיה צורך, הוא זה שהקים את תעשיית החלל.
אלכס קצ'קו: זה היה החלק הראשון.
אלכס קצ'קו: מזה, כמובן, קמו הפיתוחים האזרחיים שמתבטאים במה שיש היום.
אלכס קצ'קו: פרויקט ארוס, שהוא פרויקט אזרחי, ממומן על ידי חברת ISI, עם השקעות מחוץ למערכת הביטחון.
אלכס קצ'קו: עכשיו לווייני התקשורת, כשלעצמם, אני רק רוצה להזכיר עובדה, הם גם כן השקעה של התעשייה האווירית.
אלכס קצ'קו: השקעה גדולה מאוד.
אלכס קצ'קו: עמוס 1 זה השקעה פרופר של התעשייה האווירית.
אלכס קצ'קו: למעלה מרבע מיליארד דולר שהושקעו הם מכספי התעשייה האווירית, על מנת לפתח את התשתית הזאת.
אלכס קצ'קו: נכון, שימוש באותם יסודות שהושקעו בלווייני התצפית, אבל עם הסבה ללווייני תקשורת ואלו הם לווייני התקשורת ממשפחת עמוס היום.
אלכס קצ'קו: כשאחרים, עמוס 2 ועמוס 3, הם כבר פרי גיוס כספים של חברת חלל כמו ציין דוד פולק.
אלכס קצ'קו: אני רוצה לציין עוד עובדה אחת.
אלכס קצ'קו: כשיש הישג יפה כמו שצבי קפלן ציין אותו, הקשר עם תעשיית החלל הצרפתית שזה דבר לא מבוטל ושמה זה היה צירוף מקרים של כמה דברים שאפשר את הדבר הזה, גם היום ממשלת ישראל משקיעה בעסק הזה משהו כמו 14 מיליון דולר והתעשיות משלימות עוד 14 מיליון דולר מכספי המחקר והפיתוח שלהם, שזה נטל עצום על התעשיות.
אלכס קצ'קו: התעשייה האווירית עצמה משקיעה 8.5 מיליון דולר במחקר ופיתוח של מפעל החלל.
אלכס קצ'קו: זה המון כסף בשביל התעשייה האווירית.
אלכס קצ'קו: זה משעבד את כל כספי המחקר והפיתוח שלה, שאילולא כך היתה עושה אולי דברים אחרים והיא לא יכולה לעשות אותם.
אלכס קצ'קו: והדבר האחרון שאני רוצה להתייחס אליו זה הנושא, למה אנחנו לא יכולים לפרוץ החוצה.
אלכס קצ'קו: אני אומר שבכדי לפרוץ החוצה, אנחנו צריכים להיות טובים יותר מאחרים.
אלכס קצ'קו: אנחנו צריכים לבוא עם רעיונות מקוריים, אנחנו צריכים לבוא עם טכנולוגיות מתקדמות.
אלכס קצ'קו: אנחנו לא משקיעים בזה.
אלכס קצ'קו: אנחנו עושים את הדברים ההכרחיים, אנחנו לא עושים דברים מעבר לזה.
זבולון אורלב: למה אתם לא משקיעים?
אלכס קצ'קו: כי אין לנו כסף.
אלכס קצ'קו: אנחנו עושים את הדברים ההכרחיים.
אלכס קצ'קו: אנחנו מפתחים, אנחנו עושים פיתוחים הנדסיים מה שנקרא, אנחנו לא משקיעים במחקר ופיתוח, אנחנו לא משקיעים בטכנולוגיות כמעט.
זבולון אורלב: תסביר לי למה אנשים שהם בעלי הון, לא בתעשייה האווירית, לא משקיעים בתחום הזה, משקיעים בתחומים אחרים.
זבולון אורלב: לכאורה, זה תחום שיכול להיות מאוד רווחי, למה מפעל כמו התעשייה האווירית לא מנסה לגייס איזה השקעות גדולות, בסדרי גודל מאוד גדולים.
זבולון אורלב: למה ורטהיימר מצליח לגייס מי שיקנה?
זבולון אורלב: אתם לא יכולים לגייס מישהו שישקיע?
זבולון אורלב: למה הממשלה לא משקיעה?
זבולון אורלב: הממשלה לא מאמינה בתעשייה הזאת?
יצחק בן ישראל: אני מדבר כמשקיע עכשיו.
יצחק בן ישראל: זו היתה שאלה רטורית.
יצחק בן ישראל: אתה מגיע למשקיע והוא אומר 'הממשלה משקיעה בדבר הזה?
יצחק בן ישראל: '
זבולון אורלב: כן, בביטחון, תראה כמה שהיא משקיעה.
יצחק בן ישראל: בביטחון , דרך אגב, הסכום שמושקע, אני לא רוצה לגלות סודות צבאיים, אני אביא לך אותו אחר כך כשייגמר הדיון.
זבולון אורלב: אבל באופן פרופורציונלי הרבה יותר ממדינות אחרות.
זבולון אורלב: אתה רואה את זה לפי ההישגים.
יצחק בן ישראל: ההישגים באים משני דברים, אל"ף, מהצורך שפה פשוט אנשים מבינים אותו ובי"ת, ממדינות אחרות שהשקיעו בנו, לא הביטחון שלנו.
יצחק בן ישראל: לא כספי משלם המסים.
יצחק בן ישראל: אבל זאת האמת לאמיתה בחלל.
יצחק בן ישראל: הסכום שאנחנו משקיעים בחלל, בביטחון, הוא סכום קטן להפליא.
יצחק בן ישראל: אני אביא לך אותו אחר כך.
יצחק בן ישראל: זה פטנט שהוא נכון רק בישראל.
יצחק בן ישראל: הוא לא קיים בארצות הברית.
יצחק בן ישראל: בארצות הברית יש משקיעים פרטיים שמשקיעים בחלל, אחרי שהממשלה האמריקאית משקיעה קרוב לארבעים מיליארד דולר בשנה בחלל.
יצחק בן ישראל: ארבעים מיליארד דולר זה כמעט תקציב מדינת ישראל כולו.
יצחק בן ישראל: חמישים מיליארד דולר זה בערך תקציב המדינה.
יצחק בן ישראל: עכשיו, באים פה למדינה ואומרים 'המדינה לא משקיעה, הממשלה לא מממנת, התעשייה תמצא לקוחות'.
יצחק בן ישראל: זה לא עובד.
אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש, אני חושב שאנחנו חוזרים בוועדה על דיונים קודמים שהיו לנו בנושאים של מחקר ופיתוח בכלל ואם אפשר היום להתמקד בסוכנות החלל, אנחנו רואים בדיוק את אותה טעות שמדינת ישראל עושה.
אברהם מיכאלי: מצד אחד, המספרים לא מסתדרים לנו, כי באמת אם אנחנו רואים את ההשקעה המזערית, זה לא בדיוק מה שמסתבר, שכן יש בתעשייה היום השקעות שונות בתחום מחקר החלל.
אברהם מיכאלי: אז הסכומים האלה כן מצטברים בסוף בתקציבים.
אברהם מיכאלי: אבל יחד עם זאת, אני כילד זוכר, עוד ברוסיה, איזו תחושה נתנו לאנשים מסביב לחלל.
אברהם מיכאלי: כילד,אני זוכר בבתי הספר שגגרין נהרג אחרי עשר שנים בערך מאז שפעם ראשונה הוא טס לחלל, אני זוכר בבתי ספר זה היה אבל לאומי,כי החלל עמד שם בראש מעייניה של המדינה, כי הם הבינו את זה שזה מביא כבוד למדינה, מבחינה ביטחונית ומבחינה כלכלית ומבחינת הכול ועובדה היא שהיום אומרים השאריות שנשארו ברוסיה, איזה שהוא עושר שיש להם, אז הם אומרים 'נחכה לחלל'.
אברהם מיכאלי: והיום עובדה היא שגם משתמשים בטכנולוגיה אפילו המיושנת שלהם בכל מיני הטסות.
אברהם מיכאלי: אנחנו איפה שהוא מגיעים באמת אולי לאותה בעיה שיש לנו איזה ביצת זהב ששוכבת במרתף ולא יודעים איך לחשוף אותה.
אברהם מיכאלי: אני עדיין לא מאמין שהתעשיינים שכן רוצים להרוויח והזכירו פה אחד או שניים מהם, לא מוכנים להשקיע בתחום הזה.
אברהם מיכאלי: אי אפשר לבנות על המדינה את הכול.
אברהם מיכאלי: נכון, המדינה צריכה להשקיע, כי באמת תעודת הכבוד של התחום זה בעצם איך המדינה מתייחסת לזה, אבל יחד עם זאת, פה אנחנו צריכים כוועדת מדע אולי לשים דברים על השולחן ולהגיד 'רבותיי, איפה אנחנו כן יכולים לא לאבד את ההישג הגדול הזה שיש לנו פה' וכרגע באמת חושפים את הקלף הזה.
אברהם מיכאלי: גם בתחום הביטחון כנראה יש לנו פה מוחות טובים והצלחה גדולה, בלי קשר להשקעה הכספית.
אברהם מיכאלי: אז צריכים כן לבוא ולשים את התקציבים האלה של סוכנות החלל, בצורה כזאת שהמדינה תכיר בחשיבות שלה בתקציבים המינימליסטיים אפילו שהיא תשקיע בהם, אבל יחד עם זאת, צריך לגרום לזה שאנשים פרטיים יבואו וישקיעו כהשקעות פרטיות.
אברהם מיכאלי: הפרטה זה לא משהו שלא ניתן להשתמש בתחום הזה.
אברהם מיכאלי: כן צריכים, כמו בהיי טק, כמו בתחומים אחרים.
זבולון אורלב: אקדמיה.
זבולון אורלב: פרופ' צבי פירן שהוא אסטרו פיזיקאי מהאוניברסיטה העברית.
צבי פירן: כבוד יושב הראש, לצערי ישנו נושא אחד שבכלל לא הוזכר פה עד עכשיו בכל הדיונים וזה חקר החלל בעצמו.
צבי פירן: באמת חקר החלל, לא לוויינים ולא טכנולוגיה ולא כסף, אלא חקר החלל.
צבי פירן: בכל המדינות שהזכרנו כאן, סוכנויות החלל שלהן מקדישות בין עשרים לשלושים אחוז לחקר החלל, חקר טהור, מדע טהור.
צבי פירן: נאס"א משקיע את זה, ISA משקיע את זה.
צבי פירן: היפנים משקיעים את זה.
צבי פירן: כל האחרים משקיעים את זה.
צבי פירן: בארץ המחקר הזה קיים ובמחתרת.
צבי פירן: אני וקולגות שלי בטכניון, באוניברסיטה העברית, בתל אביב, עושים מחקר טהור על החלל.
צבי פירן: אנחנו חברים במחקרים של נאס"א, אנחנו חברים במחקרים של סוכנות החלל האירופאית,אנחנו עושים את זה בתור פרטנרים, על בסיס של קשרים אישיים.
צבי פירן: המחקר הזה הוא חלק בלתי נפרד וצריך לזכור אותו, צריך לחשוב עליו.
צבי פירן: אם תשאל כל ילד ברחוב מה הוא הלוויין הכי מפורסם, כל ילד יגיד לך לוויין אחד, הַאבֵל.
צבי פירן: כשרצו בארצות הברית לכבות את הלוויין האבל, כי משיקולים מדעיים הלוויין הזה מיושן ולא כדאי להמשיך להפעיל אותו, אז ילדים, כיתות שלמות, כתבו עצומות לנאס"א שהיו משמעותיות - בסופו של דבר האמריקאים לא מכבים את האבל.
צבי פירן: אל תכבו את הדבר הזה שנותן לנו את התמונות הנהדרות האלה מהחלל וחושף סודות שבשום דרך אחרת אנחנו לא מצליחים לדעת.
צבי פירן: ואם יש דרך שמצליחה להדליק את הדמיון של ילד קטן ולהפנות אותו למדע במקום להפנות אותו לדברים אחרים, הדרך הטובה ביותר זה דרך החלל.
צבי פירן: ולדעתי זה לא ייתכן ולא יעלה על הדעת שבכל הדיון הזה הנושא הזה בכלל לא קיים.
צבי פירן: אין לי שום טענות לסוכנות החלל הישראלית.
צבי פירן: במצב שההיקף של התקציבים של סוכנות החלל הישראלית הוא מיליון דולר לשנה, ואני בתקופה מסוימת הייתי גם חבר של הוועדה המייעצת, או הוועדה המכוננת של סוכנות החלל הישראלית, ברגע שההיקף של המחקרים הוא מיליון דולר בשנה, אז לא יעלה על הדעת שבכלל נבוא בהצעות, או לגזול חלק מכבשת הרש הזאת.
צבי פירן: זה מגוחך.
זבולון אורלב: יש לך נתון של מתוך שבעה מיליארד תקציבי ההשכלה הגבוהה למחקר והוראה באוניברסיטאות, מה מוקדש לסוגיית החלל?
צבי פירן: יש לי נתונים על מספרי חוקרים שעוסקים בחקר החלל, האסטרונומיה ודברים כאלה.
צבי פירן: מדובר על קבוצה של כשלושים חוקרים במדינת ישראל.
צבי פירן: שלושים החוקרים האלה, מבחינת המשקל הייחודי שלהם בעולם, זה לאין שיעור ביחס למספר היחסי בעולם.
זבולון אורלב: ותקציבי המחקר שלהם?
צבי פירן: תקציבי המחקר שלהם הם פשוט המשכורות שלהם.
צבי פירן: זה המשכורות הרגילות שמקבלים.
זבולון אורלב: חוץ מהמשכורות, אין תקציבי מחקר?
צבי פירן: במקרים בודדים, במקרים אינדיבידואליים, אז מקבלים תקציבי מחקר לנושאים ספציפיים מהקרן הישראלית למדע או הקרן הבי.
צבי פירן: אס.
צבי פירן: אף, על יסוד תחרותי, אבל הסכומים האלה הם ממש אבסורדיים בגודל שלהם לעומת התקציבים המקבילים שקיימים במדינות מקבילות בעולם לחקר החלל.
צבי פירן: אני גם במקרה, בשעות הפנאי שלי, דיקן בית ספר למינהל עסקים, ככה שאני מכיר את האספקטים הניהוליים של האוניברסיטה.
צבי פירן: לאוניברסיטאות אין תקציב להשקיע במחקר.
צבי פירן: האוניברסיטאות, עם התקציב הנוכחי של האוניברסיטאות, בקושי מחזיקות את מערכת ההוראה.
זבולון אורלב: כן, אבל לפי סדר המדינה, עד כמה שאני מבין, המדינה משקיעה במחקרים הבסיסיים במוסדות להשכלה גבוהה, באמצעות התקציב להשכלה גבוהה של הוועדה לתכנון ולתקצוב.
צבי פירן: התקציב להשכלה גבוהה של הוועדה לתכנון ולתקצוב בקושי מכסה את ההוראה באוניברסיטאות.
צבי פירן: אני יכול להגיד לך את זה בתור בן אדם שקיבל היום את ההקצבה שלי לשנה הבאה, ואני יודע שגם את זה אני לא מצליח לעשות.
זבולון אורלב: אני יודע שהמדינה, מעבר לאותם שבעה מיליארד של התקציב להשכלה גבוהה, משקיעה בתקציבים נוספים במחקרים בסיסיים.
צבי פירן: התקציבים למחקרים בסיסיים שהולכים לחקר החלל מהאקדמיה והבי.
צבי פירן: אף קיימים, אבל הם סכומים נמוכים מאוד ביחס להשפעה שלהם בחלל.
צבי פירן: המחקרים האלה, שהם לטווח מאוד ארוך, הם חזית הטכנולוגיה.
צבי פירן: אז אם אתה מסתכל בטווח קצר, אתה אומר, מה זה עושה לי.
צבי פירן: המחקרים האלה הם חזית הטכנולוגיה.
צבי פירן: המחקר שאני עוסק בו הוא מחקר על ההתפוצצויות הכי רחוקות שמתרחשות ביקום.
צבי פירן: ההתפוצצויות הכי חזקות שקיימות ביקום.
צבי פירן: לשמחתנו, התפוצצות כזאת לא התרחשה בסביבתנו, כי היא תמחק את כדור הארץ בכלל, אם היא מתקיימת.
צבי פירן: בשביל המחקר הזה, נאס"א בנתה לוויין שמגלה פיצוץ בכיוון רנדומי בשמים ותוך עשר שניות מתמקד עליו ומכוון עליו טלסקופ עצום.
צבי פירן: אתם יכולים לחשוב, רק לדמיין לעצמכם את ההשלכות היישומיות, היומיומיות שיכולות להיות לנו היום על לוויין שמגלה זיקוק של אור ומכוון עליו טלסקופ תוך עשר שניות.
צבי פירן: הבעיה היא תקציבים.
יצחק בן ישראל: זה פעם ראשונה שאתה שומע שקיצצו עשרים מיליארד שקלים בתקציב הביטחון בארבע השנים האחרונות?
זבולון אורלב: אני לא יודע, אני יודע שבזמן שישבתי בממשלה, אז תמיד בדיונים על התקציב, היו מקצצים בביטחון שני מיליארד ובסוף השנה, כשקיבלנו את הדף, תמיד היו תוספות.
זבולון אורלב: תמיד מערכת הביטחון גמרה עם תוספת, בלי קשר לתקציב הבסיסי.
יצחק בן ישראל: אתה צודק, רק תן לי להביא לך את המספרים.
יצחק בן ישראל: החליטו כל שנה לקצץ חמישה-ששה מיליארד ובסוף החזירו כמיליארד או שניים.
יצחק בן ישראל: ולכן קיצצו מצטבר 20 מיליארד בארבע שנים.
יצחק בן ישראל: עובדה.
מקסים שושני: אני גם מהאקדמיה, אני פרופ' באוניברסיטה העברית.
מקסים שושני: כאן אני יושב כאיש של הוועד הפועל של סוכנות החלל.
מקסים שושני: אני רוצה לתקן קצת את מה שפרופ' צבי פירן אמר.
מקסים שושני: יש הרבה יותר משלושים חוקרים באוניברסיטאות שעוסקים בנושא החלל, כי אנחנו, פרופ' רוזנפלד ואני, למשל מייצגים פה משפחה גדולה של חוקרים שבעצם כשמדברים על מחקר חלל זה מחקר של חישה מרחוק, מחקר מלוויינים של כדור הארץ, ואז מספר המדענים שעוסקים בנושא הזה של החלל, שהוא דווקא מאוד ישים לגבי כל מיני דברים שהוזכרו כאן, מספרם עולה לפחות בפקטור של שלוש או ארבע.
מקסים שושני: לכן מספר החוקרים בארץ שעוסקים בזה באוניברסיטאות השונות הוא הרבה יותר גדול.
מקסים שושני: אני הייתי מזכיר שמחקר החלל בארץ התחיל וכבר בהתחלת שנות השבעים.
מקסים שושני: למעשה, אני נשלחתי כדוגמה להביא את כל נושא החלליות המטאורולוגיות.
מקסים שושני: זאת אומרת הטירוס והניבוס שהיו הלוויינים הראשונים, התחילו את המחקר של החלל בארץ ורק צריך להבין באמת, האספקט הוא יותר הנושא של חישה מרחוק.
מקסים שושני: אבל הנקודה שאני באמת רוצה להעלות זה שאני השתתפתי פה בישיבה שהיתה סקירה על ועדת המדע בכלל, על משרד המדע במה הוא עוסק.
מקסים שושני: צריך לזכור שסוכנות החלל כאן זה חלק ממשרד המדע.
מקסים שושני: אז אם אנחנו מדברים על תקציב כללי של משרד המדע שהוא בסדר גודל של שניים-שלושה מיליון דולר של מחקרים---
זבולון אורלב: יותר.
מקסים שושני: לא, אני לא מדבר על משרד המדע והביורוקרטיה שהוזכרה פה.
מקסים שושני: אני מדבר על התקציב למחקר.
צילה ליטבק: זה בערך 7-6 מיליון דולר, משהו כזה.
מקסים שושני: זה כל הנושאים במדע, וכאן אנחנו מדברים על התקווה שלמדינת ישראל יהיה תקציב של 100-150 מיליון דולר שזה המינימום כדי שאנחנו באמת נצדיק את השתתפות שלנו בשמונה המדינות.
מקסים שושני: לכן צריך אולי לחשוב שתהיה ועדה נפרדת לנושא הזה, שמדברת על תקציבים אחרים לחלוטין, על שימושים הרבה יותר רחבים מאשר במה שעוסקים כרגע במשרד המדע.
מקסים שושני: כי משרד המדע כרגע באמת נועד רק לנושא של עזרה תקציבים למחקרים בסיסיים ואינני חושב שכל מה שנאמר במסגרת הוועדה הזאת יכול באמת להיכנס לתוך המסגרת הצרה של מה שנעשה בעבר.
אורי נפתלי: אני מאלתא ואני עוסק בצד הטכני בלוויין הטקסר שהוזכר פה קודם.
אורי נפתלי: בכל זאת רציתי להאיר שתיים-שלוש נקודות שלא הוזכרו, כי אני גם מתעסק בפרויקטים עתידיים שאנחנו מנסים לדחוף, כל מיני נגזרות של המכ"ם.
אורי נפתלי: קודם כל, יש פה מישהו שעומד על רגל אחת חזקה יחסית, של משרד הביטחון ורגל אחת שלא קיימת, של הצד המחקרי וזה מאוד מפריע כשאתה בא לעשות שיתופי פעולה עם מדינות אחרות.
אורי נפתלי: כי הם רוצים שיתוף פעולה.
אורי נפתלי: זאת אומרת, בקטע הצבאי כל מדינה שומרת את הדברים אליה ולכן אנחנו נמצאים במעין אי, מפני שאין לנו שיתופי פעולה עם מדינות אחרות, כי אין תקציב חלל אזרחי, ולכן גם אם אנחנו מסתכלים פה על הטבלה וכתוב לוויין אחד כל שנתיים וכולי - אתה יכול לעשות שיתוף פעולה, וחצי מהתקציב, מישהו אחר מביא לשותפות.
אורי נפתלי: ואז יש לך לוויין בחצי מחיר, אבל אתה צריך לשים חצי ולמשרד אין את החצי הזה לשים.
אורי נפתלי: לא הוזכר כמעט, אבל רוב מדינות העולם, המדינות הגדולות – חלל הוא נושא לאומי, רוב התקציבים שלהם מושקעים בתוך תעשיית החלל שלהם.
אורי נפתלי: יפן, תהרוג אותם ולא יקנו מבחוץ.
אורי נפתלי: זאת אומרת, יעלה להם חצי מיליארד דולר לוויין סער שאנחנו עושים בהרבה פחות והם ישקיעו את החצי מיליארד.
אורי נפתלי: למה?
אורי נפתלי: כי זה תעשיית החלל היפנית.
שלומי אלון: אני מאוניברסיטת בן גוריון.
שלומי אלון: אני מרכז כרגע איזה שהוא מאמץ לבנות לוויין קטן.
שלומי אלון: כשמדברים על לוויינים של אחד קילו, של עשרה סנטימטרים---
זבולון אורלב: דיברו פה על מאה קילוגרם.
חיים סרברו: יש גם של מאה גרם, זה נקרא פנטו סטרליין.
חיים סרברו: יש מיקרו ננו פנטו – מאה גרם.
חיים סרברו: זה בגודל של ג'וק קטן שהוא לוויין שיש לו מיקרו הנעה ויתר הדברים.
שלומי אלון: זה עשרה סנטים, זה דבר מאוד קטן.
שלומי אלון: כרגע אנחנו הצלחנו לרכז איזה שהוא קונסורצ'ים של גורמים שמעוניינים גם מתעשייה, גם באקדמיה, גם גורמים נוספים.
זבולון אורלב: מה הוא משרת, כזה לוויין?
שלומי אלון: יש כמה מטרות לדבר כזה.
שלומי אלון: קודם כל, העלויות שונות.
שלומי אלון: יש שם דברים מצחיקים, אנחנו מדברים על פרויקט כזה שהוא פחות ממיליון דולר.
שלומי אלון: הייתי בארצות הברית בפוסט שלי, אי אפשר להשוות.
שלומי אלון: ראיתי אותם זורקים לך את זה, לא מדברים אתך בכלל.
שלומי אלון: כאן אנחנו מנסים להשיג מכל מיני גורמים.
זבולון אורלב: לא ענית לי, מה משרת כזה לוויין?
שלומי אלון: כמה דברים שאתה יכול.
שלומי אלון: קודם כל, אנחנו צריכים לבנות דור חדש של אנשים.
שלומי אלון: לא יודע אם מישהו היה בשנה שעברה בטכניון, היה כנס על חלל, רוב האנשים מבוגרים.
שלומי אלון: צריך להכשיר דור חדש של אנשים בתחום הזה.
שלומי אלון: זה חשוב מאוד.
שלומי אלון: אתה רוצה גם למשוך אנשים שיעסקו בתחום.
שלומי אלון: יש לך בן אדם שמגיע מ-יו.סי.
שלומי אלון: אל.
שלומי אלון: איי לטובת הדבר הזה, לאוניברסיטה.
שלומי אלון: צריך למשוך סטודנטים חדשים למשוך.
שלומי אלון: בלי דברים כאלה שזה סכומים---
זבולון אורלב: איך אתה רואה שיש בעיה של בריחת מוחות בתחומים האלה?
שלומי אלון: אנחנו משחקים.
שלומי אלון: תחום החלל בארצות הברית הוא מאוד מאוד מסווג.
שלומי אלון: אני בא לשם כישראלי, לכל מקום מלווים אותי.
שלומי אלון: עליתי בג'יי.
שלומי אלון: פי.
שלומי אלון: אס, הולכים אתי לשירותים.
שלומי אלון: אתה אזרח ישראלי, אז יש כל מיני דברים כאלה שאתה מוגבל.
שלומי אלון: אבל אם היית עובר ומקבל את הגרין קארד, אז אתה חופשי.
שלומי אלון: אתה נחשף לעולם ומלואו, כאן אנחנו מאוד מוגבלים בנושא הזה.
יצחק בן ישראל: אגב, הלוויינים האלה יכולים גם לשמש לשימושים צבאיים ביטחוניים, כי אפשר לעשות מערך כמו נחיל צרעות, הוא יעבוד כמו לוויין ענק במחיר זול בסדרי גודל.
שלומי אלון: מחר אומרים לך שהאירנים, למשל, יכולים לשגר איזה שהוא טיל, לפוצץ לך לוויינים.
שלומי אלון: יש לך הרבה קטנים, יותר קשה לפגוע בהם.
שלומי אלון: אתה אומר; אני יכול לבנות תעשייה חדשה, עם לוויינים של אחד קילו, זה ארבעים אלף דולר שיגור של לוויין כזה.
שלומי אלון: ננו טכנולוגיה, חומרים חדשים, אולי תרופות חדשות.
זבולון אורלב: יש כבר כזה לוויין?
שלומי אלון: יש.
שלומי אלון: זה לא אומר שאנחנו המצאנו אותו.
שלומי אלון: הרעיון זה להשתמש בפלטפורמה קיימת.
שלומי אלון: כרגע יש קרוב לארבעים אוניברסיטאות, כולל בסעודיה, שהצטרפו לקונסורציום הזה.
שלומי אלון: היפנים שיגרו שלושה לוויינים כאלה כבר.
שלומי אלון: יש פעילות.
שלומי אלון: המרכז בארצות הברית, בסטנפורד, הם התחילו את זה.
חיים סרברו: אני המנהל הכללי של המרכז למיפוי ישראל.
חיים סרברו: אני צרכן של הלוויינים האלה, לדורותיהם.
חיים סרברו: קודם כל, בצד הביטחוני, צריך להגיד את זה במלים הכי פשוטות: מדובר בעיניים של המדינה.
חיים סרברו: כלומר אם אנחנו מדברים על החלק של לווייני התצפית והצורך הוא עצום והשימוש הוא אינטנסיבי.
חיים סרברו: דהיינו, מהבחינה הזאת זה יתרון יחסי של ישראל.
חיים סרברו: מפני שברגע שיש לך שימוש אינטנסיבי, אז יש לך גם משובים למפתחים ואז למעשה, הרווח היחסי שלך הוא גדול מול כל השקעה קטנה.
חיים סרברו: זה מבחינת הצורך.
חיים סרברו: יש נושא אחר שלא הושם עליו דגש והוא הנושא של לווייני מיפוי וניווט מסוג הג'י.
חיים סרברו: פי.
חיים סרברו: אס למיניהם.
חיים סרברו: הוזכר בסקירה הראשונית בצורה כללית.
חיים סרברו: המרכז למיפוי ישראל היום מפרש את הקואורדינטות, ישראל 2005.
חיים סרברו: את הקואורדינטות של מדינת ישראל, אנחנו מבססים על לוויינים.
חיים סרברו: היום בצורה חלקית, אבל בעתיד כל רישום המקרקעין במדינת ישראל יהיה מבוסס על לוויינים, כל המדידות הן מדידות מלוויינים.
חיים סרברו: אנחנו היום נותנים שירות למודדים.
חיים סרברו: יש לנו היום מערכת של תחנות מפוזרות בארץ שכל מודד יכול היום, מזה מספר חודשים, למדוד בתוך מספר שניות בדיוק של סנטימטר על שניים וזה תואם את הרישום במקרקעין.
חיים סרברו: תוכנית גליליאו, שהוזכרה פה בהקשר הזה, היא למעשה שיתוף הפעולה.
חיים סרברו: למעשה, סוכנות החלל האירופית, בתוכנית גליליאו, נותנת איזה שהוא כיוון של שותפות ישראלית בתחום.
נעמי סופר: אני מנהלת ישראלית לתוכניות המחקר והפיתוח של האיחוד האירופי.
נעמי סופר: אני רוצה להתייחס לנקודה שהיא לא שייכת לתחרותיות ולא ללימודי אקדמיה, אלא לנושא שלטוני.
נעמי סופר: המעמד של סוכנות החלל הישראלית מול הסוכנויות החלל האחרות בעולם ואני מתייחסת לנקודה הראשונה פה בתקציב, החברות בסוכנות החלל האירופאי.
נעמי סופר: בכדי לקדם את האינטרסים הישראליים, למשל המיקרו לוויינים, ולהביא אותם על המפה של הנושאים שייחקרו וייושמו במסגרת תוכנית הג'י.
נעמי סופר: פי.
נעמי סופר: אס, יש צורך שישראל לא רק תהיה נלווית או תהיה שותפה---
זבולון אורלב: כל הבעיה בחברות של סוכנות החלל האירופאית זה שמדינת ישראל לא משלמת את הכסף לחברוּת?
נעמי סופר: בין השאר, כן.
נעמי סופר: המעמד.
צבי קפלן: לא ברור שיקבלו אותנו, זה החלטות בקונצנזוס.
דנה לין-ברנט: אני יושבת ראש פורום הסטודנטים לקידום חקר החלל בישראל, מסלול.
דנה לין-ברנט: מסלול באגודה הישראלית לתעופה וחלל והוא פורום התנדבותי שנוצר באוניברסיטאות בארץ גם כדי לעודד את המודעות בתוך האוניברסיטאות ולחזק את הקשר בין האוניברסיטאות לתעשייה.
דנה לין-ברנט: אתם דיברתם פה על מיליונים, אנחנו מדברים על אלפים של דולרים.
דנה לין-ברנט: אנחנו היום 130 חברים.
דנה לין-ברנט: אנחנו עושים פעילויות, הרצאות, אנחנו גם מייצגים את ישראל במועצת דור החלל שזה גוף עולמי.
זבולון אורלב: אלה סטודנטים שלומדים לימודי חלל?
דנה לין ברנט: לא, לאו דווקא.
דנה לין ברנט: זאת אומרת, לתמוך זה לא רק אווירונאוטיקה ולוויינות, זה גם, כמו שנאמר פה, אסטרונומיה, פיזיקה, חישה מרחוק.
דנה לין ברנט: אנחנו מייצגים את ישראל בפעילות דור החלל העולמית של צעירים מכל העולם שפועלים לעודד את המודעות ושיתוף הפעולה בין ישראל ומדינות אחרות.
דנה לין ברנט: כמובן כשמדברים פה על כבשת הרש, אנחנו עוד יותר, מבקשים כמה אלפים בודדים.
זבולון אורלב: יש פה כמה חברות מסחריות, כל אחד ישים את שלו, יאמצו אתכם ואתם תשאו את השמות שלהם.
זבולון אורלב: מה, אני צריך לחבר ביניכם?
דנה לין ברנט: הם מכירים אותנו וכל שנה אנחנו באים לקבץ נדבות.
דנה לין ברנט: אם היה מטעם סוכנות החלל, או בתקציב,שורה של לקדם את מודעות החלל בארץ, פעילויות באוניברסיטאות, בתי ספר, שיתופי פעולה, דברים שבאמת עולים 3,000-2,000 דולר והיינו עושים את זה.
זבולון אורלב: הנה, יושב לפנייך היושב ראש, יש גם מנהל כללי.
צבי קפלן: אני לא מסוגל ואני מתבייש.
צבי קפלן: כל פעם שאני רואה אותה, אני עובר מדרכה.
צבי קפלן: לא, זה יותר מסובך מזה.
צבי קפלן: אנחנו, כמו שהיום בתקציב, לא בנויים לעזור להם.
ליאור אביטל: למשל שליחת בן אדם לכנס שיש עכשיו באירופה ומתקיים כל שנה.
זבולון אורלב: תעלו את הבקשה שלכם על הכתב ותעבירו לי את זה.
זבולון אורלב: אני מוכן לטפל בסוגיה.
זבולון אורלב: אבל אל תפריזו, ככל שאתם מפריזים, אתם מקטינים את הסיכויים לפתור את הבעיה.
זבולון אורלב: אני חושב שאני יכול לעזור.
זבולון אורלב: אני מייחס לזה חשיבות מאוד גדולה, לעניין של המודעות, דווקא בקרב צעירים.
זבולון אורלב: דיברו על פיתוח כוח אדם, צעירים וכדומה.
אייל בן דור: אני מאוניברסיטת תל אביב.
אייל בן דור: אני רוצה הערה קצרה ולצאת באזהרה.
אייל בן דור: אם תקציב המחקר לאוניברסיטאות לא ישתנה, אנחנו נאבד את היכולת המדעית שלנו ואת היתרון היחסי שיש לנו ואני רואה את זה יותר ויותר כל יום.
זבולון אורלב: היה קיצוץ בחמש השנים האחרונות, 20 אחוז בתקציבי ההשכלה הגבוהה, על מה מדובר?
אייל בן דור: אינני יודע להגיד לך.
אייל בן דור: אם נעביר תקציבים למחקר בסיסי לסוכנות החלל הישראלית במקום לאקדמיה ובמקום למקום אחר, וסוכנות החלל הישראלית תנהל תקציב כזה רק למחקר בסיסי בתחום החלל, אנחנו יכולים לפתור את הבעיה.
אייל בן דור: סוכנות החלל הישראלית היום במיליון שקל, או דולר, לא יכולה לעשות כלום.
אייל בן דור: אולי רק לשלם משכורות.
זבולון אורלב: יש איזה פורום משותף לכל אלה שעוסקים בחלל בישראל, האקדמיה, תעשיינים, ממשלה?
יצחק בן ישראל: כן.
יצחק בן ישראל: יש לנו שני גופים, אחד רחב יותר, מועצה שמכילה את כולם ואחד מצומצם יותר.
זבולון אורלב: ושם יושבת האקדמיה ושם יש את התיאום בין המחקרים?
יצחק בן ישראל: בשניהם.
יצחק בן ישראל: גם במצומצם שזה כמו הוועד הפועל, יש נציגים לאקדמיה, גם נציגים לתעשייה, זאת אומרת מכל התעשיות ומכל האקדמיות, לא מדובר על אחד שמייצג את כולם, רק שהדבר היחידי שאין זה משאבים.
דניאל פורטנוי: אני מהעמותה של לוויינות צעירה בישראל, ננו לוויינים, אם כי אני מעורב בכל מיני פרויקטים בחלל.
דניאל פורטנוי: העמותה מתעסקת עם הלוויינים שדר' אלון התייחס, אלה שבין קילו עד חמישה קילו והעמותה מורכבת מאנשים מכל הקשת שמתעסקת בפעילות החלל, האקדמיה, טכניון, רפא"ל, מב"ת וכולי.
דניאל פורטנוי: יש לנו הרבה תוכניות, בין השאר תוכנית הדגל שלנו זה פרויקט שהוקם על ידי בחור בשם דר' רז תמיר שזאת מערכת ג'י.
דניאל פורטנוי: פי.
דניאל פורטנוי: אסית, מורכבת על ננו לוויינים שעלותה של כל המערכת היא של לוויין אחד ג'י פי אס.
דניאל פורטנוי: ואנחנו מדברים על סדר גודל של 500 מיליון דולר.
דניאל פורטנוי: יש לנו, מעבר לזה, עוד כמה קונספטים ועוד כמה פרויקטים ואנחנו מנסים להיות מעורבים אפילו בסוכנות החלל הישראלית בפרויקט ביחד עם ספרד.
דניאל פורטנוי: המסר זה שאנחנו גם רוצים להיות פעילים בתחום הזה, אבל אנחנו דלים בתקציב, על מנת לפחות להביא---
זבולון אורלב: יש לי הרגשה, אגב, שאתם חושבים שיש פה דיון עם משרד האוצר.
זבולון אורלב: אני מבין אותך, בסדר גמור, המסר ברור.
זלינה בן גרשון: אני באה דווקא בתחום הבריאות.
זבולון אורלב: דר' בן גרשון היא סגנית המדען הראשי של משרד הבריאות.
זבולון אורלב: כל הזמן תמהתי מה לחלל ולבריאות.
זלינה בן גרשון: אני שמעתי את הנתונים ושמעתי את הדיון ואתה שמעת את אותו טיעון בעצם בתחום הרפואה.
זלינה בן גרשון: אותם נתונים שפרופ' בן ישראל הציג, כאחוז מהתוצר הלאומי הגולמי, אותם נתונים אתה שמעת בתחום הרפואה.
זלינה בן גרשון: הדמיון בין התהליכים הוא בכך, ומהוועדה הזאת אולי צריכה לצאת קריאה לחשיבה מחודשת של השקעה ממשלתית בתחומים שההשקעה הממשלתית יכולה למנף רווחים גידול ופיתוח גדול מאוד.
זבולון אורלב: דר' בן גרשון, כל הדיונים האלה לא ישברו את האופטימיות שלי.
זבולון אורלב: אני אופטימי.
זלינה בן גרשון: אנחנו חברים ברשתות אירופיות שנקראות איירלפט ושם מגיעים כבר למצב של קולות קוראים משותפים שבהם כל מדינה, אם היא תזכה, כל מדינה צריכה לממן את החלק שלה.
זלינה בן גרשון: לנו אין יכולת לממן את החלק שלנו.
זאב רותם: אני מחברת רותם אסטרטגיה.
זאב רותם: חברה פרטית שעוסקת בייעוץ אסטרטגי, מתמחה, בין היתר, בנושאים של ביטחון וממשלה.