GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכאל איתן: אחת הטענות שיש היום היא, מדוע משלם המסים בישראל לא יכול לקבל שירותים דיגיטליים לגבי הצהרות?
מיכאל איתן: לשלוח הצהרות - -
איציק כהן: תיאום מס.
איציק כהן: יש 500 תיאומי מס והכל מוכן כבר.
איציק כהן: אתה יודע איזה שירות זה?
מיכאל איתן: כלומר, הדברים האלה עדין מתעכבים ואנחנו נצרך כמובן לפעול כדי לזרז אותם.
מיכאל איתן: הערה אחרונה בקשר לתהיל"ה: יש תלונות רבות על כך שבגלל הרצון באבטחת ייתר, יש בעיות קשות שאי אפשר את האינטרנט.
מיכאל איתן: למשל את ג'אבה זה לא עובר וכל מיני יישומים ודברים שצריכים לעשות, ופתאום נתקלים בעיות.
מיכאל איתן: האם אי אפשר להזיז או למצוא את הקו המאזן במקום אחר, או אולי יש טכנולוגיה יותר טובה, על מנת לקבל ביטחון?
מיכאל איתן: אבל, לא לפגוע במגוון האפשרויות של השימוש במכשיר הזה?
בועז דולב: אני ישבתי לפני חודש עם ראש המועצה לביטחון לאומי, מר אפרים הלוי, שמתפטר מתפקידו.
בועז דולב: הדיון היה על תהיל"ה.
בועז דולב: כל האנשים פה ממשרדי הממשלה, כל מה שהם רוצים לעשות זה בעצם לגלוש ולשמוע רדיו, לגלוש ולשחק משחקים ועוד כל מיני דברים.
בועז דולב: אמר לי יושב ראש המועצה לביטחון לאומי: תדע לך, אתה, בועז דולב, פושע.
בועז דולב: הוא לא צחק.
בועז דולב: מסביבו ישבו עוד 10 איש וכבר התחלתי להזיע.
בועז דולב: הוא אמר לי: אתם לקחתם על עצמכם היום אחריות, שאף אחד לפניכם לא לקח אותה.
בועז דולב: בעצם, חיברתם את משרדי הממשלה לאינטרנט.
בועז דולב: אני, בתור מערכת הביטחון, רואה אתכם כפושעים, כי זה שעשית את הפעולה הזאת, העלית ברגע זה את רמת הסיכון של רשתות הממשלה למצב שהוא בכלל אלפי דרגות או אלפי מונים ממה שהיה קודם.
בועז דולב: מבחינתי, הוא אמר, הייתי מנתק את האינטרנט מכל עובדי הממשלה, כי אין להם מושג מה כמות הסיכונים שהעילית, כשעשית את זה.
בועז דולב: אז כשאנחנו מדברים על פרוייקט תהיל"ה, כל הזמן אנחנו מסתכלים על זה ואומרים: רגע, התקשר אלי מישהו, אז למה אני לא יכול לראות עכשיו את אל-ג'זירה באינטרנט?
בועז דולב: אני אומר לך, שהפתיחות שהענקנו היום, לא קיימת בממשלות אחרות בעולם.
בועז דולב: קשה מאוד להקביל את הפעילות שלנו למקומות אחרים בעולם ותמיד צריך להסתכל על מאזן הכוחות.
בועז דולב: בעצם יש היום - -
מיכאל איתן: טוב, אנחנו נבדוק את זה.
בועז דולב: פרוייקט שירות התשלומים: אנחנו מדברים היום, מתחילת השנה, על תשלומים של 457 מיליון שקל.
בועז דולב: דרך אגב, אם נסתכל על אתרי אינטרנט מסחריים כמו למשל: נט-אקשן, המחזור שלהם הוא אחד חלקי לא אגיד כמה.
בועז דולב: אנחנו מדברים על 117 אלף אזרחים ועסקים ששילמו באמצעות שרת התשלומים.
מיכאל איתן: 117 אלף פעמים שלמו.
בועז דולב: יש היום 24 חנויות בתוך המערכת ויש עשרה שירותים או חנויות - -
מיכאל איתן: מה זאת אומרת חנויות?
בועז דולב: חנות זה אומר למשל שההוצאה לאור של משרד הביטחון, יש בה 2200 ספרים מקום המדינה ועד היום, וניתן לרכוש אותם.
בועז דולב: לעומת זאת, הנהלת בתי המשפט, כל מערכות הנהלת בתי המשפט מחוברות לשירות אחד וניתן לשלם שם על קנסות בתי משפט, ניתן לשלם שם על משפטים - -
מיכאל איתן: אני מחכה להזדמנות הזאת, ואני מוכרח לשבח את הנהלת בתי המשפט.
מיכאל איתן: אני חושב, שאני, כצרכן וגולש, נכנס לקבל את המידע שהם הצליחו לארגן וזה ממש דבר פנטסטי.
מיכאל איתן: את כל התיקים, את הדיונים, הכל נמצא און-ליין.
מיכאל איתן: אתה יכול למצוא שם אינפורמציה כל כך שימושית.
מיכאל איתן: מגיע להם יישר כוח, כי הם עשו מהפכה.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו קיימנו דיון על קרינה.
מל פולישוק-בלוך: המון אנשים דואגים לאנטנות.
מל פולישוק-בלוך: באתר של איכות הסביבה יש אתר של אנטנות וכל אחד יכול להיכנס אליו ולבדוק אם יש ליד הבית שלו אנטנה, באיזה מרחק, מה כמות הקרינה?
מל פולישוק-בלוך: זה ממש ברמה יוצאת דופן.
מיכאל איתן: כן, אבל תעשי חשבון שלעדכן אתר בכל פעם שמוסיפים עוד אנטנה, לעומת מחויבות של לעדכן אתר בכל פעם שמתנהל משפט - -
דוברת: לא, זה כולל גם שמעדכנים בתוך האתר נתונים שמתווספים כל הזמן.
מיכאל איתן: גברתי, תקשיבי למה שאני אומר.
מיכאל איתן: כל הכבוד לכם, אבל תעשי את הפרופורציות.
מל פולישוק-בלוך: אתה לא צודק.
מל פולישוק-בלוך: כמות האנטנות המתרבות היא יותר גדולה מאשר משפטים שמתקיימים בבתי המשפט.
מיכאל איתן: כשמכניסים כל ישיבה?
מיכאל איתן: זה דבר בסדרי גודל אחרים לגמרי.
מיכאל איתן: זו דוגמה טובה, הלוואי והיינו משקיעים גם במשרדים אחרים ומביאים לציבור כל כך הרבה מידע.
מיכאל איתן: אז היתה באמת מהפכה גדולה ואנשים גם היו קונים יותר ונכנסים יותר.
מיכאל איתן: היינו מטמיעים את האינטרנט אם היינו הולכים כמו הנהלת בתי המשפט.
מיכאל איתן: באמת כל הכבוד להם.
בועז דולב: עוד שירות אחד שצריך לציין כאן הוא השירות של תשלום רשיונות רכב ונהיגה למשרד התחבורה.
בועז דולב: הרבה אנשים עושים את זה בכל חודש.
בועז דולב: היו לנו מספר בעיות ואני מקווה שהן נפתרו, בגלל הקשר שבינינו למשרד התחבורה.
איציק כהן: אפשר להזמין היום רשיון נהיגה דרך האינטרנט.
בועז דולב: זה לגבי מערכת התשלומים.
בועז דולב: אנחנו עוברים כרגע לחתימה אלקטרונית?
מיכאל איתן: לא, קודם נקבל סקירה על להב"ה, שזה פרוייקט של הממשלה בנושא הפרה-דיגיטלי.
איציק כהן: לפני שמר אלי גוז יתחיל בסקירה, לגבי הנושא של הסכומים שרוני שאל, השנה מוקצים 45 מיליון שקל היו בתחילת השנה.
איציק כהן: היו שלושה קיצוצי תקציב.
איציק כהן: ה-2% וה-8% הרגילים ולהב"ה קוצצה ב-20 מיליון שקל נוספים, והיא נמצאת היום עם 15 מיליון שקל במקום 45 מיליון שקל.
מיכאל איתן: סליחה, לפי ההסכם שהיה, אני הייתי אחד המכותבים אבל זה היה מול הכנסת, באותו מעמד שהכנסת הסכימה להוריד את הסעיף הזה שדיבר על העברת כספים לטובת פרוייקטים בשכונות ועיירות פיתוח, פרוייקטים שנוגעים לאינטרנט וטכנולוגיית מידע, היה הסכם שבו סוכם שהממשלה תקציב 400 מיליון שקל להקמת מאה מרכזים ואחזקתם בטווח של ארבע שנים מאותו תאריך.
מיכאל איתן: בשנה הראשונה הקציבו באמת את מה שהיו צריכים להקציב, השנה השניה זה עכשיו.
מיכאל איתן: במקום להקציב את הסכומים, השנה היו צריכים לקום נדמה לי 50 מרכזים, ולפי מה שאני מבין יהיו בסך הכל 20 עד סוף השנה.
מיכאל איתן: אני לא יודע מה יהיה בהמשך.
מיכאל איתן: לגבי כל הפרוייקט הזה, גם כאן יש לי דעה.
מיכאל איתן: אני לא מעורב באופן אישי.
מיכאל איתן: אני עזרתי להקים אותו, אבל משלב מסוים היו חילוקי דעות על דברים מסוימים ואני אומר כך: אני לא רוצה לערב את העמדות האישיות שלי לגבי העניין הזה, כי אני גם קצת מעורב.
מיכאל איתן: כמי שהוליד את הפרוייקט הזה, יש לי קצת אכזבה.
מיכאל איתן: זה כמו אדם שכתב ספר ואחר כך עושים עליו סרט בהוליווד.
מיכאל איתן: תמיד כשאתה יושב עם עצמך, יש לך רעיונות וכיוונים.
מיכאל איתן: לא תמיד כשמממשים זה מתאים לחלומות ולא תמיד אתה שבע רצון מהתוצאה.
מיכאל איתן: אני אשאיר את זה כך ואתן את רשות הדיבור למר אלי גוז, שהוא המנהל הכללי של הפרוייקט, להציג מה קורה כרגע ומה התכניות.
אלי גוז: מיקי איתן אמר מספר מילים והוא באמת היה אבי הרעיון לפני מספר שנים.
אלי גוז: ובאמת, כשזה נוגע לרשויות ולראשי הערים שבהם מתבצעים הפרוייקטים, כבר לפני שלוש שנים נפגשנו, וזה היה צריך להתקיים ולהתחיל להתנהל.
אלי גוז: הפרוייקט עצמו התחיל, בפועל, על פי החלטת הממשלה בשנה שעברה.
אלי גוז: הממשלה תקצבה את הפרוייקט.
אלי גוז: המינהלת הוקמה בפועל, בסוף שנת 2001 תחילת שנת 2002.
אלי גוז: לקח פרק זמן של כ-9 חודשים כדי לפתח את התשתיות, להכין חומרים ובעצם לצאת לפיילוט ראשוני, שיתקיים בשתי ערים ראשונות.
אלי גוז: הפרוייקט הוקם בחודש ספטמבר 2002 ודובר על באר-שבע בדרום ועל שפרעם בצפון.
אלי גוז: מטרות הפרוייקט: הפרוייקט עצמו נמצא במסגרת ממשל זמין, כאשר המטרות של הפרוייקט הן חשיפה והטמעה של הטכנולוגיות וטכנולוגיות המידע בפרט, ושיפור היכולות של אוכלוסיות שאינן נגישות לטכנולוגיה מכל מיני סיבות, להשתלב בעידן המידע.
אלי גוז: אנחנו נמצאים היום ב-11 ישובים.
אלי גוז: אנחנו רואים שמגיעות אוכלוסיות שאין ידם משגת ואין להם כסף לרכוש מחשב.
אלי גוז: אין להם מחשב בבית והם מנצלים את השירות הציבורי שהקימה הממשלה, כדי להשתמש במחשב וכדי להכיר את התחום הזה ולצרוך מידע.
אלי גוז: היעדים של הפרוייקט היו, כפי שהם הוגדרו בהתחלה, להקים מאה מרכזים מקומיים במשך שלוש שנים.
אלי גוז: בשנת 2003, תכננו להגיע ל-50 מרכזים בפועל.
אלי גוז: אך בפועל, קרו שני דברים: האחד, היו בחירות שעיכבו מעט את התהליכים והשר הקודם, סילבן שלום, התחלף.
אלי גוז: עד כניסת השרים בנימין נתניהו ומאיר שטרית למשרדים, היה לנו מעצור קטן.
אלי גוז: תקציבים שתוקצבו לשנה הזאת קוצצו בערך ב-60%.
אלי גוז: 60% מ-45 מיליון שקלים לכ-18 מיליון שקלים.
אלי גוז: כרגע מדובר על תוספת תקציב, כך שבפועל אנחנו נוכל להגיע לכ-20 מרכזים בשנה הזאת.
אלי גוז: המטרה היא להקנות יידע בסיסי לאלפי אזרחים בכל יישוב.
אלי גוז: אנחנו מתייחסים בעיקר לצעירים ולאוכלוסיות שאנחנו מגדירים אותם כאנשים מתפרנסים.
אלי גוז: מדובר בבוגרי צבא ומעלה.
אלי גוז: מטרה נוספת היא לאפשר לאזרחים שאין מחשב בביתם, להשתמש במחשבים הציבוריים באופן קבוע, מספר שעות בשבוע, או להגיע למרכזים ולצרוך את מה שעושה הממשלה בפרוייקטים אחרים - -
מיכאל איתן: אולי אתה יכול לדבר על רשמים ראשוניים, על מה שקורה בשטח?
אלי גוז: מיד.
אלי גוז: אוכלוסיות היעד זה מי שאין ידו משגת והוא בעל מוטיבציה ויכולות גבוהות וכמובן כל מי שאינו נגיש למידע דיגיטלי.
אלי גוז: הישובים נבחרים על פי מדד סוציו-אקונומי וגודל אוכלוסייה.
אלי גוז: ככל שהאוכלוסייה גדולה יותר וככל שהמצב הסוציו-אקונומי נמוך יותר, העדיפות לאותו ישוב גבוהה יותר.
אלי גוז: בפועל, יש לנו כרגע 11 ישובים פעילים:
אלי גוז: באר-שבע,שפרעם, אופקים, נצרת עילית, גלבוע, בית שמש, טירת הכרמל.
אלי גוז: ..
מיכאל איתן: בכל מרכז כזה יש 40 עמדות וצוות של שישה אנשים ומנהל - -
אלי גוז: משמונה וחצי בבוקר ועד 23:00 בלילה.
אלי גוז: אני מזמין את האנשים לראות מה קורה שם בשעה 22:30 בלילה, כמה אנשים יש שם.
אלי גוז: אנחנו בעצם משלימים ולא מתחרים בגופים אחרים.
אלי גוז: אנחנו עושים הרבה מאוד קורסים בבוקר לאנשים מבוגרים.
אלי גוז: האוכלוסייה שקראתי לה: מתפרנסים, הם באים ללמוד קורסים של הכרת המחשב, גלישה חופשית, שימוש בדואר אלקטרוני - -
מל פולישוק-בלוך: למה אתם לא משתמשים במערכות קיימות כמו מתנ"סים?
מל פולישוק-בלוך: למה להקים מנגנון נוסף?
אלי גוז: אנחנו לא מקימים מבנים.
אלי גוז: אנחנו משתמשים במבנים שהרשות המקומית מעמידה לנו.
אלי גוז: אנחנו לא בונים שום דבר.
אלי גוז: זה יכול להיות במתנ"סים, זה יכול להיות בספריות ובכל מיני מרכזים.
אלי גוז: אנחנו לא מקימים שום דבר.
אלי גוז: הרשות מעמידה לנו את המבנה - -
מל פולישוק-בלוך: בעיתון היה כתוב משהו אחר.
אלי גוז: הרשות מעמידה לנו מבנה פיסי, כולל כל התשתיות הפאסיביות, כולל תחזוקה שוטפת של המבנה.
אלי גוז: בהקמה, יש לנו עוד ישובים כמו אור יהודה, בית שאן, נתיבות, קרית גת, רהט.
אלי גוז: זה בעצם בנוי על שיתוף פעולה מלא עם הרשות.
אלי גוז: אוכלוסיות - האוכלוסייה האתיופית מאוד משתלבת במרכזים.
מיכאל איתן: זה פשוט מדהים.
איציק כהן: אנחנו היינו לפני חודש בביקור בבית שמש וראינו בשמונה בבוקר, ביום ראשון, 25 נשים מרוקאיות שבאו לשם.
איציק כהן: שאלנו אותן, מה אתן משיגות בדבר הזה?
איציק כהן: אז הן ענו: אנחנו באים לנכדים שלנו ומראים להם איך אנחנו עובדים ב-office.
איציק כהן: הם ממש משוויצים.
דובר: ביום ההקמה, כשהחברה עם המחשבים פורשת את כל התשתיות, יום אחרי זה מגיעים החברה של הריהוט עם הכיסאות והכל.
דובר: יום לפני ההקמה ראינו את אותם ילדים יושבים בחוץ וגוררים קרטונים ומשחקים.
דובר: ביום שהגיעו העמדות והפעילו אותם, בכל עמדה שהפעילו, התיישב ילד על קרטון ושיחק עד הערב.
אלי גוז: מבקרים רשומים במרכז להב"ה: כרגע, יש לנו בתחילת יוני כ-18 אלף מבקרים.
אלי גוז: כשאני אומר מבקרים - -
מיכאל איתן: יש לי בקשה: תסיים את הסטטיסטיקה.
מיכאל איתן: תעצור את ההרצאה המסודרת ותן לנו את הרושם שלך, מה הדברים המעודדים, מה הבעיות, מה הלקחים הראשונים שלך ממה שאתה רואה בשטח?
אלי גוז: דברים מעודדים והלא מעודדים, זה נגזרת של המצב הסוציו-אקונומי של האוכלוסייה.
אלי גוז: הדרישה עולה באופן ניכר מאוד על פני היכולת וההיצע שלנו.
אלי גוז: בכל מרכז ומרכז כזה יש עדין מאות מבוגרים שרשומים לקורסים ועדין לא שילבנו אותם לקורסים שוטפים.
אלי גוז: אני מדבר על כל הקורסים הבסיסיים שאנחנו עושים והם הכרת המחשב ואינטרנט.
אלי גוז: יש לנו בכל מרכז ומרכז מאות אנשים שרשומים.
אלי גוז: אם זה מרכז ותיק שעובד מספר חודשים ויש מאות אנשים שעברו את זה, עדין אנחנו משגעים אותם בסירובים.
אלי גוז: הצפי לחודשים הקרובים - -
מיכאל איתן: אתה אומר שיש ביקוש לשירות הזה.
אלי גוז: הביקוש עולה על ההיצע.
מיכאל איתן: לא רק לקורסים, גם לגלישה?
אלי גוז: לגלישה, ללמידה, לכל מיני נושאים.
מיכאל איתן: אם אני אבוא בכל שעה למרכזי להב"ה, תמיד הם יהיו מלאים?
מיכאל איתן: תמיד יהיו אנשים שם?
אלי גוז: לא תמיד זה יהיה מלא במאת האחוזים, אבל אם יש 40 נקודות מחשב ו-35 עמדות תפוסות, לדעתי זה מלא.
אלי גוז: אני יכול לתת לכם נקודה מסוימת בצפון, שהיתה תחרות מידענות באזור הצפון ומרכז להב"ה יצר קשר עם בית ספר ממלכתי-דתי, שחלש מאוד מבחינת נושא המחשוב.
אלי גוז: 80 בתי ספר השתתפו בתחרות הזאת למידענות, ובית הספר הזה זכה במקום הראשון, לאחר שהם למדו במשך מספר חודשים.
אלי גוז: יש הרבה מאוד אנשים, מעבר לקורסים - -
מיכאל איתן: כיתות באות בבוקר?
מיכאל איתן: למה הילדים מאותו בית ספר שאין לו מספיק מחשוב, היו צריכים לבוא למרכז?
מיכאל איתן: למה בית הספר לא בא בצורה מאורגנת ומורים נותנים שיעורים לילדים במרכז?
אלי גוז: עד גמר יום הלימודים בבתי הספר, בשעה 13:00, ילדים לא יכולים להיכנס באופן עצמאי, אלא אם כן זה שיתוף פעולה עם בית הספר ובית הספר רוצה ליזום תכנית משותפת.
מיכאל איתן: ויש דברים כאלה?
אלי גוז: כן.
אלי גוז: יש יוזמה מקומית בין המרכז עצמו לבין בית הספר.
אלי גוז: מהניסיון שלנו בפועל, יש הרבה מאוד קורסים לאנשים מבוגרים, כמו קורסים לנושא המחשב, שאוכלוסיות מבוגרות מגיעות ללמוד גם בשעותה בוקר.
אלי גוז: מה שקורה היום, במצב הכלכלי של היום, יש הרבה מאוד אנשים מובטלים שאינם במעגל העבודה והם מעונינים לבוא ללהב"ה וללמוד.
אלי גוז: ואז, אנחנו משלבים אותם בשעות הבוקר.
יוסי אבני: האם קיים שיתוף של גופים עסקיים שיכולים לעזור?
איציק כהן: לפי החלטת הממשלה, היה תקצוב וזה כתוב שם בסיפא, בסעיף 5.
איציק כהן: והיה, אחרי שלוש שנים, אם יצטרכו גופים עסקיים לגבי הנושא הזה, זה יתאפשר.
איציק כהן: אבל ההקמה עצמה צריכה להיות באמצעות הממשלה.
מיכאל איתן: אחד מחילוקי הדעות שלי עם הפרוייקט זה שאני מאמין גדול שמוכרחים לשלב בזה גורמים עסקיים, שיהיו להם אינטרסים וששיעור הסובסידיה של הממשלה ירד.
מיכאל איתן: היום, הממשלה מממנת הכל.
מיכאל איתן: אז לשלוש שנים השגנו תקציב, מה יהיה בשנה הרביעית?
ניב אחיטוב: אם התקציב מקוצץ, הוא מקוצץ מהפיתוח של אתרים נוספים - -
אלי גוז: הקיצוץ בתקציב פוגע בשני דברים: האחד, בפתיחת מרכזים חדשים, כי אין כסף לפתיחת מרכזים חדשים ודבר נוסף, תכניות פיתוח והשקעות בדברים שאנחנו צריכים לראות את האופק.
אלי גוז: אם אנחנו צריכים מערכת ניתור או דברים שעולים סכומי כסף ניכרים, אז תלוי באופק של הפרוייקט ומספר המרכזים ומזה תיגזר ההשקעה.
ניב אחיטוב: אבל אתה יכול להיות במצב שהקמת מרכז ופתאום אין לך כסף להפעיל אותו?
אלי גוז: אין לי דבר כזה.
אלי גוז: קודם כל, יש התחייבות של הממשלה.
אלי גוז: דבר נוסף, אני מקים ופותח את המרכזים בהתאם לתקציב - -
מיכאל איתן: אני רוצה שתדעו,שההשקעה בהקמה, בשלב התכנון כמו שאני זוכר היא בסביבות 10% או 15% מההוצאה.
מיכאל איתן: עיקר ההוצאה זה על כוח אדם.
איציק כהן: הפלטפורמה עצמה זה ממשל זמין.
איציק כהן: התכנים מגיעים וזה גם מה שחבר הכנסת איתן אמר כל הזמן.
איציק כהן: לא ליצור את זה מחדש, התכנים מגיעים מממשל זמין.
מיכאל איתן: זה צריך להתפתח לא רק כמקום להדרכה אלא כמרכז שירותים לאזרח, שגם מי שאין לו בבית מחשב ואפילו לא יודע אינטרנט, יוכל לשנות את הכתובת על ידי זה שהוא יבוא לשם.
מיכאל איתן: כלומר, אחת הבעיות בפיתוח שירותים באינטרנט היא שזה מגדיל את הפערים מבחינה חברתית.
מיכאל איתן: כי אתה עושה חיים יותר קלים למי שיש לו בבית מחשב ואינטרנט ואתה משקיע מכספי משלם המסים לטובת האוכלוסייה שנהנית מזה, והיא האוכלוסייה המבוססת.
מיכאל איתן: כלומר, יש כאן הגדלת פערים מצד מסוים.
מיכאל איתן: עכשיו בא הפרוייקט הזה ומנסה לענות לפחות חלקית ואומר: בסדר, את כל השירותים האלה, שחוסכים את ההליכה, שנותנים לך את המידע, לא מהבית, כי אין לך, אבל לפחות על ידי ירידה למרכז.
מיכאל איתן: זה אספקט אחר של פרוייקט להב"ה, מעבר לעניין של הילדים וההדרכה וכל זה.
אלי גוז: המרכזים האלה משמשים כמרכז חברתי.
אלי גוז: אם אנחנו ניקח למשל עיר כמו מגדל העמק, שיש שם כ-28 אלף תושבים.
אלי גוז: המקום היחיד שפתוח בו בשמונה בערב, זה מרכז להב"ה.
אלי גוז: הפרוייקט נפתח שם לפני כ-4 חודשים.
אלי גוז: עד היום בקרו שם כ-2500 איש.
אלי גוז: 2500 אזרחים ביקרו לפחות פעם אחת במרכז.
יוסי אבני: כשאני מדבר על תמיכה, היא לא חייבת להיות כספית.
יוסי אבני: למשל, זה יכול להיות ציוד של חברות שמחליפות ציוד.
יוסי אבני: יש מחשבים שיכולים לשרת את אותם אנשים - -
איציק כהן: אנחנו נתנו 5000 ערכות בחינם - - - והיה לי בג"צ.
מיכאל איתן: זאת לא תשובה.
מיכאל איתן: התשובה כרגע היא כזאת: פרויקט להב"ה, כפי שהוא בנוי כרגע, אני לא בא בטענות ולא מעביר ביקורת, לא בנוי להתעסק עם זה.
מיכאל איתן: הוא מביא ציוד חדיש לגמרי, ציוד מעולה, זה מעורר קנאה וזה דווקא פן חיובי.
מיכאל איתן: יש פרוייקטים בעולם, בנושא של הפער הדיגיטלי, של שימוש במחשבים יד שניה.
מיכאל איתן: צריך לחשוב איך לארגן את זה, אבל עזוב אותנו עם זה כרגע.
יוסי אבני: המוטיבציה שלי היא מזה שהרעיון הוא שמישהו זוכה לתמיכה, לא משנה באיזו צורה, ולהביא אותו למצב של עצמאות, כדי שיפנה את המקום שלו לאנשים אחרים שזקוקים לתמיכה.
יוסי אבני: שלא יוצר מצב, שזה מקום לאותם אנשים.
מיכאל איתן: זה לא מדויק.
מיכאל איתן: בקונספט זה לא בדיוק עובד כך.
מיכאל איתן: אתה יודע מה זה להיות משתמש באינטרנט.
מיכאל איתן: זה לא דבר שאתה לומד אותו, גמרת את הקורס ועכשיו אתה יודע לגלוש ואין לך אפשרות לגלוש, אז בעוד שנה תבוא עוד פעם.
מיכאל איתן: זה עניין של תרבות, זה עניין של הרגל, זה עניין שאתה מתקשר לדפוס מחשבה אחר.
מיכאל איתן: הכוונה היתה שכאן, במקום מחשב לכל ילד, כשהיתה תפיסה מסוימת או תפיסה אחרת, לקחת מחשבים ולהגיד: עכשיו עשרה ילדים יוכלו לגלוש, למרות שזה לא יהיה להם ליד המיטה, אבל 10 עד 20 ילד על כל מחשב במהלך שבוע, כל אחד יוכל לקבל שעה, שעתיים בשבוע.
מיכאל איתן: תן לו את זה ותדאג שכן תיתן לו את המקום שלו במחשב, תן לו את ה"ספייס" שלו שם, כדי שהוא יוכל לשים את הדואר האלקטרוני שלו, שהוא ילמד את כל מה שיש לנו.
מיכאל איתן: איך אני אתן לו את זה?
מיכאל איתן: הרי אין לו בבית מחשב ואין לו אינטרנט.
מיכאל איתן: לא יהיה לו גם בעשר השנים הבאות.
מיכאל איתן: הוא בן 6 היום.
מיכאל איתן: אז אני אומר, שלפחות אני אתן לו גישה.
מיכאל איתן: הוא יפנה למרכז בשכונה, הוא ילך עם הכרטיס ויכנס.
מיכאל איתן: תהיה לו שעה, שעתיים בשבוע, כמה שאני יכול לתת.
מיכאל איתן: יותר טוב מאשר נשאיר אותו בלי כלום.
קארין ברזילי-נהון: יש לי הערה, בקשר לשיטה שבה אתם בוחרים את המרכזים שאותם אתם הולכים להקים: דיברת על גודל אוכלוסייה ומצב סוציו-אקונומי נמוך.
קארין ברזילי-נהון: אם תסתכל על הרשימה שלך, היא ברובה מורכבת מאוכלוסיות סיעודיות.
קארין ברזילי-נהון: פרט לשפרעם ורהט, שזה בהקמה, אין בכלל מרכזים ערביים.
מיכאל איתן: זה תלוי בגודל אוכלוסייה, מה את רוצה?
קארין ברזילי-נהון: ברגע שאתה הולך על גודל אוכלוסייה כמרכיב בשיטה שלך, של הסוציו-אקונמי וגודל אוכלוסייה, מראש אתה גורם לכך שרוב המרכזים שלך יפלו באוכלוסייה היהודית, ואני לא צריכה לספר לכם שדווקא באוכלוסייה הערבית יש חסר מאוד חזק.
אלי גוז: המשאבים שמשקיעים פה הם משאבים אדירים ולכן צריך קריטריון מינימאלי של גודל אוכלוסייה.
אלי גוז: פה אנחנו באים לטפל במסות.
מיכאל איתן: חשבתי שתגידי, שלא מצאת אפילו במקום אחד שיש אוכלוסייה חרדית, שהמצב הסוציו-אקונומי שלהם קשה מאוד - -
אלי הכהן: שם יש בעיה אחרת, חלק גדול מהאוכלוסייה החרדית אוסר על גלישה באינטרנט.
מיכאל איתן: אבל יש חלק שעובד ופעיל.
מיכאל איתן: לא שמעתם על איציק כהן?
מיכאל איתן: הוא מכשיר מאות חרדים - -
רוני בריזון: בעניין הזה, יש הבדל גדול מאוד בין הקבלה מחוסר ברירה של המחשב, אפילו בבית, ושל החיבור שלו לאיזו שהיא רשת חיצונית לצורכי עבודה, ובין קבלת האינטרנט.
רוני בריזון: יש עדיין איסור בפסיקה די חמורה של הרבנים נגד שימוש באינטרנט.
מיכאל איתן: יש רשת חרדית שמשתמשת בזה.
מיכאל איתן: זה לגיטימי ודמוקרטי מאוד, שאנשים יגידו שהם - -
רוני בריזון: אני אהיה הראשון שישמח אם זה יעבוד.
רוני בריזון: אני פשוט חושב שיש בזה עדין די הרבה בעיות.
מיכאל איתן: בא לא נשכח, שבאינטרנט יש גם סכנות ועם כל הכבוד, אני חושב שהם שמים לעצמם אמצעי זהירות.
מיכאל איתן: זה נראה לי בהחלט לגיטימי וחיובי.
מיכאל איתן: כל אחד מתאים את הגדרות, כפי שנראה לו.
אלי הכהן: עוד הערה אחת: שאלת על החינוך, אז אני רוצה להגיד, שבכל מרכז ומרכז זה הפך לתופעה קבועה, שהמורים מבתי הספר שולחים את הילדים לאחר שעות הלימודים לעשות עבודות במרכז להב"ה.
אלי הכהן: הם מוציאים חומר, מדפיסים להם שם את העבודות, שומרים להם, עורכים להם, מסייעים להם להוציא חומר מהמחשב ואת זה הם מגישים אחר כך בבית הספר.
מיכאל איתן: זה דבר חיובי מאוד, אבל חבל רק שאותם מנהלי בתי ספר לא פותחים גם את כיתות המחשב שלהם אחר הצהרים, במקום לשלוח למרכזי להב"ה.
מיכאל איתן: היה מקום גם לזה וגם לזה.
אלי הכהן: נשאלת השאלה, האם יש תיאום בין הפרוייקט הזה לפרוייקטים דומים במשרד החינוך?
מיכאל איתן: אל תשאל שאלות קשות.
מיכאל איתן: אני אתן לך תשובה פורמלית ולא פורמלית: התשובה הפורמלית היא, שהיית מקבל מדובר משרד החינוך או מדובר משרד האוצר, לא משנה, שהפרוייקט הזה הוא פרוייקט שנעשה במסגרת ממשל זמין והוא לא קשור למשרד החינוך.
מיכאל איתן: למשרד החינוך אין אחריות, אין למשרד מעורבות.
מיכאל איתן: אם תשאל את משרד האוצר הוא יגיד: תיאום נעשה ברמת הרשות המקומית, אנחנו באים לרשות.
מיכאל איתן: מבחינתנו, הרשות צריכה לתאם גם עם בתי הספר וגם עם ה...
מיכאל איתן: התשובה הבלתי פורמלית: כשאני כתבתי את התכנית, והיא מפורסמת, כתבתי שוועדת ההיגוי תהיה מורכבת מנציג משרד החינוך, נציג משרד האוצר ומשרד התקשורת.
מיכאל איתן: יש עובדות פוליטיות.
מיכאל איתן: ובסופו של דבר, האחריות כולה במשרד האוצר וכתוצאה מכך, רמת התיאום נפגעה.
מיכאל איתן: תוסיף לזה גם יריבות פוליטית בין מי שהיתה שרת החינוך והיום שרת החינוך ולמי שהיה בזמנו שר האוצר ובתוך כל הקונטקסט הזה, זה מה שקורה.
מיכאל איתן: אמרתי, יש הרבה דברים וזה לא היחיד, שאני לא שמח אתם.
מיכאל איתן: יותר קל לכתוב את הספר מאשר לעשות את הסרט אולי, מפני שצריך אחר כך, במציאות, של סרט של שעתיים.
מיכאל איתן: מר אלי גוז הוא בוודאי לא הכתובת לבעיות האלה.
איציק כהן: אמרתי כבר בפתיח, שיש היום ועדה של חברת המידע, שאחד המנדטים שלה הוא שישבו שם גם השר ממשרד האוצר ואיגור משאבים, הכוונה לא למשאבים לא מאוזנים אלא בתכנים לשיתוף פעולה מלא.
איציק כהן: יש היום צוות משותף גם של משרד האוצר והאיש שמוביל את זה הוא דוקטור חיים אלון יחד עם חברה של משרד החינוך ואנשים אחרים, שמכירים את הנושא הזה, של איגור משאבים ותכנים.
מיכאל איתן: תעודת זהות דיגיטלית.
מיכאל איתן: תתחיל עם זה ואחר כך נקבל דיווח על מה שקורה.
מיכאל איתן: כמה מילים, בלי מצגת.
בועז דולב: בעצם אנחנו עומדים היום, במצב שבו הממשלה מפתחת מנגנוני הזדהות גם מול האזרחים וגם בעסקים וגם בתוך הממשלה עצמה, מול עובדי הממשלה.
בועז דולב: אנחנו יצאנו לשני מכרזים: מכרז אחד, לכרטיס חכם לעובדי המדינה.
בועז דולב: המכרז הזה נעשה תמורת HP לפני כשנה.
בועז דולב: אנחנו נמצאים היום בשלב המימוש.
בועז דולב: אנחנו מדברים על הנפקה של כ-2000 כרטיסים חכמים עד עכשיו.
בועז דולב: עד סוף השנה, אנחנו רוצים להגיע ל-15000 כרטיסים חכמים.
בועז דולב: הכרטיס הזה, עליו יש מפתח פרטי של חתימה דיגיטלית.
בועז דולב: כרגע, הכרטיסים האלה מונפקים בהנפקה פנימית בתוך האוצר, כשבאוויר נמצא מכרז לגורמים מאשרים.
בועז דולב: לפי חוק חתימה אלקטרונית, המכרז הזה היה אמור להיות מוגש עד ה-1 בספטמבר, וברגע שיהיה גורם מאשר שיוכל להנפיק לנו תעודות לפי חוק חתימה אלקטרונית, המפתחות הפרטיים שהונפקו היום בממשלה יוחלפו באותן תעודות של גורם מאשר שיבחר במכרז.
בועז דולב: בינתיים, מה שעושה הכרטיס הזה, הוא מותאם לעבודה במערכות המחשב המרכזיות של הממשלה, הוא מותאם לעבודה מול מערכי הזיהוי הפיסי בממשלה.
בועז דולב: כניסה לחניונים, הזמנה של מבקרים וכולי.
בועז דולב: מבחינת ההזדהות הלוגית, התאמנו אותו למערכות המידע של מרכבה, שזה SIP, התאמנו אותו לעבודה מול מערכי הרשת של מיקרוסופט.
בועז דולב: אנחנו מתאימים אותו כרגע לעבודה מול מערכי הרשת "נובל" והמטרה היא בעצם לתת כלי לעובד ממשלה, להזדהות פיסית ולוגית וכמובן לביצוע חתימה.
מיכאל איתן: מה עם תעודת זהות דיגיטלית?
בועז דולב: נתתי פתיח לגבי עובדי ממשלה.
בועז דולב: לגבי תעודת זהות דיגיטלית: מול הציבור יצא מכרז שזכתה בו חברת HP.
בועז דולב: המכרז הזה כמובן התגלגל לערכאות משפטיות.
מיכאל איתן: מה ביקש המכרז?
בועז דולב: המכרז ביקש להנפיק כרטיס חכם, שעליו בעצם תהיה החתימה הדיגיטלית וההזדהות הדיגיטלית של כל אזרח מול הממשלה.
מיכאל איתן: אני זכיתי במכרז, מה אני צריך לתת לממשלה?
מיכאל איתן: מתי תזמינו אצלי?
בועז דולב: אתה צריך לספק לי תמורת X שקלים.
בועז דולב: ..
בועז דולב: ברגע שהתוצאה של המכרז הזה תהפוך להיות למשהו שאפשר לעבוד אתו.
בועז דולב: כרגע הוא בערכאות משפטיות.
מיכאל איתן: עזוב לרגע את המכרז.
מיכאל איתן: אני שואל מעשית.
בועז דולב: משרד הפנים מתחיל הנפקה של תעודות זהות בקצב של בין חצי מיליון למיליון בשנה.
מיכאל איתן: נציג משרד הפנים נמצא פה?
עופר שי: הפרוייקט הזה הוא בשיתוף פעולה מלא בין משרד האוצר למשרד הפנים.
עופר שי: בועז הוא שותף בכל התהליך.
עופר שי: יש בעיה פיסית של זיופים.
עופר שי: יש היום בעיות, בלי קשר לכל הנושא של זיופים, שחייבים להנפיק את התעודה וזה יגרום להרבה נזקים ביטחוניים ופליליים.
עופר שי: תוסיף לדבר הזה את הרעיון - -
מיכאל איתן: רק רגע, אני אנחה אותך, שיהיה לך יותר קל.
מיכאל איתן: מה שמעניין אותי ואני חושב שאני משקף את הדעה של כולם, כמי שלא מעורים בפרטים ולא רוצים להיכנס כרגע לפרטים.
מיכאל איתן: אנחנו רוצים לדעת הערכת מצב, מתי נוכל ללכת ולקבל תעודת זיהוי דיגיטלית ואילו שימושים יהיו לה.
מיכאל איתן: מה נוכל לעשות אתה?
מיכאל איתן: מה יהיה בה?
עופר שי: ראשית, אני מצטרף למה שבועז אמר לגבי הנושא המשפטי, שעליו אנחנו מדלגים.
עופר שי: ברגע שמתחיל הפרוייקט, יש שלב של הקמה ושלב של הרצה, של פיילוט, כדי לראות שהדברים עובדים ולאחר מכן יש פריסה ארצית.
עופר שי: לגבי הפריסה הארצית, אנחנו מעריכים שיש מספר תסריטים.
עופר שי: תסריט מסוים אומר שנוכל להנפיק מיליון כרטיסים בשנה, ואז נוכל לכסות את האוכלוסייה בסדר גודל של חמש שנים.
עופר שי: האידיאלי, כמובן, היה לצמצם את הדבר הזה לסדר גודל של שלוש שנים.
עופר שי: יש לזה כל מיני משמעויות שלא אכנס אליהן עכשיו, אני חושב שהן ברורות.
עופר שי: ברור, שכדי להשיג את התועלת, גם בנושא הזיופים ובנושאים אחרים, צריך לחלק את זה כמה שיותר מהר, אבל אתה לא יכול לעשות את זה ביום אחד.
עופר שי: אנחנו מעריכים שבין שלוש לחמש שנים, מרגע שמתחילים להנפיק - -
מיכאל איתן: משרד הפנים קיבל כבר את כל ההחלטות?
מיכאל איתן: אנחנו בנקודת האל-חזור או שיש עוד כל מיני החלטות שאומרות שהולכים לעשות, אבל, זה יובא לבחינה נוספת של פלוני אלמוני?
עופר שי: אני חושב שיש כמה דברים שצריך להגיד: מבחינת התפיסה, ההחלטות העיקריות נלקחו.
עופר שי: הייתי אומר ששני דברים צריכים עדין להשלים: 1.
עופר שי: נושא התשלום.
עופר שי: בתיאום עם משרד האוצר, אגף התקציבים וחשב המשרד, התפיסה היא שזה ישולם באמצעות אגרה.
עופר שי: התשלום יהיה באמצעות אגרה.
עופר שי: כדי לאשר את האגרה, צריך לעבור תהליך של ועדת האגרות במשרד האוצר וועדת הכספים של הכנסת.
עופר שי: זה כמובן יהיה תהליך שנצטרך לעבור אותו.