GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
צבי פלג: אנחנו גאים כרגיל במפעל של משרד התעשייה והמסחר והתעסוקה ובתי ספר תעשייתיים, כי אנחנו חושבים שהוא נותן פתרון נפלא למה שהרב מלכיאור העלה קודם לכן.
צבי פלג: הוא נותן עוד שלבים בסולם, וילדים יכולים להגיע לטכנאים ולהנדסאים ועובדה, אנחנו מגיעים לכך, כולל מהנדסים במכללות היום.
זבולון אורלב: זה מה שנאמר, גם אתה צודק וגם הוא צודק.
זבולון אורלב: כלומר, משרד החינוך סגר את זה ומשרד העבודה פיתח את זה במקביל בבתי ספר תעשייתיים.
זבולון אורלב: הואיל והרב מלכיאור הוא רב, אז יש סיפור על אברך שהצטיין בלימודיו בכולל והגיע לפרקו ושמע שבעיר הסמוכה יש משרה פנויה של רב.
זבולון אורלב: הוא דיבר עם ראש הישיבה שלו האם הוא ראוי ומתאים.
זבולון אורלב: אמר לו ראש הישיבה 'תשמע, המשרה הזו מתאימה לך ואני ממליץ בכל חום שתיגש להתמודד על משרת הרב'.
זבולון אורלב: הוא ניגש ואמר לגבאים 'אני מהעיר הזאת, למדתי בישיבה הזאת, תשאלו את ראש הישיבה, הוא המליץ שאני אהיה רב העיר שלכם'.
זבולון אורלב: הלכו הגבאים לראש הישיבה, והוא אמר להם 'אל תיקחו אותו בשום פנים ואופן, הוא מגמגם, הוא רב עם כולם, הוא לא יודע לקבל החלטות, הוא לא יודע לפסוק הלכה'.
זבולון אורלב: חזרו לאברך, אמרו לו: 'תשמע, זה מה שאמר לנו הרב'.
זבולון אורלב: הפסיד את המכרז, חזר לראש הישיבה.
זבולון אורלב: אמר לראש הישיבה: 'איך זה?
זבולון אורלב: אני שואל אותך, אתה אומר לי, תיגש למכרז, זה מאוד טוב לך, זה מאוד מתאים לך, ולגבאים אתה אומר דברים הפוכים'.
זבולון אורלב: אמר לו הרב: 'לכל אחד אני נותן את העצה הטובה בשבילו.
זבולון אורלב: לך זה הכי טוב שתזכה ועבורם זה קטסטרופה'.
זבולון אורלב: זה חילוקי הדעות פה.
חנה ויניק: אם אנחנו עדיין מתייחסים לאחוז מקצועות המתמטיקה והמדעים בקרב בעלי תעודות זכאות, הפער בין החינוך הטכנולוגי הצטמצם באופן משמעותי לאורך השנים, בצורה דרמטית, ושוב הדוח הזה מחזק.
חנה ויניק: זה מצמצם בצורה הבאה: אם בעבר תלמיד בחינוך הטכנולוגי למד שלושה מקצועות, אבל הוא לא חויב ללמוד מקצוע מדעי, אז אחוז התעודות בקרב תלמידי החינוך הטכנולוגי עם מקצועות מדעיים, שאף לנמוך מאוד.
חנה ויניק: היום הם מחויבים ללמוד, וזה הצטמצם באופן מגמתי לאורך השנים.
חנה ויניק: לגבי החטיבה העל-תיכונית, י"ג, י"ד, לומדים כ- 5,500 סטודנטיות וסטודנטים לקראת תואר טכנאי מוסמך והנדסאי ורובם בתחומי האלקטרוניקה והמכונות, כפי שאנחנו רואים, קרוב לשמונים אחוזים וכל השאר מתפלגים בין מסלולים אחרים, כגון תוכנה, בניין ואדריכלות.
חנה ויניק: מה עושה המשרד כדי לעודד?
חנה ויניק: אני רוצה להתייחס לזה לאורך רצף של שנים, כתהליך ובעיקרון עדיין אנחנו בקונטקסט של פעילות מערכתית לקידום, לנסות להעלות, להתמודד עם בחירת תלמידים ברמה המורחבת, לקדם הישגים.
חנה ויניק: הממצאים של 99' הפתיעו אותנו, עבדנו על זה, אבל בהחלט אנחנו בכיוון של קידום הישגי תלמידים, להטמיע סטנדרטים בתחומי המדע והטכנולוגיה.
צבי פלג: איך מסבירים את זה, את הכישלון הנוראי במדעים?
צבי פלג: למי שלא יודע, מבחני "פיז"ה" הם המבחנים הבינלאומיים.
חנה ויניק: ב- 99' היה המשבר הראשוני ב"טימ"ס", במתמטיקה ובמדעים בכיתות ח'.
חנה ויניק: עכשיו, רק לצורך המשך הדיון, אותם תלמידים שנבחנו ב- 99' הם אותם תלמידים שנבחנו ב"פיז"ה" 2003, הם פשוט עלו לחטיבה העליונה.
חנה ויניק: כך שאנחנו מדברים על אותו שנתון פחות או יותר, של תלמידים שבתקופה זו נעשה יישום המלצות מח"ר 98', פותחו אז תוכניות ברוח הדרישות בעולם.
חנה ויניק: בעולם השתנו דברים, אצלנו התוכניות היו מצומצמות יותר, הן פותחו, אבל עדיין לא הוטמעו.
חנה ויניק: עיקר ההטמעה נעשתה בתחילת שנות האלפיים, כי רק אז כל תוצרי פיתוח חומרי למידה ממח"ר 98', עברו אל המדפים וגם לא בהיקף הרצוי מבחינת היקף שעות ההוראה.
חנה ויניק: אבל התוצאה הראשונית היתה ניצנים של שיפור ב"טימ"ס" 2003.
צבי פלג: אי אפשר לומר סיבה יותר פשוטה שבחינוך לטכנולוגיה ומדעים היה קיצוץ של 35 אחוזים בחמש השנים האחרונות?
חנה ויניק: אני אומר את זה במובן אחר.
חנה ויניק: אני אומר שהפוטנציאל שלנו הוא להגיע להיות בצמרת, וכדי לממש את הפוטנציאל שלנו, אז הדרך עוד ארוכה.
שרגא ברוש: כשאת שמה שקף של מדיניות, אפשר לחשוב מתוך זה שזה ממש גן עדן.
שרגא ברוש: תני לנו את התמונה האמיתית.
חנה ויניק: אני אומר כך: אם אני מסתכלת על מתווה של קווים לאן אנחנו רוצים להגיע, באמת פורסמו דוחות, "דוח הררי", "דוח פרייס", פורסמו דוחות.
חנה ויניק: עכשיו, בניגוד לדוחות אחרים, ולא בהשוואה, אני לא רוצה לעשות השוואות, יש קונצנזוס על הדוחות האלה.
חנה ויניק: אנחנו מסכימים ליישם את הדוחות, כך שמבחינת המתווה, אנחנו יודעים מה הוא הכיוון הרצוי.
חנה ויניק: כדי להגיע אל הרצוי, אנחנו צריכים למצוא את עצמנו במצוי ולנסות להתקרב.
חנה ויניק: עכשיו, הפער בין המצוי לרצוי הוא תמיד יהיה, כי זה מאוד דינמי.
צבי פלג: אנחנו הולכים ומתרחקים כל הזמן.
צבי פלג: אם היו מגמות טכנולוגיות, כבר ברשת אורט הן הולכות ופוחתות, ולכן גם אין עתודה לטכנאים והנדסאים.
צבי פלג: אנחנו כל הזמן מדברים על הביצה והתרנגולת.
צבי פלג: אם אנחנו לא נדע להעצים מגמות טכנולוגים בתיכון ובחטיבות הביניים, כי מדע וטכנולוגיה זה שפה וזה תרבות.
צבי פלג: אתה לא יכול ביום אחד לבוא לתלמיד ולהגיד לו 'תלמד רובוטיקה'.
צבי פלג: אם לא נתת לו את האפשרות לטעום את זה בבית ספר יסודי, נתת לו מורות לאופנה ומורות לספרות בחטיבת הביניים ואתה לא נותן לו מעבדות בחטיבות הביניים, הוא לא יבחר בזה בחטיבה עליונה.
צבי פלג: לכן כשאנחנו היום רוצים עתודות ועכשיו רוצים היום עתודות לנושא טכנאים והנדסאים.
צבי פלג: ..
צבי פלג: אתם יודעים שגם י"ג וי"ד הולך ומצטמצם, וגם הטכנאים וההנדסאים של מה"ט (המכון הממשלתי להכשרה בטכנולוגיה ומדע) הולך ומצטמצם, כתוצאה מכך שלנוער אין היום שום גירוי לבוא וללמוד את זה, ואין תקציבים ואין מגמות ואין ציוד ואין שעות ואין ואין.
צבי פלג: רק רשת אורט בשלוש השנים האחרונות, ואני רוצה לבוא ולומר למי שלא מכיר את רשת אורט, זו הרשת הגדולה בישראל, 11 אחוזים מהחינוך העל יסודי, הצטמצמנו במאה מיליון שקלים.
צבי פלג: במאה מיליון שקלים הצטמצמנו, בשעות, בציוד.
צבי פלג: בתקציבי המדינה.
צבי פלג: מתוך 400 מיליון.
צבי פלג: לכן אני אומר, היום מנהל בוחר ללמד כיתה של ארבעים תלמידים ולא לעשות קבוצות באלקטרוניקה, ולא ללמד רובוטיקה ולא ללמד אוירו-חלל, לא רוצים ללמוד את זה.
צבי פלג: לא בגלל שלא רוצים, כי אתה לא יכול להטמיע את זה, בוודאי שלא בחטיבת ביניים וגם אין אתגר לחטיבה עליונה.
צבי פלג: אני מציע שאנחנו נדבר על הבעיות האמיתיות; למה החינוך המדעי הטכנולוגי במדינת ישראל הולך ומצטמצם.
צבי פלג: הייתה לי שיחה עם פרופסור יולי תמיר לפני שנכנס לתפקיד, בנושא הזה, אנחנו ניסינו, התאחדות התעשיינים, לעשות פיילוט של המותג 'בגרות טכנאי'.
צבי פלג: הרי שנים בלבלו אותנו, 'אם אין בגרות אתה לא שווה', ועובדה, למעלה מחמישים אחוז אין להם בגרות במדינת ישראל.
צבי פלג: באנו ואמרנו, 'בואו נמציא מותג שנקרא בגרות טכנאי', שהילד יוכל ללמוד בגרות מינורית, אבל גם להשלים ולהיות טכנאי, בא משרד החינוך, אמר, 'אין תקציבים'.
צבי פלג: הלכנו, עמל ואורט, יחד עם התאחדות התעשיינים, ושרגא ברוש יושב כאן, אם הוא לא היה הולך לשרה והיה אומר 'אני רוצה את זה'.
צבי פלג: אמרו, 'אין שום בעיה, שרשת אורט תממן את זה בשלושה מיליון שקלים בשלוש שנים'.
צבי פלג: אמרתי 'אני לוקח את זה על עצמי'.
צבי פלג: על עצמי, כי אני מאמין שאם תהיה בגרות טכנאי זה יהיה עוד, מה שהרב מלכיאור אמר, עוד חמישה עשר אחוזים של בני נוער שיהיו תעשיינים בעתיד.
חנה ויניק: אני רוצה להמשיך את הקו של צביקה ואני רוצה לומר שסך הכול פעילות נקודתית היא טובה והיא גורמת לכך שלא תהיה נפילה עוד יותר גדולה, אבל ההיערכות שלנו היום היא באמת להיקף מערכתי ואתה יודע את זה.
חנה ויניק: אז בואו נראה מה אנחנו רוצים לעשות ביחס למדיניות.
חנה ויניק: אז ראשית, הנושא של שכל"ם (שכר לימוד מדעי) ושכל"ט (שכר לימוד טכנולוגי): אז כבר לקראת שנת הלימודים הבאה, נעשה אפקט של תיכון.
צבי פלג: ראשי התיבות לא נכונות, אין "שכל"ם" או "שכל"ט", אלא שכ"ל, שכר הלימוד כבר לא מדורג.
חנה ויניק: סליחה.
חנה ויניק: הכוונה היא שכר לימוד וכבר לקראת השנה הבאה נעשה תיקון.
חנה ויניק: שיפור.
חנה ויניק: יש לי טבלאות שפורסמו.
גרשון כהן: תראה, היו קיצוצים ואתה צודק, 32 אחוזים.
גרשון כהן: 16 קיצוצים הגיעו ל-32 אחוזים.
גרשון כהן: 32, אני בדקתי, אבל נבדוק ביחד, אין בעיה.
גרשון כהן: בשנה שעברה שכר הלימוד חולק למגמות של ה-Large group וה-Small group, ו- Large group היה 1.92 ו- Small group1.72.
גרשון כהן: היום שינו את המפתח.
מיכאל מלכיאור: אני מבקש, תראו, יש אנשים פה שהם מומחים וזה והם מבינים.
מיכאל מלכיאור: יש אנשים שיש להם פחות שכל.
גרשון כהן: משפט הקדמה, הרב מלכיאור, אתה צודק ואני מתנצל.
גרשון כהן: השיטה שבה משרד החינוך מתקצב את מערכת החינוך על ידי כך שבחינוך העל יסודי הוא מעביר את שכר הלימוד של התלמיד לבעלות והבעלות משלמת את המשכורת של המורים.
גרשון כהן: יש תחשיב מיוחד,
גרשון כהן: כמה שווה כל תלמיד והכמה הוא שווה זה תלוי באיזה מגמה הוא לומד, מה תוכנית הלימודים שלו וכדומה, ויש הפרדה בין שכר לימוד רגיל לבין שכר לימוד טכנולוגי, כשהרעיון הוא ששכר הלימוד הטכנולוגי יותר גבוה, בגלל הצטיידויות, כיתות יותר קטנות וכדומה.
מיכאל מלכיאור: את זה אני יודע ועדיין לא הבנתי אף מלה.
גרשון כהן: בשניהם היה קיצוץ.
גרשון כהן: של 35 אחוזים.
גרשון כהן: השין שין שאני מדבר עליו מתורגם לשקלים.
גרשון כהן: מחיר השעה השבועית (ש.ש.), היא 5,660 שקלים.
גרשון כהן: תכפיל את זה במספר התלמידים שיש לך בכיתה.
גרשון כהן: ניח שיש כיתה של 40 תלמידים, מכפיל את זה כפול אותו המקדם שדיברנו עליו, שאני מציג לך כרגע.
גרשון כהן: מספר התלמידים כפול המקדם, כפול ה-5,660, יהיה לך את סך הכול מהו התקציב לאותה כיתה.
שרגא ברוש: מה זה בהגדרה אצלכם חינוך טכנולוגי, איזה מקצועות אתם מדברים?
חנה ויניק: אני מדברת כאן היום על קטגוריית המקצועות לפי דוח ברייס.
חנה ויניק: על שתי קטגוריות, אחת מדעית הנדסאית שבה תחומי מכונות, אלקטרוניקה, ביו טכנולוגיה, מדעית-הנדסית ותוכנה ובקטגוריה השנייה זה מערכות ייצור ממוחשבות, בקרה ואנרגיה, תקשורת, בנייה ואדריכלות.
חנה ויניק: אלה הקבוצות פחות או יותר.
חנה ויניק: אלה קבוצות מגמות שאני מדברת עליהן.
חנה ויניק: הפער בינינו נובע מהגדרת מושגים מה זה Low Tec, אם יהיה זמן נדבר על זה, אבל לא בקונספט.
זבולון אורלב: נחזור עכשיו לעניין.
זבולון אורלב: איך יכול להיות שכר לימוד מקוצץ תחת כותרת פעולה לעידוד?
חנה ויניק: לא, אני מנסה לומר משהו מבלי להיעצר בכל שנייה.
חנה ויניק: השנה, כבר עכשיו לפני מספר מצומצם מאוד של שבועות נעשה תיקון לשנה הבאה בשכר הלימוד לחטיבה העליונה לפי מקצועות.
חנה ויניק: גם במקצועות המדעיים וגם במקצועות טכנולוגיים יש תיקון.
גרשון כהן: ב-0.7 ש"ש בערך, ובמדעים 1.
צבי פלג: אבל זו לא תוספת לחינוך הטכנולוגי, אלא זה בכל המערכת.
צבי פלג: אני רוצה לדעת 0.7 כמה אחוז זה מהטכנולוגיה.
חנה ויניק: בעצם נעשתה איזה שהיא התחלה, נכנסה הנהלה שלומדת את המצב.
חנה ויניק: מצב תקציב המדינה עדיין לא מאורגן, השעות שצריך להחזיר, ובקונטקסט המצב המאוד לא מוגדר ועמום, אם בכל זאת הוחלט על תוספת, אז צריך לברך.
מיכאל מלכיאור: גם ריצת מרתון מתחילה בצעד אחורה.
צבי פלג: בסך הכול בחינוך הטכנולוגי, משנה שעברה, על אותו מספר תלמידים לשנת תשס"ז יש קיצוץ ברשת אורט ב-900 שעות.
זבולון אורלב: אבל היא מדברת על תוספת.
צבי פלג: אז אני אומר לך, אלה הנתונים, ואני העליתי את זה לפני השרה ולפני שמוליק אבוהב, אלה הנתונים.
זבולון אורלב: אני לא מבין, מה פתאום עם השרה?
זבולון אורלב: יושבת לך פה הממונה.
חנה ויניק: אולי עוד לא פורסם, אולי עוד לא הודיעו להם מתי יצאו הטבלאות.
זבולון אורלב: גרשון, אתם יושבים ומדברים שיש תוספת והוא מדבר על קיצוץ של מאות שעות ברשת אורט.
עמיר מאור: צריך להבין שישנם שני מהלכים לקראת השנה הבאה בשכר לימוד.
עמיר מאור: מצד אחד, הקיצוץ שהתחיל לפני שלוש שנים ממשיך ולכן בכיתה י"ב, המקדמים יורדים, כי התחילו בתהליך תלת שנתי שהורידו את המקדמים.
עמיר מאור: בקיצור, ישנם שני תהליכים, מצד אחד ישנו קיצוץ לכיתה י"ב והוא גדל כל שנה, ומצד שני, יש את התוספת הזו.
זבולון אורלב: אני מבין שה- 60 מיליון שקלים המפורסמים היו אמורים לעצור את הקיצוץ.
צבי פלג: אתה צודק.
צבי פלג: מה שקרה הוא, שהיו כבר שתי שנות גיל שזה יושם, בשנה השלישית עצרו, אבל בשנה הקודמת ארגון המורים השיג החזרים של שעות הוראה.
צבי פלג: את ההחזרים האלה לא נתנו השנה עוד פעם, זאת אומרת התעמרו טוטאלית בשתי שכבות גיל, וכאילו הצילו רק שכבה אחת.
צבי פלג: הם יודעים את הנתונים, כי פניתי לכולם, ואנחנו פיטרנו מורים ב- 900 שעות.
זבולון אורלב: חנה, אתם לא אמורים לדעת מה קורה בשורה התחתונה.
זבולון אורלב: מה יקרה בראשון לספטמבר, ילמדו יותר או ילמדו פחות?
חנה ויניק: אנחנו יודעים, אבל חשוב לציין שאנחנו נמצאים באיזושהי תקופת מעבר שבה מנסים מצד אחד להחזיר משהו, ובתקופת אי ודאות של תקציבים, והנושא של חינוך מדעי וטכנולוגי נמצא על סדר היום ולכן הוא מופיע שם.
זבולון אורלב: חנה , תדלגי ישר לתקשוב מוסדות חינוך.
זבולון אורלב: איך אתם מעודדים?
חנה ויניק: חשוב לומר, שאם הנושא שלנו היום זה חינוך מדעי טכנולוגי, אז כדי שחינוך מדעי טכנולוגי יתקיים בצורה מכובדת, אנחנו רוצים להגיע לאיזה שהוא שלב שבו תיושם חוקת זכאות שניסו לעבוד עליה בשנים האחרונות, שתחייב היבחנות.
חנה ויניק: תקשוב מוסדות החינוך.
חנה ויניק: ברור שהתקשוב זה לכל התחומים.
זבולון אורלב: מה העידוד?
זבולון אורלב: תוספת של מאה מיליון, מאתיים מיליון?
חנה ויניק: אז זהו, אז אני מוכרחה לומר שאנחנו לא יודעים מה יהיה סדר גודל התקציבים, אבל בהחלט יש כוונה.
זבולון אורלב: אז תכתבו כוונה לפעולות עידוד, זה מטעה.
חנה ויניק: בשביל זה אני כאן, כדי להסביר, שאם עד היום המערכת יושבת בין המחשב לעשרה או מחשב לשנים עשר תלמידים, הכוונה היא לתקשב את המערכת, כולל שדרוג חלק כן, חלק לא, ולהגיע ליחס של 1 ל- 5, לפחות.
זבולון אורלב: חנה, אני ממש מתנצל בפנייך, אני מניח שגם בוועדת החינוך וגם פה, אנחנו לא באים לשמוע פה פרוזה למרות שזה מאוד נעים, אנחנו באים לשמוע נתונים מסודרים, מדויקים, כמה, איך, מתי, איפה, למה.
זבולון אורלב: מה זה תקשוב?
זבולון אורלב: כמה מחשבים, מה התקציב, לכמה תלמידים, מתי זה יקרה.
זבולון אורלב: אז אנחנו יודעים אם המערכת בדרך הנכונה.
חנה ויניק: אני אתחיל תהליכים בשלבים.
חנה ויניק: כדי להשלים מחשוב של מערכת, לפחות להיקף של אחד לעשרה אלף, אנחנו זקוקים לפחות ל- 41 אלף עמדות מחשבים.
חנה ויניק: אתם יכולים להכפיל את זה בסביבות 2,500, בהנחה שזה יוזל, וזאת היא העלות כדי להשלים.
חנה ויניק: כמה זה ביחד?
זבולון אורלב: אני מבין שאין מאה מיליון, לא מוגדר כרגע, לא ידוע, לא מוגדר ותיכף צבי פלג יגיד לנו שבכלל יש קיצוץ.
חנה ויניק: אני חושבת שצריך לשאוף לכיוון האופטימי, יש הכרזה ויש הצהרה על מדיניות של המשרד.
מיכאל מלכיאור: אנחנו מוכנים להיות אופטימיים, אבל הכרזה זה לא.
זבולון אורלב: חנה, פה יושבים אנשים ציניים שהם מאמינים למספרים.
חנה ויניק: אני לא צינית, יכול להיות שלא הייתי במערכת, אבל אני לא צינית.
זבולון אורלב: חנה, התפקיד שלנו זה לפקח עליכם, לוודא שהמערכת ממלאת את שליחותה ועושה את תפקידה ולכן אנחנו שואלים שאלות קשות, שהן שאלות פשוטות, פשוט נתונים.
זבולון אורלב: תקשוב: מה יקרה בתשס"ז?
זבולון אורלב: מה המגמה?
זבולון אורלב: מה חסר?
מיכאל מלכיאור: מה הדרישה מול האוצר בתחום הזה?
מיכאל מלכיאור: הרי אנחנו באמת כולנו אופטימיים, אחרת לא היינו יושבים פה.
מיכאל מלכיאור: אנחנו אופטימיים, אבל אנחנו צריכים לדעת, מה הדרישה של משרד החינוך כלפי משרד האוצר בתחום הזה של עידוד החינוך המדעי?
חנה ויניק: הדרישה מול משרד האוצר היא להגיע למחשב של לפחות אחד לחמש במערכת החינוך.
מיכאל מלכיאור: זאת אומרת, המאה מיליון שקלים, זו הדרישה?
חנה ויניק: זה אומר לפחות בתשס"ז.
חנה ויניק: בתשס"ח, זה בשלבים.
מיכאל מלכיאור: בתשס"ז המאה מיליון זה חלק מהדרישה.
מיכאל מלכיאור: ומה נוסף לזה לגבי השעות?
חנה ויניק: איזה שעות?
זבולון אורלב: שעות הוראה.
חנה ויניק: שעות הוראה, הן פועל יוצא של יישום חוקת זכאות, כי היא בעצם תכתיב את מסגרת שעות ההוראה.
מיכאל מלכיאור: עכשיו את שוב מדברת בשפה שאני לא מבין.
חנה ויניק: נכנסה הנהלת משרד והיא צריכה לקבלת החלטות בכל כך הרבה תחומים.
זבולון אורלב: אני אסביר ליושב ראש הוועדה.
זבולון אורלב: אני אסביר לך למה זה תרגיל ותראי שלא יעשו לך את התרגיל הזה.
זבולון אורלב: משרד החינוך מקצה שעות לבית ספר על פי יחידת הלימוד.
זבולון אורלב: אם משרד החינוך קובע שצריכים שלוש יחידות לימוד מינימום במתמטיקה, כל יחידת לימוד שווה כך וכך שעות.
זבולון אורלב: לכן ברגע שאתה קובע את חוקת הזכאות, אתה קבעת כמה שעות משרד החינוך והתרבות יצטרך לתת לבית הספר.
זבולון אורלב: מה זה חוקת זכאות חדשה?
זבולון אורלב: חוקת זכאות חדשה זה לא להחליף פרה בחמור, זה איך להעביר פחות כסף לבתי הספר באופן שחוקת זכאות תחייב את בית הספר ללמוד פחות.
זבולון אורלב: זה מה שיקרה ומזה תיזהרו.
זבולון אורלב: חנה, שאלה נוספת לגבי התקשוב של מוסדות חינוך.
זבולון אורלב: כמה מוסדות חינוך עדיין לא מחוברים לאינטרנט?
חנה ויניק: קרוב לעשרים אחוזים.
חנה ויניק: חלק מבחירה.
חנה ויניק: בזרם החרדי לא רוצים להתחבר.
זבולון אורלב: זו לא האינפורמציה, אגב, שהיתה פה באחד הדיונים הקודמים.
חנה ויניק: אנחנו משלימים היום מיפוי.
חנה ויניק: לכן אמרתי, בערך.
חנה ויניק: אנחנו משלימים היום מצב של מיפוי.
זבולון אורלב: אני מוכרח לומר לך שהנתון שלי שונה לחלוטין, מהדיונים שהיו פה בוועדה ויושב פה חבר הכנסת מיכאלי ששמע אתי, ואני מאוד מבקש, אם אפשר - - -,
צבי פלג: אני יודע שכשנכנסים לבתי ספר במגזר הערבי, אנחנו מוצאים שם שבר אחד גדול.
צבי פלג: לא חיבור ולא גם תקע ולא שקע.
זבולון אורלב: אני מבקש בהקדם האפשרי, לתת לנו את החומר משתי הוועדות, כמה בתי ספר לא מחוברים, כי אנחנו עומדים לקיים דיון עם השלטון המקומי.
זבולון אורלב: הנתון הזה מאוד חשוב לנו, כי זה עניין של הרשות המקומית.
שמעון דוד: הנתון הזה למגזר החרדי הוא מדויק?
שמעון דוד: זאת אומרת, אנחנו הקמנו, משרד המדע והטכנולוגיה, הקמנו מרכז תקשוב במגזר החרדי, במאה שערים, ובאמת היתה לנו בעיה קשה עם כל הנושא.
אברהם מיכאלי: להגיד את זה בהכללה, מגזר חרדי, זה מסוכן מדי, צריך באמת לקבץ את הנתונים.
יוסי פרחי: אני בעברי הרחוק הייתי שלושים שנה בצבא, בחיל החימוש, לאחר מכן הייתי ראש האגף להכשרה מקצועית לפני עשר שנים ושש שנים אני בשוק הפרטי, בנושא חינוך טכנולוגי והיום אני יועץ שר התעשייה המסחר והתעסוקה.
יוסי פרחי: אני מבקש לומר משפט שהוא בעיניי הדבר החשוב ביותר.
יוסי פרחי: צריך להכיר באמת אחת ואם לא נכיר באמת הזו, כל מה שנעשה זה יהיה איזה שהוא טיוח.
יוסי פרחי: צריך להכיר באמת אחת והיא מאוד מוצקה: משרד החינוך, בכל מה שקשור בחינוך הטכנולוגי, ובהכשרה עתודות כוח אדם טכנולוגי למדינת ישראל, הן לצבא והן לשוק העבודה שאנחנו מופקדים עליו, נכשל כישלון חרוץ בראייה שלו.
יוסי פרחי: כלומר, הבעיה היא לא מיליון שקל יותר, מיליון שקל פחות, אלא צריך תובנה עמוקה מה צריך ללמד במשרד החינוך בנושא החינוך הטכנולוגי.
יוסי פרחי: ולאחר מכן, צריך להבין איך צריך ללמד ומתי צריך ללמד.
יוסי פרחי: כלומר, אם נבין מה צריך ללמד ואיך צריך ללמד ומתי צריך ללמד, זה שורש הבעיה של החינוך הטכנולוגי.
יוסי פרחי: כי אם אנחנו היום נמצאים בפער של עשרות אלפי אנשים בשוק העבודה, אני כבר לא מדבר בצבא.
יוסי פרחי: יציג את זה ברדה יותר טוב ממני, אבל הצבא ניזוק והצבא היום הוא נכה בכל מה שקשור בעתודות כוח אדם טכנולוגי.
יוסי פרחי: שוק העבודה במדינת ישראל, שאנחנו מופקדים עליו, חסר בצורה בלתי רגילה, יציג את זה אחרי זה נשיא התאחדות התעשיינים.
יוסי פרחי: מה שאני רוצה לבוא ולומר, והשר ביקש ממני לומר את העניין הזה וגם אמרתי את זה לשרת החינוך, 'אנחנו, שני המשרדים, רוצים להגיע לשיתוף פעולה כדי לראות איך אנחנו בונים ביחד ומנסים לשקם את התובנה העמוקה של נושא החינוך הטכנולוגי במדינת ישראל.
יוסי פרחי: אם נדע מה צריך לעשות, נדע גם איך צריך לעשות'.
ג'מאל זחאלקה: אני הייתי עד לסגירת עשרות מגמות בבתי ספר שהן נחשבות ל"low tec".
ג'מאל זחאלקה: הטענה היתה שאין שוק עבודה לזה, משרד החינוך לא רוצה.
ג'מאל זחאלקה: השאלה איך אתה רואה את זה היום, איך אתם רואים את זה במשרד התעשייה המסחר והתעסוקה.
יוסי פרחי: חשוב מאוד שתדעו ששבעים אחוזים, ולא אחוז אחד פחות, מאוכלוסיית האנשים העובדים במדינת ישראל, יסביר את זה אחרי זה שרגא, נמצאים במה שאנחנו קוראים ה low tec.
יוסי פרחי: שומעים, משרד החינוך?
יוסי פרחי: לשם צריך ללמד את האנשים.
נסים ברדה: אני אחראי על כל נושא כוח אדם, פיקוח, תכנון, הכשרה, גיוס, בצבא ההגנה לישראל ואני נמצא כאן כאחד שיודע בדיוק מה קורה בכל הצבא.
נסים ברדה: אני גם בוגר אורט לפני הקיצוץ, אם זה היה אחרי הקיצוץ, כנראה לא הייתי בוגר אורט.
נסים ברדה: החינוך הטכנולוגי.
נסים ברדה: כמה מלות רקע על החינוך הטכנולוגי בצבא ההגנה לישראל.
נסים ברדה: בוגרי החינוך הטכנולוגי הם התשתית שלנו בתחומים של הטכנולוגיה.
נסים ברדה: לא צריך להכביר מלים מה זו טכנולוגיה היום בצבא.
נסים ברדה: אנחנו מדברים על זה שהלוחמים זה הדבר הכי חשוב בצבא ההגנה לישראל והם עושים את העבודה הכי חשובה, הטכנולוגים מיד אחריהם.
זבולון אורלב: פרופ' רמי רחמימוב, המדען הראשי של משרד הבריאות, ביקש רשות להגיד משפט אחד.
רמי רחמימוב: אני נמצא פה בכובע אחר, אני גם יושב ראש ועדת המקצוע בביולוגיה של משרד החינוך.
רמי רחמימוב: אני אדבר על פלח קטן של החינוך המדעי.
רמי רחמימוב: מה שקורה הוא שבארץ מלמדים מדעים לאנשים שהולכים להתמחות במדעים וכאלה שלא הולכים להתמחות.
רמי רחמימוב: אני רוצה לקחת את הפלח הקטן של אנשים שהולכים ללמוד מדעים.
רמי רחמימוב: ועדת ההיגוי העליונה ללימודי מדע וטכנולוגיה, בראשותו של פרופ' קני פרייס, הקימה ועדה בראשותו של פרופסור ישראל בר יוסף ממכון וייצמן ושאלה אותנו שאלה שהתשובה היתה עוד לפני שנשאלה.
רמי רחמימוב: האם זה בסדר מה שקורה במדינת ישראל שאנשים שיהיו המדענים בעתיד, שילמדו מדע בעתיד, למעשה בתיכון חשופים רובם למקצוע מדעי אחד בלבד?
רמי רחמימוב: בארצות אירופה הם לומדים יותר, פיזיקה, כימיה, ביולוגיה.
רמי רחמימוב: פה לא.
רמי רחמימוב: הוועדה התכנסה ואתם תתפלאו לשמוע שהוועדה החליטה שהדבר הזה בלתי אפשרי.
רמי רחמימוב: הדבר הזה ייתן את "הפיז"ה" הגרועה להרבה מאוד שנים.
רמי רחמימוב: זו השקעה של דברים גרועים, להרבה מאוד שנים.
רמי רחמימוב: כשאנחנו שאלנו למה הדבר הזה נעשה, למה בארץ, אנשים שרוצים ללמוד מדע, לא נותנים להם ללמוד מדע?
רמי רחמימוב: מסתבר שקוצצו השעות בצורה משמעותית ביותר.
רמי רחמימוב: זה 9 שעות מדע בכיתה י', ודר' סלע, שהוא המפמ"ר בפיזיקה, אמר שמרבית האנשים לומדים שלוש שעות שבועיות במקום תשע, חלק קטן מהאנשים לומדים קצת יותר.
רמי רחמימוב: אז אנחנו אומרים שאנחנו, על ידי זה, נמצאים במצב גרוע.
רמי רחמימוב: בקיצור, זו בעיה שאני מקווה שוועדת המדע וועדת החינוך תתייחס לנושא הזה, כי אנחנו יורים לעצמנו ברגליים ולא יהיה מדע תוך פרק זמן קצר.
רמי רחמימוב: סוף פסוק.
זאב אלקין: לפני שאנחנו עוברים למצבת של צבא ההגנה לישראל, שאלה לאנשי משרד החינוך.
זאב אלקין: הופיעה אצלכם שם שורה שאני מבקש קצת הבהרה.
זאב אלקין: השתתפות בתחרויות באולימפיאדות.
זאב אלקין: זאת אומרת, בתור בוגר חינוך עם התמחות במדעים בעברי הרחוק, אני יודע שבתחום של חינוך מדעי, טכנולוגי אולי פחות, אבל במדעי מאוד חשוב הטופ.
זאב אלקין: והשאלה מה הדינמיקה של ההישגים שלנו בשנים האחרונות באולימפיאדות האלה והאם יש לנו חתך של הפרופיל.
זאב אלקין: כי בחומר של מחלקת המידע והמחקר, יש משפט מצוין: "תלמידים ישראלים זוכים להערכה רבה ושבים עם מדליות".
זאב אלקין: זאת אמירה שאפשר להגיע איתה רחוק.
רבקה ליקריץ: אני אחראית על הנושא של תחרויות באולימפיאדות.
רבקה ליקריץ: אני יכולה לשלוח בדואר האלקטרוני את הסקר של חמש השנים האחרונות, ובו רואים שמדי שנה אנחנו חוזרים ארצה עם מדליות זהב, כסף, ארד וציונים.
זאב אלקין: נומינלית אנחנו עולים או יורדים?
רבקה ליקריץ: קודם כל, אנחנו במקום טוב.
רבקה ליקריץ: במקום טוב, זה מגיעים תמיד לציונים בשטח.
רבקה ליקריץ: רבותיי, אסור לכם לשכוח שלאולימפיאדות האלה מגיעים הטופ של הטופ של המדינה.
רבקה ליקריץ: יש לנו ילדים מאוד מוכשרים.
זאב אלקין: איזה מקום אנחנו בעולם?
רבקה ליקריץ: אני אשלח לך את הנתונים.
זבולון אורלב: מה שהייתי מבקש, אם אפשר להעביר אלינו, אנחנו נעביר לחבר הכנסת אלקין.
זבולון אורלב: זה עובר לוועדת החינוך, תעבירו ליהודית, למזכירות של ועדת החינוך והיא תעביר לו את הנתונים.
נסים ברדה: הלוחמים הם מבחינתנו החבר'ה שמוערכים ברמה הכי גבוהה כי בסוף צבא ההגנה לישראל מנצח ומיד לאחר מכן הטכנולוגים בפער שהולך ומצטמצם, ככל שהטכנולוגיה משתלבת יותר בתחומי הלחימה ואנחנו מכירים את התפקיד של הטכנולוגיה בלחימה.
נסים ברדה: הצמצום שחל בעשר השנים האחרונות בחינוך הטכנולוגי: אני אומר עשר וזה עשרים, זה לא עשר, זה הרפורמה הראשונה שהיתה בשנות התשעים, והרפורמה השנייה.
נסים ברדה: אנחנו בסדר גודל של עשרים שנה בירידה בתחום החינוך הטכנולוגי ואנחנו בבעיה אמיתית בעניין הזה.
נסים ברדה: אין מענה לצבא הגנה לישראל בתחומי כוח האדם הטכנולוגי ותיכף אני אראה מה עושה צבא ההגנה לישראל לטובת העניין.
נסים ברדה: אנחנו משקיעים המון משאבים בתחום החינוך הטכנולוגי, זה לא התפקיד שלנו, אנחנו מכשירים אנשים שלאחר מכן הם הולכים להיות גם בחיים האזרחיים מוכשרים במקצוע שלהם, תורמים את תרומתנו למדינה, זה חשוב מאוד, אבל זה לא תחום העיסוק המרכזי של הצבא.
נסים ברדה: הצבא צריך לעסוק בביטחון ואני צריך לקבל את האנשים מוכשרים.
נסים ברדה: אני פתחתי מערכת חינוך מקבילה, עם כל מיני שמות וכל מיני פטנטים, לפני הצבא, אחרי הצבא, בתוך הצבא, ואנחנו בעניין הזה משקיעים לא מעט משאבים.
נסים ברדה: אני היחיד שעושה את זה כי אין לי ברירה, וגם לי קוצץ הרבה יותר מכם.
נסים ברדה: גם לי קוצץ הרבה יותר מכם.
נסים ברדה: השאלה היא מה סדרי העדיפויות.
נסים ברדה: הצבא משקיע משאבים בראייה החברתית לאומית.
נסים ברדה: אנחנו הלכנו עם פרויקט עתידים.
נסים ברדה: פרויקט עתידים זה פרויקט חשוב מאוד, פרויקט הדגל וכל עוד הוא במערכת הביטחון, הוא גם יישאר כזה.
נסים ברדה: לקחת ילדים בעלי יכולות גבוהות מאוד מהפריפריה, לסגור את הפער הכלכלי שלא מאפשר להם להגיע ללמוד.
נסים ברדה: אנחנו מדברים היום על סדר גודל של 400 חניכי אקדמיה, חצי מפותחי העתודה זה חבר'ה מהפריפריה שיש להם יכולות קוגניטיביות להתקבל ללימודים וצבא ההגנה לישראל משלם את שכר הלימוד.
נסים ברדה: 400 בכל שנתון.
נסים ברדה: אנחנו מדברים היום על סדר גודל של משהו כמו 4,000 איש בכל התחומים עצמם בתחום הזה, ויש לנו עכשיו, השנה, יסיימו בוגרי מדעים, בוגרי הוראת המדעים.
נסים ברדה: הכשרנו עשרה מורים שיהיו מורים בבתי הספר בפריפריה לחינוך טכנולוגי מדעי, וגם זה צבא ההגנה לישראל עושה.
נסים ברדה: כי חשוב לנו להשקיע בזה מלמטה.
שרגא ברוש: זה מאוד חשוב, אבל זה לא משמעותי למסה.
נסים ברדה: הירידה המתמדת בחינוך בנתיב הטכנולוגי ברמת י"ב ובוגרי העתודה הטכנולוגית מול העלייה בשוחרים.
נסים ברדה: אנחנו עוסקים בשוחרים.
נסים ברדה: יש ירידה בעתודה הטכנולוגית, יש ירידה בחינוך הטכנולוגי בי"ב.
זבולון אורלב: מה פירוש ירידה באיכות?
זבולון אורלב: לומדים פחות?
נסים ברדה: גם לומדים פחות, וגם ירידה ברמה ובהיקף, יש גם ירידה באיכות בוגרי הנתיב הטכנולוגי.
זבולון אורלב: פחות שעות.
נסים ברדה: העלייה בצורך בכוח אדם טכנולוגי בהיי טק אצלנו, גם בצבא ההגנה לישראל בתחום האלקטרוניקה וגם בתחום ה-low tec אנחנו נשארים באותו stady state ולא יורדים ממנו ואנחנו צריכים אותו.
נסים ברדה: קיצור שירות החובה.
נסים ברדה: רק ככה בשביל לסבר את האוזן.
נסים ברדה: התקבלה החלטת ממשלה לקיצור שירות החובה, דבר שיעבור בכנסת, אני מניח שבזמן הקרוב.
נסים ברדה: קיצור שירות החובה לצבא ההגנה לישראל, בתחום האלקטרוניקה בלבד, עושה נזק אדיר, סדר גודל של 800 איש פחות אלקטרונאים ביום אחד בהיר בצבא, כשאלקטרוניקה זה הצורך העיקרי שלי.
נסים ברדה: דוח דוברת, שאני לא יודע מה עתידו, אבל הוא המסמר האחרון בארון של החינוך הטכנולוגי.