GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יואב עמוסי: מאחר שיש כאוס ראשוני, העברת האחריות לצה"ל תיקבע בשני מישורים – אחת, על-פי החלטת ממשלת ישראל, והשנייה, לאור הערכת מצב של המשטרה.
יואב עמוסי: נכתבה תורת הפעלה למענה המיידי, זה בתיאום על-פי הנחיות של ד"ר לאור ועל-פי החלטת רע"ד 3.
יואב עמוסי: התורה המשודרגת הזאת נמצאת על שולחנו של ראש אג"ם לאישור ואז תופץ.
יואב עמוסי: "כדור שלג", כיצד לפעול בשטח, נמצאת בשטח.
יואב עמוסי: במהלך 2004 נערכה השתלמות משולבת בנושא היערכות לרעידת אדמה.
יואב עמוסי: נערך משחק מלחמה בראשות ראש האג"ם, הוקמו מערכי אוכלוסייה, כרגע ממסדים את המחוזות.
יואב עמוסי: לגבי חקירות שלנו, קיימים 100 צוותים של מז"פ לזיהוי חללים.
יואב עמוסי: משולבים רופאי שיניים וכו'.
זבולון אורלב: יש גם רב?
זבולון אורלב: בצה"ל כל נושא זיהוי החללים הוא באחריות הרבנות הצבאית.
זבולון אורלב: האם בזיהוי חללי אוכלוסייה בזיהוי המוני אין רב?
זבולון אורלב: יש כאן שאלות הלכתיות רבות.
יואב עמוסי: מכון הזיהוי בנושא הזה משולב.
יואב עמוסי: אני לא יכול לומר אם יש רב.
זבולון אורלב: אבקש שתברר ותשלח לי תשובה, האם בסוגיית ההיערכות לאסון המוני יש גם מקום של רב המשטרה כדי למנוע אחרי זה בעיות הלכתיות קשות.
יואב עמוסי: קיימות שתי מעבדות לבדיקת DNA.
יואב עמוסי: בספטמבר 2007 ייערך תרגיל גדול במחוז ירושלים, משולבים כלל הגופים בנושא הזה, הכשרה של השוטרים מתחילת 2007 לנושא רעידת אדמה.
זבולון אורלב: אני מתנצל שאני נאלץ לקטוע את דבריך בשל קוצר הזמן.
זבולון אורלב: גם במלחמה יצאתי עם הרגשה יחסית טובה לגבי המשטרה ביחס ליתר משרדי הממשלה.
זבולון אורלב: מילות סיכום; מדובר פה בסכנה ממשית בקנה מידה שהיא פצצה גרעינית.
זבולון אורלב: לצערי, אני יוצא מהישיבה הזאת יותר מודאג ממה שבאתי אליה, ובאתי אליה יותר מודאג ממה שחשתי בתחילת ההחלטה לקיים דיון זה.
זבולון אורלב: ברמה של האנשים שיושבים פה יש מודעות גבוהה, אנשים לא מגששים באפלה אלא מבינים מה יש לעשות, אך הנושא לא נכנס לסדר העדיפות הראוי באחריות השלטונית במדינת ישראל.
זבולון אורלב: לא פשוט לשלטון להחליט על סדרי עדיפויות, וזה בא לידי ביטוי לא רק בסוגיית התקציב, אלא גם בסוגיית החקיקה.
זבולון אורלב: אם לוקח שנה וחצי לרשויות השלטוניות, שתמ"א 38 עדיין לא יכולה להיות מופעלת הלכה למעשה, אין הרגשת דחיפות.
זבולון אורלב: לכן אמרתי לידידי, הרב כהן, שבינתיים מה שיש לנו לעשות הוא להתפלל תפילתו של כהן גדול ביום הכיפורים.
זבולון אורלב: הועלו כאן הצעות מצוינות - לערוך תרגיל לאומי וכדומה.
זבולון אורלב: אציע לקיים דיון נוסף עם ועדת החוץ והביטחון, ויש הסכמה אתם לטפל בנושא הזה במשותף.
זבולון אורלב: הם מטפלים במיגון מול טילים.
זבולון אורלב: אפנה גם למבקר המדינה, שקיים סדרת מעקבים, להמשיך בהם.
זבולון אורלב: ניפגש, אני מניח, בתוך כשלושה חודשים כדי לקיים ישיבת מעקב נוספת עם ועדת החוץ והביטחון.
זבולון אורלב: אני מקווה שעד אז הדברים יתקדמו.
אפרים לאור: עוד מעט יש דיוני תקציב.
אפרים לאור: כל מי שיש לו יד ורגל באישור הדבר ל-2007- -
זבולון אורלב: אני קיבלתי את הצעתו של פרופ' רחמימוב – אני מודה לו על העצות, וזה רק צריך לעודד אתכם לתת עצות – להקדיש ישיבה של ועדת המדע והטכנולוגיה לפרסי נובל לרפואה ולכימיה לשנת 2006, ויחד עם זה, כמובן, לעסוק שוב בסוגיית המחקר הרפואי.
זבולון אורלב: לסדר הישיבה.
זבולון אורלב: יש לנו ישיבה שאני מבין שתכלול בתוכה גם שיחת ועידה טלפונית.
זבולון אורלב: רצינו לעשות Video Conference, אבל התברר שהמדע והטכנולוגיה של הכנסת עדיין - - -
ענת: לא התחברו למדע ולטכנולוגיה של ארצות הברית.
זבולון אורלב: זו לא תעודת כבוד לטכנולוגיה של הכנסת, ולכן נסתפק בשיחה טלפונית.
זבולון אורלב: הסדר יהיה כזה שפרופ' חרמונה שורק – נעים להכיר אותך – תפתח, והיא גם תנהל את השיחה עם פרופ' קורנברג, וחברים שרוצים להשתתף ישתתפו.
זבולון אורלב: אנחנו גם צריכים להעריך את זה שאם השעה 11:00 בישראל, אז השעה עכשיו אצלו היא 02:00 בלילה.
זבולון אורלב: אז צריך להעריך אותו שהוא מוכן לדבר אתנו.
זבולון אורלב: אז את תנהלי אתו את השיחה.
זבולון אורלב: אני מאד מקפיד, גם בכל הוועדות שהייתי בהן, היות ואנחנו יושבים בכנסת ישראל, שהפרוטוקול יתנהל בעברית.
זבולון אורלב: כלומר, כשאת מנהלת אתו את השיחה – או מישהו אחר – אני מבקש להעביר את דבריו לעברית.
זבולון אורלב: למרות שביקשנו שתהיה קצרנית שמבינה אנגלית, אבל את אחראית לתרגם.
חרמונה שורק: אני אפתח ואומר לו שאני אתן תרגום קצר של כל תשובה שלו.
זבולון אורלב: את מוכרחה, כי אני מאד מקפיד בעניין הזה על כבודה של השפה העברית ועל כבודה של הכנסת.
זבולון אורלב: אני לא עושה כאן הנחות בעניין הזה.
זבולון אורלב: אז אתה מציע להתחיל בשיחה אתו?
רמי רחמימוב: אני חושב כך.
זבולון אורלב: אוקי, אז אנחנו נתחבר אליו.
זבולון אורלב: (השיחה עם פרופ' קורנברג מתנהלת באנגלית).
חרמונה שורק: הי רוג'ר, זו מונה.
רוג'ר קורנברג: מונה, מה שלומך.
חרמונה שורק: אני בסדר.
חרמונה שורק: אנו מתנצלים על העלאת סוגיית המדע בשתיים בלילה.
חרמונה שורק: תרומתך לשיחתנו היא חשובה ביותר, ואני התבקשתי לתרגם את שיחתנו לטובת הפרוטוקול של ועדת המדע והטכנולוגיה, אם זה בסדר.
רוג'ר קורנברג: תודה לך, מונה.
רוג'ר קורנברג: אני מתנצל שאינני יכול לפנות ישירות לוועדה.
זבולון אורלב: לילה טוב, פרופ' קורנברג.
זבולון אורלב: כאן זבולון אורלב, יושב ראש ועדת המדע והטכנולוגיה של הכנסת.
זבולון אורלב: תודה על זמנך.
רוג'ר קורנברג: ההנאה כולה שלי.
חרמונה שורק: פרופ' קורנברג נשאל מה היה הגילוי שבזכותו הוא זכה לפרס נובל השנה, והוא ענה שהוא קיבל את הפרס על פענוח המבנה של קומפלקס השעתוק.
חרמונה שורק: אני אוסיף הסבר פה: אם נתייחס לד.נ.א., למידע הגנטי, כחומרה, המידע הזה משועתק, מועבר לחומצה גרעינית אחרת, שאנחנו קוראים לה ר.נ.א.
חרמונה שורק: הדבר הזה מחייב בניית מכונה ענקית שמורכבת מחלבונים - - -
זבולון אורלב: החומצה הזאת, איפה היא?
חרמונה שורק: הכל קורה בגרעין התא.
זבולון אורלב: הכל בתוך הגרעין.
חרמונה שורק: נכון.
חרמונה שורק: ומה שעשה פרופ' קורנברג זה לפרק את המכונה הזאת לחלקים – אם תרצה, היה שעון שאף אחד לא הבין למה הוא עובד, והוא פירק את השעון, אפיין כל אחד מהברגים, המחוגים והגלגלים, הרכיב את הכל בחזרה והצליח להראות שהשעון הזה עובד בכך שהוא צילם אותו בטכנולוגיה שנקראת קריסטלוגרפיה - גיבוש שמפוענח בקרני X.
חרמונה שורק: השאלה הבאה: מה תהיה התרומה?
חרמונה שורק: איך הוא צופה שהעולם ישתנה בזכות הממצאים האלה?
חרמונה שורק: והתשובה היא כולה לכיוון המחקר הרפואי.
חרמונה שורק: קודם כל ברגע שאנחנו מכירים איך המכונה הזאת עובדת, אנחנו יודעים מה אפשר לתקוע בגלגלים כדי שהשעון יפסיק לעבוד.
חרמונה שורק: זה מה שעושה האנטיביוטיקה.
חרמונה שורק: ושנית, ברגע שאנחנו רואים את המכונה הזאת עובדת, אנחנו יכולים להבין איך תאים פועלים בגוף.
חרמונה שורק: והדוגמה שנתנה הייתה: תאי גזע, stems שהם התאים שעדיין יש להם את כל הפוטנציאל, יכולים להפוך לכל דבר שהוא, וההבנה הבסיסית של איך הם עושים זאת יכולה לפעול לכיוון של השגת טיפולים חדשים למחלות רבות ושונות, שבהן אנחנו מקווים שלתאי גזע תהיה תרומה.
חרמונה שורק: לדוגמה: סכרת.
חרמונה שורק: הלבלב הפסיק לתפקד.
חרמונה שורק: האם נוכל ללמוד כעת איך להפוך תא גזע לתא לבלב, כדי שנוכל להשלים אותו?
חרמונה שורק: התקף לב – חלקים משריר הלב נפגעו.
חרמונה שורק: אם נדע איך להפוך תא לתא שריר, נוכל להזריק את התאים.
חרמונה שורק: ניסיונות בעניין הזה נעשים בטכניון בהצלחה.
חרמונה שורק: מחלות ניווניות של מערכת העצבים – זה, כמובן, האתגר הגדול ביותר.
חרמונה שורק: זאת המערכת המורכבת ביותר, וגם שם, באוניברסיטה העברית, נעשים ניסיונות בכיוון הזה.
חרמונה שורק: בכלל, אני שמחתי לראות בשבוע האחרון ששאלו מהם המאמרים המצוטטים ביותר בתחום תאי הגזע ולמדינת ישראל יש חלק מאד נכבד בכך.
חרמונה שורק: עדיין.
חרמונה שורק: השאלה הבאה הייתה חזרה על שאלה שאני נשאלת מאז שהתפרסם פרס הנובל.
חרמונה שורק: מדוע לא הזמנו אותו להצטרף אלינו לארץ.
חרמונה שורק: אין ספק שהזמנו אותו, ורוג'ר זכה בתואר ד"ר כבוד של האוניברסיטה העברית ופרס הרווי מהטכניון.
חרמונה שורק: ישנה הכרה גורפת בהישגים שלו במדינת ישראל כבר עשרים שנה.
חרמונה שורק: הוא מלמד באוניברסיטה העברית, והוא נהנה מאד מהאינטראקציה עם התלמידים – הוא הדגיש את זה.
חרמונה שורק: הוא אומר בעצם שמה שעוצר בעדו זה שבשום אופן לא יכול היה לבצע מה שהוא עשה, בגלל התמיכה.
חרמונה שורק: רק לידיעתם של חברי ועדת המדע – מענק מחקר ישראלי ממוצע מהקרן למחקר בסיסי הוא 50,000$ אסור להגיש יותר מאחד.
חרמונה שורק: מענק המחקר של פרופ' קורנברג מהקרן המקבילה, הממלכתית, בארצות הברית, הוא כמיליון וחצי דולר לשנה.
חרמונה שורק: על מענקי מחקר בארץ אנחנו נדרשים לדווח פרסומים, ואני חוששת שאדם שלא יפרסם לא יזכה בחידוש המענק שלו.
חרמונה שורק: פרופ' קורנברג נתמך למרות שעשר שנים ויותר הוא באופן מוצהר לא פרסם.
חרמונה שורק: הוא פירק את השעון.
חרמונה שורק: ועד שהוא לא גמר לפרק אותו, להרכיב אותו, ולהוכיח שזה הצליח, הוא מראש הודיע שהוא לא יפרסם שום דבר.
חרמונה שורק: וזה מה שהקנה לו את האפשרות, את הנשימה הארוכה, המימון הנדיב, ההכרה בערך המחקר הבסיסי.
זבולון אורלב: פרופ' קורנברג, בשם הוועדה למדע ולטכנולוגיה – יש לנו פה כמה מחברי הוועדה – אנו רוצים להודות לך על זמנך, ולברכך לרגל קבלת פרס הנובל.
זבולון אורלב: אנחנו נשמח לראות אותך שוב בישראל.
רוג'ר קורנברג: ראשית, אני מודה לכם על ההזדמנות לענות על השאלות, ואני מצפה בקוצר רוח לחזור לישראל, מה שאני מתכוון לעשות בדצמבר, ושוב באביב הבא ובכל שנה בעתיד.
זבולון אורלב: אולי נזמין אותך בדצמבר לוועדה שלנו.
רוג'ר קורנברג: אני אשמח מאד.
זבולון אורלב: אז שלום מירושלים, ולילה טוב.
חרמונה שורק: תודה רבה, רוג'ר.
רוג'ר קורנברג: בבקשה, שלום.
זבולון אורלב: אני רוצה להודות לך, ליאור, על הטכניקה, ולהודות גם לאנשי הטכנולוגיה של הכנסת.
זבולון אורלב: זה היה חשוב, דווקא כוועדת מדע וטכנולוגיה, שנוכל לקיים את הדבר הזה.
זבולון אורלב: אני גם רואה בזה חיזוק ועידוד לפרופ' קורנברג.
זבולון אורלב: אני חושב שגם עבורו זה סיפוק להיות חלק, לדקות ספורות, מדיוני הוועדה.
זבולון אורלב: ותודה לך על הראיון והתרגום.
חרמונה שורק: רציתי להוסיף שניים שלושה משפטים.
זבולון אורלב: מה הדיסציפלינה שלך?
זבולון אורלב: – סליחה שאני שואל.
חרמונה שורק: אני מלמדת מבוא לביולוגיה מולקולרית, אז אני בעצם מלמדת מה שרוג'ר קורנברג עושה.
חרמונה שורק: באוניברסיטה העברית.
זבולון אורלב: כתוב לי כאן שאת דיקן הפקולטה למדעי הטבע.
חרמונה שורק: אני גם דיקן הפקולטה למדעי הטבע.
חרמונה שורק: באתר של קרן נובל מופיעה תמונה מן הקומפלקס הזה שפה עלה, והיא תמונה ממאמר של בחור שסיים את הדוקטורט אצלי, ונסע לרוג'ר, לפוסט-דוקטורט.
זבולון אורלב: הוא הזכיר אותו.
חרמונה שורק: כן, הוא הזכיר אותו, לכן אני רוצה לבאר לכם.
חרמונה שורק: שמו אבי גנט ועד היום הוא חותם על דברים שהוא כותב:
חרמונה שורק: אבי מהגלות.
חרמונה שורק: בחור חובש כיפה, שלא יהיה לו בכלל סיכוי לחזור לארץ.
חרמונה שורק: הוא אסיסטנט פרופ' במרילנד.
זבולון אורלב: אם הוא חותם "מהגלות", אז הוא יבוא.
חרמונה שורק: אם הוא ימשיך בתחום הזה, הוא לא יכול לבוא.
חרמונה שורק: זה מה שאני מנסה להגיד.
חרמונה שורק: בתחומים המובילים במדע היום – אנחנו לא יכולים לתמוך באנשים מספיק.
חרמונה שורק: בתוקף תפקידי כדיקן הפקולטה חלק גדול של זמני מוקדש לקליטה של חוקרים צעירים.
חרמונה שורק: לא קרה לי שחוקר צעיר שאל: כמה אני ארוויח?
חרמונה שורק: הם לא שואלים, הם יודעים – במדינת ישראל הדבר הזה הוא סוציאליסטי.
חרמונה שורק: יש משכורת למרצה או מרצה בכיר, וזה מה שתקבל.
חרמונה שורק: אבל הם כן שואלים ובצדק: מה יהיה במעבדה שלהם?
חרמונה שורק: יהיה להם את המיקרוסקופ שהם מוכרחים?
חרמונה שורק: יהיה להם את הציוד שהם צריכים?
חרמונה שורק: יהיו להם משאבים לעשות את הניסיונות שבלעדיהם, אין להם משפט קיום?
חרמונה שורק: והרבה פעמים אני לא יכולה לענות בחיוב.
מרינה סולודקין: - עם אוניברסיטאות מחו"ל?
מרינה סולודקין: מתנצלת.
מרינה סולודקין: אני רואה את ההפסד שלנו.
זבולון אורלב: אנחנו קיימנו דיון על בריחת מוחות.
זבולון אורלב: אגב, הכנסת הכירה בדחיפות הצעה לסדר, שתידון מחר, בסוגיית המשבר התקציבי במוסדות ההשכלה הגבוהה.
זבולון אורלב: אני אחד היוזמים של ההצעה הזאת.
זבולון אורלב: אז יש לנו 3 דקות לדבר, לכל אחד.
זבולון אורלב: אז גונבים עוד דקה או שתיים, ואני הייתי רוצה לספר את הסיפור של ד"ר אבי גנט.
חרמונה שורק: כן.
חרמונה שורק: זו החתימה הקלאסית שלו.
זבולון אורלב: אני אביא את הסיפור הזה מחר לכנסת.
חרמונה שורק: בשמחה.
זבולון אורלב: כלומר, מדען ישראלי מהשורה הראשונה לא יכול לחזור לארץ, כיוון - - -
חרמונה שורק: שאנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו לרכוש אותו.
חרמונה שורק: והמשבר של היום מאיים שלב אחד אחורה.
חרמונה שורק: היום אנחנו כבר לא יכולים לתת את החינוך האקדמי לתואר בוגר שאנחנו אמונים עליו.
חרמונה שורק: מפני שאין לנו כסף לקבוצות תרגול קטנות, מפני שאין לנו כסף למעבדות, מפני שהשכר הוא סעיף קבוע ותקציב העבודה קוצץ בכל שנה במשך ארבע השנים האחרונות.
חרמונה שורק: אני הבאתי למשרד סוכריות בצורת חצץ, מפני שזה מה שכולם אוכלים - - -
פרידה סופר: היינו שם.
חרמונה שורק: את כבר התכבדת.
חרמונה שורק: אני חושבת שחלק גדול מהסיבה שהביאה את רוג'ר קורנברג לארץ בעשרים השנים האחרונות, היא שהוא נהנה לדבר עם הדוקטורנטים שלנו, שהם להערכתי הטובים בעולם.
חרמונה שורק: אבל, אנחנו נפסיד גם את זה אם לא יהיה תיקון של תקציב להשכלה הגבוהה.
זבולון אורלב: הוא יהודי?
חרמונה שורק: ודאי.
ברכה רגר: אביו קיבל פרס נובל.
זבולון אורלב: את זה קראתי.
זבולון אורלב: וקראתי שגם אשתו היא ישראלית.
חרמונה שורק: אשתו היא בתו של נתנאל לורך, זכרונו לברכה.
זבולון אורלב: היה מזכיר הכנסת.
חרמונה שורק: כי אני פעם באמת שאלתי את רוג'ר: כמה זמן תמשיך לעשות את זה?
חרמונה שורק: כי הם עשרים שנה ארזו שלושה ילדים ובית, והם – בתאים, מיכל של אוויר נוזלי – הם עובדים בתאי שמרים – הביאו את זה לירושלים, פתחו את הכל, פתחו את הבית, שלחו את הילדים לחודש האחרון ולחודש הראשון של שנת הלימודים ולקייטנות בארץ.
חרמונה שורק: הילדים הם לגמרי דו לשוניים.
חרמונה שורק: ושאלתי: כמה זמן תהיה מסוכל לעשות את זה?
חרמונה שורק: והוא ענה: למשך כל חיי.
חרמונה שורק: והוא חזר על זה עכשיו.
זבולון אורלב: אנחנו נזמין אותו בדצמבר.
חרמונה שורק: בהחלט.
חרמונה שורק: הוא התחייב בשבוע שעבר לנהל את המכון ללימודים מתקדמים באוניברסיטה העברית - - -
זבולון אורלב: אני לא יודע אם אני אהיה פה עד דצמבר, אבל אם ליברמן נכנס לממשלה - - -
מרינה סולודקין: אה.
מרינה סולודקין: הוועדה לביקורת המדינה.
זבולון אורלב: הוועדה לביקורת המדינה.
רמי רחמימוב: האם חבר כנסת יכול להיות יושב ראש של שתי ועדות?
רמי רחמימוב: עם שני מקומות חניה?
זבולון אורלב: האם דיקן יכול להיות דיקן של שתי פקולטות?
רמי רחמימוב: זה לא נשמע עדיין.
זבולון אורלב: האם נשיא אוניברסיטה יכול להיות נשיא של שתי אוניברסיטאות?
זבולון אורלב: האם מדען ראשי יכול להיות של שני משרדים?
רמי רחמימוב: לא הוצע לו אף פעם.
זבולון אורלב: על פי הסדר שהציעו, אנחנו נדבר על תרומתם של פרופ' קרייג מלו ופרופ' אנדרו פייר לקבלת פרס נובל לרפואה, וצריך לדבר פרופ' חיים סידר.
זבולון אורלב: פרופ' סידר הוא חתן פרס ישראל במדעי החיים, הוא פרופ' לרפואה באוניברסיטה העברית.
חיים סידר: תרשו לי קודם לתת לכם קצת רקע כדי שתבינו את התרומה של שני המדענים האלה.
חיים סידר: בעצם, הוזכר פה שכל המידע שמאפשר לאורגניזם כמו בן אדם לתפקד, נמצא בתוך הד.נ.א. שלו.
חיים סידר: בתוך הד.נ.א יש משהו כמו חמישים או שישים אלף גנים.
חיים סידר: התפקיד של הגנים הוא להכתיב את התפקוד של התא.
חיים סידר: איך זה עובד באופן מנגנוני?
חיים סידר: בתוך כל תא בגוף יש את האנציקלופדיה המלאה של כל האינפורמציה הגנטית.
חיים סידר: כל המידע נמצא שם.
חיים סידר: זו אנציקלופדיה של חמישים או מאה כרכים ששמים על הקיר, וכל זה נמצא בכל תא.
חיים סידר: התא הוא במימדים שאתה לא יכול לראות אותם בלי מיקרוסקופ.
חיים סידר: אז כל האינפורמציה, כל המידע, נמצא בתוך כל תא, והתא מנצל את האינפורמציה הזאת על ידי קריאה.
חיים סידר: הוא קורא את האותיות על גבי הספר הזה ומתרגם את זה או מעתיק את זה לאינפורמציה שהוא יכול להשתמש בה כדי לייצר חלבונים, להכתיב לתא איך להתנהג, איך הוא נראה, מה הוא עושה, איך הוא אוכל – כל הדברים האלה הוא מקבל מהמידע הגנטי שנמצא בתוכו.
זבולון אורלב: הוא נולד עם המידע הזה והמידע הזה לא ניתן לשינוי?
חיים סידר: לא ניתן לשינוי.
חיים סידר: בדיוק ככה.
חיים סידר: זה מה שאתה מקבל מהזרע של האבא והביצית של האמא.
חיים סידר: 50% מהאינפורמציה מהאבא ו-50% מהאמא.
חיים סידר: והתא הראשון הזה, כל פעם שהוא מתחלק כדי ליצור את האורגניזם, את הבן אדם, הוא מעתיק את האינפורמציה, את המידע הגנטי, כך שבכל תא בגוף – לא משנה כמה הוא קטן וכמה רחוק מהמרכז – יש את כל המידע הגנטי.
חיים סידר: בכל תא יש תוכנה לקריאת המידע הזה.
חיים סידר: בתא הכבד, למשל, חלק מהאינפורמציה בא לידי ביטוי, חלק מהאינפורמציה מתורגם לתפקוד.
חיים סידר: למשל, צבע העיניים מוכתב על ידי הגנים, אבל הגן הזה בא לידי ביטוי רק בעיניים.
חיים סידר: ולכן, למי שיש את הגן הכחול, יכול להיות שיש לו עיניים כחולות, אבל לא יהיה לו עור כחול, כי הגן הזה לא בא לידי ביטוי, לא נקרא, המנגנון לא קורא את הגן, לא מעתיק את הגן, בתאים אחרים.
חיים סידר: וזאת הסיבה, למשל, שכל תא הוא שונה.
חיים סידר: התא של הכבד עושה מה שהוא עושה והתא של העור עושה מה שהוא עושה, והתא של שרירי הלב עושה מה שהוא עושה.
זבולון אורלב: זה בגלל הרכב התא, או בגלל שהקריאה היא שונה?
חיים סידר: בגלל הקריאה.
זבולון אורלב: התא הוא אותו תא, רק הקריאה לצורך התפקוד הוא שונה.
חיים סידר: אבל ברגע שאתה קורא את האינפורמציה, אתה משנה את המבנה של התא.
חיים סידר: זה מה שקובע את האופי של התא.
חיים סידר: איך שהתא נקרא קובע את אופיו.
זבולון אורלב: כלומר, אם אתה שם לצורך העניין תא של הכבד ותא של העין תחת המיקרוסקופ, אז זו לא אותה אינציקלופדיה?
חיים סידר: אותה אינציקלופדיה בדיוק.
זבולון אורלב: אבל התפקוד שונה בגלל הקריאה שלה.
חיים סידר: כן.
הלל פרת: זוהי פרשנות – זה יותר נהיר.
הלל פרת: זאת אומרת: אותו טקסט – מה אתה עושה ממנו.
חיים סידר: בדיוק.
זבולון אורלב: שבעים פנים לתורה.
הלל פרת: בדיוק, לכן הבאתי את הדוגמה.
חיים סידר: שבעים פנים לתורה.
חיים סידר: קריאה הזאת מייצרת תעתיק.
חיים סידר: מן עותק – רוג'ר הזכיר את זה – האינפורמציה נמצאת בצורה של ד.
חיים סידר: נ.
חיים סידר: א., אבל כדי להשתמש בזה אתה צריך לייצר ר.נ.א. ר.נ.א.
חיים סידר: הוא בעצם תעתיק, עותק של הגן הספציפי בתוך הד.נ.א.
חיים סידר: אינפורמציה ספציפית לגן מסוים.
זבולון אורלב: בשביל מה צריכים את התעתיק?
חיים סידר: זו שאלה מצוינת.
חיים סידר: זה מן שלב ביניים.
זבולון אורלב: זה סיפור אחר.
זבולון אורלב: שאלה אחרת.
חיים סידר: זאת אומרת: כדי לתרגם את המידע בתוך הד.נ.א.
חיים סידר: למשהו שימושי, זה מעין שלב ביניים, התעתיק הזה.
חיים סידר: מה עשו המדענים האלה?
חיים סידר: הם מצאו דרך לשנות או לעכב את התעתיקים האלה, אבל באופן ספציפי.
חיים סידר: זאת אומרת: אם יש תעתיק מסוים בתוך התא, הם יצרו טכנולוגיה שמאפשרת להם לתקוף בדיוק את התעתיק הזה ולא תעתיק אחר, ולחסל אותו.
חיים סידר: לחסל אותו על ידי מנגנון פנים- התא שכבר נמצא שם.
חיים סידר: התא עצמו לפעמים משתמש במנגנון הזה.
חיים סידר: אם הוא רוצה להפטר מאיזה תעתיק יש לו מנגנון לעשות את זה.
חיים סידר: אז הם ניצלו את המנגנון הטבעי הזה של התא כדי לייצר טכנולוגיה שהיום מאפשרת למדענים להיכנס לתוך התא ולדחוף באופן ספציפי תעתיק מסוים.
חיים סידר: או, במילים אחרות: לסגור או לכבות גן מסוים.
זבולון אורלב: בהנחה שהתעתיק הזה הוא תעתיק רע.
חיים סידר: רע זה באופן יחסי.
חיים סידר: לפעמים התעתיק הזה הוא טוב, לפעמים הוא לא טוב.
חיים סידר: אני יכול לתת לכם דוגמה.
חיים סידר: כמעט כל מחלה, אם אתה חוקר, נכנס לתוך התא ושואל מה המקור הפתולוגי או מה המקור של התא במחלה הזאת, זה תמיד שמשהו לא בסדר עם התעתיקים.
חיים סידר: שיש תעתיקים שלא צריכים להיות שם, או כאלה שצריכים להיות שם ולא מופעלים.
חיים סידר: כך במחלות לב, כליה, סרטן, סכרת.
חיים סידר: כל מחלה, ברמה המולקולרית, הבעיה היא שהיחס בין התעתיקים הוא לא נכון.
חיים סידר: יש אחד שבא לידי ביטוי יותר מדי, או אחד שלא בא לידי ביטוי, שהוא אמור להיות פעיל.
חיים סידר: אנחנו יודעים הרבה מהדברים האלה.
חיים סידר: אנחנו מסוגלים להיכנס לתא ולראות מה לא בסדר.
חיים סידר: מה נמצא בעודף ומה חסר.
חיים סידר: ומה שחסר הוא טכנולוגיה לתקן את המצב.
חיים סידר: דוגמה טובה זה סרטן.
חיים סידר: בתאי סרטן – אם הייתי שואל אתכם מה זה, הייתם אומרים לי: זה תא רגיל, אבל יש לו בעיה.
חיים סידר: מה הבעיה שלו?
חיים סידר: הוא מתרבה יותר מדי.
חיים סידר: הוא לא מפסיק להתרבות.
חיים סידר: תאים נורמליים יודעים שהם לא יכולים להתרבות כל הזמן.
חיים סידר: גם תאי העור שלי – למרות שהם מתרבים.
חיים סידר: הם כל הזמן מתקלפים, והגוף מייצר תאים חדשים.
חיים סידר: אבל, הגוף שלי יודע איך לבקר את התהליך.
חיים סידר: הוא מייצר ועוצר.
חיים סידר: מייצר ועוצר.
חיים סידר: המנגנונים האלה לבקר את גדילת התא פגומים בסרטן, והם פגומים כי המולקולות לא נכונות.
חיים סידר: יותר מדי מזה, פחות מדי מזה.
חיים סידר: עד לפני עשר שנים הטיפול בסרטן לא לקח בחשבון את הדברים האלה.
חיים סידר: תיאורטית, אם הייתי יכול להיכנס לתא, לסגור את זה ולהפעיל את זה, הייתי יכול לעצור את התא הזה מלהיות תא סרטני.
זבולון אורלב: לעצור אותו מלהתרבות.
חיים סידר: נכון.
חיים סידר: עד לפני עשר שנים זה היה בלתי אפשרי, ובמקום זה אנשים השתמשו בטכנולוגיה כללית, שפוגעת בתאים שמתרבים מהר.
חיים סידר: מה שאנחנו קוראים כימותרפיה, או הקרנות.
חיים סידר: זה עובד באופן כללי.
חיים סידר: קצת יותר על תאים סרטניים, אבל גם פוגע בתאים נורמליים.
חיים סידר: לפני עשר שנים או 15 שנה היו שתי התפתחויות: אל"ף, היכולת לשלוח תרופות לתאים מסוימים.
חיים סידר: אבל זה רק חלק מהבעיה, לשלוח תרופות לתא הנכון.
חיים סידר: כדי להיות עוד יותר ספציפי, אתה רוצה להיכנס לאותו תא ולפגוע, או לתקן רק את הגן הפגום.
חיים סידר: זה מה שמאפשרת הטכנולוגיה שפיתחו שני המדענים האלה, נלו ופייר.
זבולון אורלב: שיכולים לתקוף את אותו גן שהשתגע.
זבולון אורלב: חברי הכנסת שומעים?
שרה צוובנר: זו טכנולוגיה, זו תרופה, זה ציוד?
חיים סידר: זו טכנולוגיה.
חיים סידר: בגלל שהטכנולוגיה מנצלת את הקוד, את הצופן של התעתיק – כל תעתיק מאופיין על ידי רצף מסוים של אותיות.
חיים סידר: המידע הוא שפה, ובשפה הזאת הגנים הם מילים, והמילים של הגן זה צירוף של הרבה אותיות כימיות.
חיים סידר: ומה שהמדענים האלה עשו, זה לייצר לכל גן כזה מעין אנטי-גן.
חיים סידר: משהו שהוא אנטי לאותיות האלה.
חיים סידר: לכן, הוא יכול להיות מאד מאד ספציפי.
חיים סידר: אז כל פעם שרוצים לייצר תשובה נגד גן מסוים, צריכים להשתמש בטכנולוגיה שלהם כדי לייצר ספציפית את התרופה המיוחדת הזאת.
זבולון אורלב: האמת היא שזה מרתק.
זבולון אורלב: כמה זמן עובדים על דבר כזה?
חרמונה שורק: כל החיים.
חיים סידר: זה יותר מחיים של בן אדם.
זבולון אורלב: לא, אני מדבר על שניהם.
חרמונה שורק: ד"ר פייר הוא בן 47.
חיים סידר: זה אחד הממצאים, שנתנו את הפרס נובל שמונה שנים אחרי שנכתבו עבודות.
חיים סידר: בדרך כלל זה 25-30 שנה.
זבולון אורלב: לפי מה שאתה מתאר זו פריצת דרך משמעותית.
זבולון אורלב: מתי היא יכולה להיות יישומית ברפואה היום-יומית?
חיים סידר: אם פרופ' בנטואיץ' הגיע - - -
זבולון אורלב: ההיבט הרפואי והכלכלי של השתקת גן.
זבולון אורלב: פרופ' צבי בנטואיץ' פה?
יצחק בנטואיץ': לא בדיוק.
יצחק בנטואיץ': הבן שלו.
זבולון אורלב: הבן שלו.
זבולון אורלב: מר יצחק בנטואיץ'.
רמי רחמימוב: אולי רק לפני שנעבור לזה - לחרמונה שורק יש סרט קצר שמדגים את מה שקורנברג ומה שחיים הסבירו.
רמי רחמימוב: אז אולי נעבור לזה.
רמי רחמימוב: ארבע דקות.
חרמונה שורק: פשוט, יש לי בן שמלמד בבצלאל, וסבור שכל מה שאנחנו מלמדים אנחנו לא מסבירים כהלכה, כי צריך להראות הכל בתלת-מימד.
חרמונה שורק: אז פה זה במקרה ידבר על מערכת העצבים כי זה התחום שלי, אבל בהקשר של תוך התא, המידע הוא אוניברסלי.
חרמונה שורק: אז לתא יש גוף תא, בתוך גוף התא יש גרעין – אמרתי לבן שלי שהגרעין לא חלק, אז קיבלתי את פני הירח – ובתוך הגרעין ישנם כרומוזומים, ושם נמצא הד.נ.א. הוא דו-גלילי.
חרמונה שורק: זה הקומפלקס שפרופ' קורנברג פיענח.
חרמונה שורק: כאן אתם רואים את הר.נ.א. צומח.
חרמונה שורק: הר.נ.א.
חרמונה שורק: הזה אחר כך מגיע אל חלבונים אחרים שקוטעים ומדביקים אותו מחדש, ורק כאשר התהליך הזה מסתיים, הוא ייצא מהגרעין כדי למצוא את הריבוזום – שזה המבנה שפרופ' עדה יונת עובדת עליו, במכון וייצמן.
חרמונה שורק: זאת שרשרת הייצור של הר.נ.א. והנה החלבון נוצר.
חרמונה שורק: אני חושבת שאנחנו יכולים לעצור פה, ואם תרצו אחר כך – יש לי גם הדגמה של Interference של ר.נ.א. fanction, אבל אולי ראוי קודם לשמוע את ההסבר.
זבולון אורלב: אני חושב שהבן שלך בבצלאל צודק.
חרמונה שורק: מעליבים אותי קבוע בגלל הסרט הזה.
חרמונה שורק: קודם כל, קורה לי שאני מראה אותו, ואז אנשים אומרים: המדע מאד מעניין, אבל הסרט! ושנית, קרה לי אפילו שסטודנט ניגש אלי אחרי הקורס – אם נשאר זמן בקורס מבוא, בשיעור האחרון, אני מראה את הסרט הזה – הוא אומר: תראי, מהסרט הזה למדתי יותר ממה שלמדתי בכל הקורס.
חרמונה שורק: זה היה נורא.
חיים סידר: זה אחרי שהוא שמע את הקורס.
רמי רחמימוב: משפט על הבנטואיצ'ים.
רמי רחמימוב: מי שהזמנו באופן מקורי זה את פרופ' איתן גלום, שייתן הרצאה על השימוש הרפואי של הר.נ.א.
רמי רחמימוב: Interference ופרופ' גלום עשה לפני יומיים ניתוח גב.
רמי רחמימוב: והוא הציע, שהאב והבן בנטואיץ' יכולים למלא את מקומו.
רמי רחמימוב: את הבן של צבי אני פוגש פעם ראשונה, אבל האבא שלו למד מחזור מעלי בבית הספר לרפואה, והוא אחד מהמרצים הטובים ביותר.
רמי רחמימוב: אז אם גם זה שייך לגנים, תהיה לנו הרצאה נהדרת.
זבולון אורלב: אני מבין שאתה בא מחברה מסחרית.
יצחק בנטואיץ': נכון.
זבולון אורלב: אז אנחנו רק מבקשים שההרצאה לא תהיה בבחינת תעמולה, בסדר?
יצחק בנטואיץ': כמובן.
יצחק בנטואיץ': תודה שהזמנתם אותי ומכאן איחולי החלמה מהירים לאיתן, פרופסור גלום, שהוא ודאי מומחה גדול ממני בתחום הזה של ר.נ.א.
יצחק בנטואיץ': אני בקצרה אתאר לכם את ההשלכות היישומיות של המהפכה הזאת – כי זאת באמת מהפכה – של ר.נ.א., כאשר אני מתמקד בהיבט מסוים שלה, שלנו יצא להתעסק בו, ושההשלכות היישומיות בו הן מעט יותר קרובות מאשר בדברים האחרים.
יצחק בנטואיץ': ראשית, רק לחזור על מה שאמרו קודמי ולחדד את הנקודה הזאת – בעצם ישנה פה מהפכה.
יצחק בנטואיץ': ניקח אלגוריה נוספת למה שנאמר קודם.
יצחק בנטואיץ': אם אתם חושבים על הגוף כעל בניין רב קומות ועל החלבונים, אבני הבניין שלו, כאל נורות שנמצאות בחדרים השונים, אזי ההנחה עד היום הייתה שהחלבונים הם העיקר.
יצחק בנטואיץ': וה- R.N.A.
יצחק בנטואיץ': - אותו תעתיק שמהווה שלב ביניים בין המרשם לייצור החלבון לבין החלבון, נחשב כמשהו שהוא שלב ביניים בלבד.
יצחק בנטואיץ': העובדה היא ש-98% מהגנום אינם מקודדים לחלבונים.
יצחק בנטואיץ': רק 2%.
יצחק בנטואיץ': כל מה שהמדע התעסק בו במשך חמישים שנה, היה רק באותה פרוסה צרה של 2% מהגנום שמקודדים לחלבונים.
יצחק בנטואיץ': פריצת הדרך של מלו ופייר, קשורה בהבנה – כפי שתיארו לפני – שיש פה שכבה נוספת של בקרה.
יצחק בנטואיץ': גם ביכולת להשתמש בזה באופן מלאכותי, וגם בתהליכים הטבעיים של בקרה.
יצחק בנטואיץ': אותה דוגמה שנתתי של בניין רב קומות עם נורות, משולה לתגלית שבנוסף לנורות יש בכל אחד מהחדרים גם מתג שמכבה ומדליק נורות באופן קבוע.
יצחק בנטואיץ': תעשיית התרופות הקלאסית התבססה על מולקולות קטנות.
יצחק בנטואיץ': הנה דוגמה של מולקולה קטנה, חומר כימי חדש שמישהו מפתח.
יצחק בנטואיץ': בשני העשורים שקדמו לנו, היו שתי פריצות דרך מדעיות שהביאו לפיתוח של שני דורות חדשים של תרופות – תרופות שונות מכל מה שהיה קודם.
יצחק בנטואיץ': האחת מהן מבוססת על נוגדנים, שימוש חכם בנוגדנים של הגוף כתרופות, והשנייה מבוססת על היכולת לייצר חלבונים באופן מלאכותי.