GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי שלטון: אז בואו נאמר ככה, קודם כל תעזרו לנו בכנסת ללחוץ על אותם גופים שיאכפו את החוק ויאפשרו לנו להיות תעשיינים.
אלי שלטון: קצת לסבר את האוזן, באירופה מתקינים היום קרוב לשני מליון מטר מרובע קולטי שמש מדי שנה.
אלי שלטון: אנחנו מנסים להשתתף בחגיגה הזאת, אבל כשעסוקים כל כך בהישרדות קשה מאוד להשתתף בחגיגה בחוץ לארץ.
אלי שלטון: עוד דבר אחד בבקשה, מאחר ואני בבית המחוקקים יש לי עוד בקשה נורא צנועה, שבית המחוקקים יחוקק חוקים שירתיעו את אלה שמפיצים או מייצרים מוצרים ללא תו תקן.
מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שהחוקים קיימים, הבעיה היא באכיפה,
אלי שלטון: כשיצרן כזה צריך לשלם אלפיים חמש מאות שקל קנס זה לא מרתיע אותו.
אלי שלטון: אם הוא ישלם מאתיים אלף שקל קנס הוא לא יעשה את זה.
מל פולישוק-בלוך: אני כבר מזמן טענתי שצריך לחוקק חוק אכיפת החוקים.
אלי שלטון: אז בואי תעזרי לנו.
מל פולישוק-בלוך: אם השרים והמנכ"לים וכל האנשים האחראים במשרדי הממשלה השונים תהיה להם אחריות אישית שהדברים יתנהלו אני מבטיחה לך שזה מייד יתקיים.
אלי שלטון: יש פה שני חברי כנסת ועוד שר מאוד מכובד.
אלי שלטון: רבותי, אם שניכם תרתמו לזה, דיינו.
אבינועם לוי: תחום של אנרגיה סולרית בעצם פורח בעולם בקצב של משהו כמו שלושים ארבעים אחוז בשנים האחרונות, ובעולם כשאומרים אנרגיה סולרית לא כל כך מדברים על דודי שמש, בטח לא בגרמניה.
אבינועם לוי: אז זה נחמד שכולם פה מדברים על גרמניה והכל, אבל שם מדברים בעצם על אנרגיה סולרית פוטו-וולטאית.
אבינועם לוי: טכנולוגיה בעצם שהיא קיימת, אפשר לצורך העניין, וזה לא בהשאלה, אפשר מחר בבוקר להתחיל להתקין מערכות על גגות בישראל, וזה מה שעושים היום בעולם, מתקינים היום בקצב, ב-2003 ארבע מאות ארבעים מגה-ואט הותקנו בעולם, ואני אומר עוד פעם, זה עולה בקצב ממוצע של שלושים ארבעים אחוז, וחלק מהמקומות בעולם זה עולה בקצב של עד אלף אחוז, כמו בקליפורניה, בשנה.
אבינועם לוי: השיטה שזה עובד בעולם בעצם זה שהממשלות הכירו בעצם באנרגיה הזאת,
מל פולישוק-בלוך: אני רוצה רק להסביר שאנחנו מדברים על הפקת אנרגיה מאור השמש ולא מחום השמש.
דן זסלבסקי: ההבדל העיקרי הוא, אם אנחנו משתמשים בקרינת השמש או מפירות השמש.
דן זסלבסקי: ועד היום כל האנרגיה החליפית שנמכרת במאסות זה פירות השמש.
דן זסלבסקי: זה מים, רוח וביו-מאסה.
דן זסלבסקי: ואגב אפשר לנצל את האשפה אצלנו ולעבור את העשרה אחוז של החשמל.
דן זסלבסקי: זהו ההבדל.
אבינועם לוי: מדובר בהמרה ישירה מאור לחשמל, ללא הצורך במעבר דרך חום.
אבינועם לוי: בארץ השקיעו המון בשלושים ארבעים שנה האחרונות באנרגיה סולרית תרמית.
אבינועם לוי: אני לא חושב שהשקיעו הרבה באנרגיה סולרית פוטו-וולטאית.
אבינועם לוי: אני חושב שאם יתחילו לתת את הדגש על התחום הזה בהחלט תצמח פה תעשיה אדירה בתחום אותן חברות והטכנולוגיה שקיימת בישראל והמוחות.
אבינועם לוי: ההשקעות הן לא בשמים.
אבינועם לוי: זאת אומרת בעולם נהוג לתת איזו שהיא תמיכה שמבוססת על זה שבעצם מייצרים חשמל נקי, ליצרנים פרטיים, לאנשים שמתקינים על הגגות של הבית הפרטי שלהם.
אבינועם לוי: אין צורך בנדל"ן, לא צריך תשעת אלפים דונם כדי להקים כזאת תחנה כי השטחים האלה כבר קיימים.
אבינועם לוי: אפשר גם לדבר על מחירים.
מל פולישוק-בלוך: כמו תחנת כוח סולרית, כמו בדבר שאתה מדבר עליו, צריכה להיות השקעה מאסיבית של הממשלה.
מל פולישוק-בלוך: אף אחד מהשוק הפרטי לא ישקיע את ההשקעה הבסיסית.
אבינועם לוי: זה לא במקום, אני אומר בנוסף למה שעושים, שזה דבר מאוד ברור.
אבינועם לוי: בנוסף.
אבינועם לוי: אנחנו צריכים להגיע ליעד שהממשלה עצמה החליטה בנובמבר 2002 להגיע ב-2007 לשני אחוז אנרגיה חלופית.
אבינועם לוי: אני לא רואה איך מגיעים לזה אם לא עושים כלום.
אבינועם לוי: אם נמשיך בקצב הזה לא נגיע לזה.
גרשון גרוסמן: אני לא אדבר על חשמל כי כבר דיברו הרבה וודאי עוד ידברו.
גרשון גרוסמן: אני אדבר על דבר הרבה יותר בסיסי והרבה יותר פשוט מחשמל.
גרשון גרוסמן: אז כבר נאמר פה שאנחנו מספקים בערך שלושה אחוז מתצרוכת האנרגיה הלאומית מאנרגיית שמש, וזה למיטב ידיעתי הניצול הגבוה ביותר לנפש שיש בכל מדינה שהיא.
גרשון גרוסמן: זה לא מהיום, זה כבר הרבה שנים.
גרשון גרוסמן: בשנות השבעים כשג'ימי קרטר היה נשיא ארצות הברית, אחרי משבר האנרגיה הגדול, הוא שם את זה למטרה לארצות הברית להגיע בשנת 2000 למה שישראל עשתה כבר אז.
גרשון גרוסמן: אבל כל זה זה חימום מים במיגזר הביתי.
גרשון גרוסמן: ובמיגזר התעשייתי כמעט אפס.
גרשון גרוסמן: ונשאלת השאלה למה זה.
גרשון גרוסמן: כי התעשייה, לו התעשייה היתה משתמשת בדברים האלה אז היינו יכולים בקלות להכפיל או לשלש את התצרוכת שיש לנו של אנרגיית שמש.
גרשון גרוסמן: ונשאלת השאלה למה, כי התעשיה היא מועמד הרבה יותר מוצלח לשימוש באנרגיית שמש מאשר הצרכן הביתי.
גרשון גרוסמן: הם עובדים בעיקר ביום אז הם צריכים לאגור פחות, יש להם שטח גג רב מאוד.
גרשון גרוסמן: למכור מערכת אחת לתעשייה זה כמו למכור למאה צרכנים פרטיים בכל מיני מקומות.
גרשון גרוסמן: ויש להם אנשי אחזקה.
גרשון גרוסמן: זאת אומרת הכל הרבה יותר פשוט.
גרשון גרוסמן: ואם זה כלכלי ונוח לצרכן הביתי אז מדוע התעשייה לא עושה את זה.
גרשון גרוסמן: יש לזה בעצם שתי תשובות, ואני רוצה להדגיש לפני שאני ממשיך שפה משתמשים בטכנולוגיה קיימת, לא צריך לפתח שום דבר חדש.
גרשון גרוסמן: כמובן אפשר לשפר.
גרשון גרוסמן: שתי סיבות.
גרשון גרוסמן: הצרכן הביתי מתחרה בחשמל והתעשייה מתחרה בדלק, שהוא יותר זול כמובן, אבל הוא מאוד מזהם.
גרשון גרוסמן: אם מישהו שורף היום מזוט, שזה אחד הדלקים המזוהמים ביותר, הוא לא משלם שום דבר על זה שהוא מזהם את הסביבה.
גרשון גרוסמן: הלא היום אפילו כשבנאדם מעשן סיגריה הוא עובר על החוק.
גרשון גרוסמן: ופה אנחנו נותנים לו בלי לעשות שום דבר.
גרשון גרוסמן: אמר מר אסוס נדמה לי שעשו הערכה שעלות של זיהום היא בערך שניים, שניים וחצי סנט לקילו-ואט שעה.
גרשון גרוסמן: אם מי ששורף מזוט היה צריך לשלם את העלות הזאת זה היה מכפיל לו את העלות.
גרשון גרוסמן: מפני שמחיר של מזוט זה שני סנט לקילו-ואט שעה לפני שהוא שילם על הזיהום.
מל פולישוק-בלוך: האם באמת לא הגיע הזמן, ואני אומרת את זה כאן בכובד ראש, לא כשליפה, שמדינת ישראל תכניס למדדים הכלכליים שלה את העלות של איכות הסביבה, או של זיהום הסביבה יותר נכון, והאוצר כשהוא בא לעשות חשבונות כמה עולה כל פרוייקט לאומי, או כמה עולה כל שימוש במשאב לאומי יכניס את זה לחישובים.
מל פולישוק-בלוך: ואז אנחנו לא נצטרך לממן את זה מכספים שאין לנו.
גרשון גרוסמן: וגם יש לזה ערך כלכלי.
גרשון גרוסמן: במסגרת האמנות שישראל חתומה עליהן.
גרשון גרוסמן: זה דבר אחד.
גרשון גרוסמן: אבל הדבר השני הוא אפילו יותר מעניין.
גרשון גרוסמן: כי אם צרכן ביתי מתקין מערכת סולרית והוא חוסך שקל על החשמל אז הוא חוסך את זה מהכיס.
גרשון גרוסמן: והצרכן התעשייתי חוסך את זה מהמס.
גרשון גרוסמן: כי אם הוא שורף דלק מלוכלך בשביל לייצר את החום שהוא צריך אז הוא רושם את זה בתור הוצאה עסקית.
מל פולישוק-בלוך: אתה אומר אין שום מוטיבציה לתעשיין להשקיע באנרגיות נקיות, נקודה.
מל פולישוק-בלוך: ואנחנו צריכים לדאוג שיהיה לו אינטרס.
גרשון גרוסמן: בדיוק.
גרשון גרוסמן: זה בידי המחוקק והממשלה.
גרשון גרוסמן: ויש המון תעשיות שצריכים מים חמים לא פחות מצרכן ביתי, טכסטיל, מזון, כל מיני כאלה.
גרשון גרוסמן: כל מה שצריך זה לשים דוד שמש, אבל לא דוד שמש קטן כמו ששמים למשפחה אלא משהו בקנה מידה גדול שיעלה פחות, שיהיה לו יותר פשוט לתחזק את זה, וכל מיני דברים כאלה, והחסכון שלו יהיה כמו של הצרכן הביתי, אלא שהתחשיב שלו הוא אחר, בגלל שיקולי מס ובגלל שהוא לא משלם על הזיהום.
מל פולישוק-בלוך: תודה רבה, ואנחנו נחשוב ביחד על דרך מעשית איך אפשר לעשות את זה.
השר יוסף פריצקי: אנחנו בדקנו את זה אצלנו במשרד והרעיון היה להביא פחת מואץ לדוודי שמש, זאת אומרת לגרום למצב שבו התעשייה, הרי בניגוד לבית שבו מי שקונה דוד שמש זה לא מנכה את זה ממס, ולכן הוא חוסך,
מל פולישוק-בלוך: ולמה זה לא בוצע?
השר יוסף פריצקי: הגענו למסקנה שגם אם ניתן פחת מואץ לדוודים עדיין, יכול להיות שהיום כבר לא, בגלל המחיר המאוד זול של המזוט ובגלל העובדה שאין קנס עליו עדיין לא ילכו לעשות את זה.
מל פולישוק-בלוך: אז אנחנו צריכים לחזור לרשות של אדון אסוס ולומר שאתה צריך להוסיף לעלות של הפקת אנרגיה במדינת ישראל, במלים פשוטות מחיר החשמל, את מחיר הזיהום.
מל פולישוק-בלוך: זה מה שאתם צריכים לעשות.
יאיר כהן: יאיר מארגון מגמה ירוקה, זה ארגון של סטודנטים שפועל לאיכות סביבה.
יאיר כהן: אנחנו שמענו פה המון חלופות לאנרגיה מפי מומחים, מסוגים שונים, מחירים שונים, צורות שונות ובטח יש גם כאלה שלא שמענו.
יאיר כהן: אבל כיום כשתחנה פחמית מקודמת בצעדים מאוד מתקדמים, ועוד מעט הצעדים האלה יגיעו לשלב שבו קשה יהיה למדינה לחזור אחורה כי יוצאו מכרזים ויהיה קשה להפוך את התהליך, הדיון הזה הוא באמת עשרים עשרים, כי לפני 2020 לא נצטרך מקור אנרגיה נוסף, ובין אם נקים חווה סולארית ארובת שרב, במצב של עודף אנרגיה ועודף מקורות אנרגיה לאחר הקמה של תחנה פחמית בהיקף של אלף מאתיים מגה-ואט באשקלון לא יהיה למקור האנרגיה הנוסף שום הכנסה ושום כדאיות כלכלית והאמת שמן הסתם הוא גם לא יוקם.
יאיר כהן: אם נושא התחנה הפחמית לא יוקפא לחלוטין כרגע הדיון הזה הוא טוב אבל תוקפו לא יצא.
יאיר כהן: ואני הייתי רוצה לפנות פה לשר התשתיות מר יוסף פריצקי בבקשה להקפיא את הנושא של התחנה הפחמית בוט"ל ולדון מחדש בתכנית האב למשק החשמל שנכתבה על ידי מומחים ולאחר הדיון להחליט, מה שיוחלט יוחלט.
יאיר כהן: זה מעלינו וללא ספק לא בידינו.
יאיר כהן: תודה רבה.
מל פולישוק-בלוך: ואני רוצה לומר לכם שאני ביקשתי מיושב ראש ועדת הכלכלה של הכנסת לקיים דיון על מדיניות פיתוח מקורות האנרגיה במדינת ישראל כי אני חושבת ששם יש מקום להחליט על איזו חלופה אנחנו הולכים.
אסף מאיר: ראשית השאלה האם צריך להכליל במחירי החשמל את הנושא של ההשפעות החיצוניות במחירי החשמל.
אסף מאיר: יש לזה השפעה כמובן מהותית במשק החשמל, לכן זה צריך להתבצע בהדרגתיות ובזהירות.
אסף מאיר: אני רוצה להתייחס לנושא של תחנה סולרית.
אסף מאיר: אנחנו מאלה שחושבים שמכיוון שתחנה סולרית היא אלטרנטיבה בעצם לתחנה בגז טבעי, וכמו שאמר פה מר אסוס מדובר בעלויות של כארבעה סנט לקילו-ואט שעה ממוצע, אז גם אם מוסיפים את אותם שניים, שניים וחצי סנט שזה האומדן במחירים בינלאומיים שעליהם מדובר לקילו-ואט שעה עדיין לא מגיעים לאותם שלוש עשרה, שתים עשרה, אפילו אחת עשרה סנט שמדובר עליהם כרגע בנושא התחנה הסולארית בקילו-ואט שעה.
אסף מאיר: לכן אנחנו באופן עקרוני לא חושבים שכרגע מבחינה כלכלית זה נכון.
אסף מאיר: יחד עם זה שר התשתיות סוברני להחליט משיקולים שלו, בין היתר סביבתיים, בין היתר אסטרטגיים, הוא מעוניין להכניס לתכנית הפיתוח למשק החשמל גם תחנת כוח סולארית.
אסף מאיר: ולכן הסמכות היא בידיו.
אסף מאיר: זו העמדה שלנו לפחות לגבי הנושא הכלכלי.
מל פולישוק-בלוך: ואחר כך כשהוא יבוא עם רעיונות של אגרות חוב ודברים כאלה, כפי שעשה שר התמ"ת אז אתם תגידו לו אדוני, עד כאן.
מל פולישוק-בלוך: ואז הכל נגמר.
מל פולישוק-בלוך: הרי בלעדיכם אי אפשר לעשות פרוייקטים כאלה לאומיים.
מל פולישוק-בלוך: צריכים כסף, זה לא מספיק רק להגיד שזה בתכנית.
אסף מאיר: אני לפחות לא הבנתי שהסיכום הוא כזה שהם יקימו תחנת כוח סולארית.
אסף מאיר: אני גם יודע שלפחות יש גורמים שאומרים שאין להם בעיה לממן את זה.
אסף מאיר: כך שאני לא חושב שדיון כרגע, הדיון על המימון לדעתי הוא לא רלוונטי כרגע.
אסף מאיר: צריך לקדם לדעתנו גם את הנושא של תחנות מבוזרות, כמו שאני חושב שמשרד התשתיות מקדם יפה מאוד יחד עם הרשות לשירותים ציבוריים בחשמל, גם את הנושא של אנרגיה סולרית תרמית בהיבט של מפעלים.
אסף מאיר: אני מסתכל על זה בכלל כנושא של שימור אנרגיה באופן כללי.
אסף מאיר: וגם את זה אני חושב שמשרד התשתיות יכול, וגם מקדם.
יעקב רזון: חייבים לבנות תחנה סולרית לפחות אחת ראשונה במדינת ישראל.
יעקב רזון: אגב, שידעו כולם, בכל העולם יש רק תחנה אחת שאנחנו יודעים, רק התחנה בקליפורניה.
יעקב רזון: לנו לא ידוע על שום תחנת כוח סולרית בעולם חוץ מהתחנה בקליפורניה, שאותה למדנו ונסענו וראינו אותה.
יעקב רזון: אנחנו נהיה חלוצים גם אם אנחנו נבנה את התחנה של המאה מגה-ואט.
יעקב רזון: אין תחנה סולרית בעולם כרגע, בינתיים.
יעקב רזון: אנחנו חושבים שצריך לבנות אותה.
יעקב רזון: להערכתנו אם ייקבע לה תעריף ראוי, ולפי כל החישובים שלנו היום, לפי כל המחירים המחיר לא יורד משנים עשר וחצי סנט לקילו-ואט שעה.
יעקב רזון: אם תביעו לנו תחשיב יותר טוב אנחנו רק נשמח.
יעקב רזון: אם לא יימצא מישהו אחר אדוני השר חברת חשמל תיקח את זה על עצמה.
יעקב רזון: אנחנו נרים אותה את התחנה הזאת, אנחנו נרצה שייקבע לה תעריף מתאים על מנת שאנחנו נוכל גם, רווח המימון, מפני שבאותו מימון שהולך לבנות מאה מגה-ואט אני בונה היום בגז ארבע מאות מגה-ואט.
יעקב רזון: שיהיה ברור, אם לא יימצא יצרן פרטי וייקבע לה תעריף ראוי חברת החשמל יש לה את כל האקספרטיזה להרים תחנת כוח כזאת, יחד כמובן עם האנשים המתאימים.
יעקב רזון: אני רוצה לומר עוד שני מספרים שיהיה מובן.
יעקב רזון: תחנה פחמית בחוזים ארוכי הטווח שיש לנו היום מייצרת חשמל במחיר של שתיים נקודה תשע עד שלושה סנט לקילווואט שעה.
יעקב רזון: משק החשמל לא הולך להיות בנוי על נפט ולא הולך להיות בנוי על מזוט.
יעקב רזון: הוא הולך להיות בנוי על פחם ועל גז.
מל פולישוק-בלוך: כן, אבל בשניים וחצי האלה שאתה מדבר אין את העלות של איכות הסביבה.
יעקב רזון: אמרתי שזאת תחנה שחוץ מ-CO2 היא כולה נקיה.
יעקב רזון: אפשר להוסיף את הפרמיה של איכות הסביבה על השלושה סנט של תחנה פחמית, כאשר המחיר עדיין לא שתים עשרה וחצי, וזה מה שהאוצר אמר, והוא צודק.
יעקב רזון: אני עדיין אומר שלמאה מגה-ואט ראשונים שווה למשק הזה לעשות את זה.
יעקב רזון: משק החשמל הולך להיות מבוסס על פחם וגז טבעי.
יעקב רזון: ייצור בגז טבעי במחירים שאנחנו קונים היום וחוזים שאנחנו עומדים לכרות היום לעשרים שנה קדימה, ייצור בגז טבעי הוא שלושה נקודה ארבעה סנט לכל קילו-ואט שעה.
יעקב רזון: זה גם נקי.
יעקב רזון: כך שהפערים לגבי המחיר באמת גבוהים מאוד.
יעקב רזון: אבל אם אתה לא נכנס ולא בונה את הראשונה לא נקבל שום ניסיון בעניין.
יעקב רזון: ואני חושב שאת זה אנחנו צריכים לעשות.
יעקב רזון: אני מעדיף שיעשה את זה יצרן פרטי שיובטח לו באיזה מחיר לעשות.
יעקב רזון: אבל אם לא, אם זה יישאר בתכנית הפיתוח שלנו חברת החשמל תרים פרוייקט כזה.
אלי שטרן: אני מבקש לברך על כך מה שנאמר כאן ולברך בייחוד על מה שהשתקף מדבריו של דוד אסוס בנושא מתן מחיר למניעת זיהום, מתן מחיר לזיהום.
אלי שטרן: הדבר הזה הוא לדעתי פריצת דרך ברמה לאומית עם הרבה השלכות הרבה מעבר למה שנדון כאן בחדר הזה.
אלי שטרן: אספקט אחד שאני מבקש להעלות בעניין הזה זה נושא המדען הראשי של משרד המסחר והתעשייה.
אלי שטרן: מה הוא קשור לכל העניין, הוא עתיר תקציבי מחקר ופיתוח, ובשיקול הדעת להקצאת משאבים למחקר ופיתוח עדיין לא נכנס אצלו לתשואה הכלכלית העודפת הנושא של חסכון בתחלואה ובתמותה.
אלי שטרן: אותו נושא שעליו מדובר כאן ברמה של שניים וחצי או שלושה סנט לקילו-ואט שעה.
אלי שטרן: אם הדבר הזה ייכנס ייכנסו למעגל המחקר והפיתוח גם מחקרים רבים שלא זכו להיכנס עד היום בנושא של אנרגיות חלופיות, וכך גם צריך להיות.
אלי שטרן: אני רוצה לומר לכם, בשוק מסתובבים לא מעט ממציאים.
אלי שטרן: הרי אחד הדברים שנאמר כאן, איך נמצא את המנגנון הפיננסי כדי להתגבר על המכשול של השקעה גדולה עכשיו והוצאות משתנות נמוכות.
אלי שטרן: ישנם עוד דברים, מסתובבים היום הרבה מאוד ממציאים ובעלי רעיונות שיש להם תכניות די מתקדמות איך להוריד את אותם שנים עשר וחצי, אחד עשר, תשעה ושמונה סנט למחיר של קילו-ואט שעה מופק מאנרגיה סולרית.
אלי שטרן: מובל מאליו שחלק מהם הם שרלטנים אבל חלק מהם הם אנשים רציניים.
אלי שטרן: והקמת מנגנון נאות של מחקר ופיתוח שיאפשר לאנשים כאלה להביא לידי בשלות את העבודה המחקרית שלהם הוא רצוי מאוד, וזה אולי מסר שצריך לצאת מכאן.
אלי שטרן: תודה.
מל פולישוק-בלוך: אני בהחלט מאמצת את כל מה שאמרת, ואני אומר את זה בסיכום הישיבה, ואני רוצה בכלל להודות לך.
מל פולישוק-בלוך: אני שמעתי שאתה פורש בשבוע הבא ואני רוצה להודות לך על כל העבודה המשותפת שהיתה לנו ואנחנו מקוים שאתה תבוא ותעזור לנו גם כשלא תהיה בתפקיד המדען הראשי במשרד לאיכות הסביבה, ובאמת תודה לך.
אוריאל פישר: אני דווקא לא רוצה לדבר על המיתקנים של אורמת, אני לא חושבת שהתכנסנו כאן לשם כך אלא לדבר על הדרכים איך לקדם את הנושא הסולרי.
אוריאל פישר: וכדי לקדם את הנושא הסולרי אנחנו צריכים ראשית כמו שנאמר פה לתמוך בתעשיות שיש להם כבר טכנולוגיות על הסף, שיכולות לבנות תחנות של דמונסטרציה.
אוריאל פישר: אבל צריך להתחיל מהתחלה.
אוריאל פישר: אין לנו פה את המודעות.
אוריאל פישר: את המודעות צריך להתחיל באוניברסיטאות.
אוריאל פישר: אין לנו תמיכה מספקת בנושא הסולרי שהממשלה תגיד שהיא תומכת במחקרים סולרים במוסדות האקדמיה.
אוריאל פישר: מעטים מאוד במוסדות האקדמיה עוסקים בנושא הסולרי וזה בגלל זה שזה לכאורה לא עסק מושך, כי אם אין בו תמיכה אז סטודנטים לא באים לעבוד עליו.
אוריאל פישר: ואחר כך לא מגיעים אלינו אנשים שיש להם ידע בנושא.
אוריאל פישר: אז נתחיל מהעניין האקדמי.
אוריאל פישר: אחר כך תמיכה בפיתוחים תעשייתיים כמו שנאמר יש המון ממציאים בצנרת, צריך לעזור להם לקדם.
אוריאל פישר: הרי הפיתוחים גם של תחנות הכוח לא התחילו במחירים האלה, הם התחילו במחירים הרבה יותר גבוהים.
אוריאל פישר: הגיעו למחירים האלה אחרי הרבה שנות עבודה.
אוריאל פישר: ולכן צריך להשקיע, לעזור לתעשיות להקים מיתקנים, כמו שאומרים היום זה עדיין שתים עשרה אבל זה יירד.
אוריאל פישר: כמה שנייצר יותר, נשכלל את אמצעי הייצור, את שיטות הייצור, נאמן יותר אנשים וכו'.
אוריאל פישר: יחד עם זה יש דברים נוספים, יש דברים חוקתיים שאפשר לעשות.
אוריאל פישר: כמו למשל אם היום היו מאפשרים לצרכן פרטי שבונה לעצמו מיתקן פוטו-ואלטרי בבית לדחוף לרשת את מה שהוא לא צריך, מעבר למה שהוא צריך,
השר יוסף פריצקי: זה אפשרי וגם קיים.
אוריאל פישר: מי שהזכיר את ספרד, תמיכה בתעשיות שבונות מיתקני הדגמה באנרגיות חליפיות.
אוריאל פישר: בשוויץ יש דבר מעניין שצרכנים שרוצים לקנות חשמל ירוק מוכנים לשלם כך וכך אחוזים יותר, הם תומכים בעקיפין בייצור או בבניית תחנות ירוקות.
אוריאל פישר: עוד שני דברים אחרונים.
אוריאל פישר: הרי הבעיה היא מימון ,מאיפה יבוא הכסף.
אוריאל פישר: ומשרד התשתיות אומר אין לי הרבה כסף.
אוריאל פישר: אפשר לשתף פעולה עם השוק המשותף, שיש לו הרבה מאוד כסף.
אוריאל פישר: אנחנו משתפים פעולה עם השוק, יחד עם ארצות אירופה שונות ומתחלקים אתם גם בהוצאות, ביבול של המחקרים האלה, וזה מאוד חשוב.
אוריאל פישר: ואפשר לעשות את אותו הדבר עם ארצות הברית.
אוריאל פישר: דבר אחר שעלה בדעתי מתוך משהו לגמרי אחר, אני פעם עסקתי בנושא המים, אני עדיין שותף לנושא המים, וקיים במזרח התיכון מוסד שנקרא MEDRC, מרכזו באומן, ישראל חברה באיגוד הזה.
אוריאל פישר: ואנשי מדע משתפים פעולה.
אוריאל פישר: אני פשוט מציע להקים מוסד כזה כדי שיהיה שיתוף פעולה איזורי.
מל פולישוק-בלוך: רעיון מצויין.
דבי קאופמן: אני ממוסד שמואל נאמן.
דבי קאופמן: מוסד שמואל נאמן מנסה כל הזמן לאגד בתוכו אנשים גם מהתעשיה, גם מהאקדמיה וגם מהממשלה עם הוועדה הזאת, הוא עושה את זה כל הזמן גם בנושא הפנמת עלויות חיצוניות וסביבתיות וכל כמעט נושא שקשור לתחום הזה.
דבי קאופמן: אז יש לכם במה פתוחה.
עוזי מרדכי: אני מהתאחדות התעשיינים.
עוזי מרדכי: אנחנו שמענו פה היום על כל מיני אנרגיות נקיות אופציונליות לעתיד.
עוזי מרדכי: אני רוצה לומר שצריך לשמור על השלושה אחוזים הקיימים לפני שמסתכלים לאנרגיות אחרות ולכן צריכה להיות אכיפה, ואזלת היד של המדינה בתחום הזה ממש מקוממת.
מל פולישוק-בלוך: אני מתנצלת בפני מי שלא הצליח להרחיב, כי פשוט כפי שאמרתי בתחילה הזמן קצר.
מל פולישוק-בלוך: אני אסכם ואומר שאנחנו קוראים בוועדת המדע והטכנולוגיה בכנסת לממשלת ישראל להשקיע קודם כל במחקר ובפיתוח אנרגיית השמש בישראל ויישומם בהקמת תחנות כוח סולריות כמו גם בטכנולוגיות נוספות שנאמרו פה, אכיפת חוקים קיימים בנושא דודי שמש ואם על ידי תאים פוטו-וולטאים וטכנולוגיות נוספות.
מל פולישוק-בלוך: ככל שנשקיע יותר בפיתוח הטכנולוגי ובידע מחיר ההפקה כמובן ירד ויתחרה כלכלית בהפקה של חשמל בדרכים אחרות.
מל פולישוק-בלוך: לא יתכן שמדינה שיש בה גם טכנולוגיה מתקדמת, שמפה יצאה התורה והטכנולוגיה וחוקרים מהשורה הראשונה יחד עם שמש לוהטת במרבית ימות השנה שהממשלה לא תשקיע באנרגיה סולרית.
מל פולישוק-בלוך: הממשלה חייבת להבין שטכנולוגיה, ואנחנו אומרים את זה בוועדת המדע והטכנולוגיה כל הזמן, אנחנו כאן עוסקים בעניינים כלכליים של מדינת ישראל, הטכנולוגיה זה המנוע של כלכלת מדינת ישראל, בכל ישיבה ובכל פגישה עם המומחים אנחנו עדים לכך שוב ושוב.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו חושבים שבשיקולים הכלכליים של מדינת ישראל חייבים במאה העשרים ואחת להכניס את עלות זיהום הסביבה כמרכיב כלכלי בחישובים.
מל פולישוק-בלוך: כפי שנאמר פה על ידי כל המומחים היום זה העיתוי הנכון להקים תחנת כוח סולרית ואנחנו קוראים לממשלה ומבקשים מהשר פריצקי שר התשתיות להוביל את העניין הזה.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו פה בחקיקה נעזור במה שרק אפשר כדי להקים תחנה סולרית ולחשוב שנית שמה אנחנו יכולים להשתמש בשמש ולא בפחם כדי שלכולנו כאן יהיה גם עתיד נקי יותר.
מל פולישוק-בלוך: אני מלי פולישוק בלוך, יושבת ראש ועדת המדע והטכנולוגיה.
מל פולישוק-בלוך: לצדי ענת לוי, מנהלת הוועדה.
מל פולישוק-בלוך: חשבנו שעם סיום שנת הלימודים, החופש הגדול התחיל, אנחנו מסיימים פה את מושב הקיץ.
מל פולישוק-בלוך: היתה לנו שנה מאוד אינטנסיבית בתחום המדע והטכנולוגיה, עם דגש על חינוך למדעים ולטכנולוגיה, וחשבנו שזה יהיה נכון לתת לכם את הבמה בכנסת.
מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לדבר כמה שפחות.
מל פולישוק-בלוך: אני רוצה שהמבוגרים בינינו ידברו כמה שפחות.
מל פולישוק-בלוך: ניתן לכם את הבמה כדי שתציגו בפנינו, כדי שזה גם ייכנס לפרוטוקול הכנסת, מה שנקרא דברי ימי הכנסת, שזה מסמך רשמי מאוד, מה אתם עושים.
מל פולישוק-בלוך: כי אנחנו פועלים פה בראש ובראשונה בשבילכם.
מל פולישוק-בלוך: בשביל הנוער, בשביל העתיק, בשביל מדינת ישראל.
מל פולישוק-בלוך: אתם בעצם העתיד של מדינת ישראל.
מל פולישוק-בלוך: אני קיבלתי לפני כמה ימים ממשרד החינוך, אם הבנתי נכון, הפיק את העיתון הזה, המנהל למדע וטכנולוגיה של משרד החינוך.
מל פולישוק-בלוך: כתוב פה, השכלה מדעית טכנולוגית – המפתח להצלחה.
מל פולישוק-בלוך: ובזה אנחנו שותפים מלאים.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו רק רוצים שמשרד החינוך יעשה, הרבה יותר ממה שהוא עושה, כדי שתהיה לנו פה השכלה מדעית טכנולוגית.
מל פולישוק-בלוך: לצערנו הרב, אתם אמנם בחרתם לעסוק בכך, ולכן אתם כאן, אבל מספר התלמידים שבחרו ובוחרים לעסוק בנושא של מדע וטכנולוגיה, מספר התלמידים שמצליחים בתחום הזה של מדע וטכנולוגיה, הולך ופוחת.
מל פולישוק-בלוך: תפקידנו לגרום לכך שזה יהיה הפוך.
מל פולישוק-בלוך: שאתם תהיו הרוב, ושאתם תוכלו להצליח, משום שאתם, כפי שאמרתי בתחילת דברי, המפתח להצלחה.
מל פולישוק-בלוך: משק במאה העשרים ואחת כלכלה במאה עשרים ואחת, לא יכולים להצליח אלא אם כן הם מבוססים על מדע וטכנולוגיה.
מל פולישוק-בלוך: העסקים יותר מתוחכמים, התעשייה חייבת להיות עתירת טכנולוגיה, אחרת במדינה כמו מדינת ישראל סיכוייה להתחרות עם המשק העולמי שואפים לאפס.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו כאמור רוצים לתת לכם את הכלים.
מל פולישוק-בלוך: יש לנו כאן מגוון של פעילויות וגופים.
מל פולישוק-בלוך: אני נדהמתי לראות, לא הבאתי את זה אתי, אבל ספרנו מאה ושמונה עשר גופים שונים שעוסקים בתחומים האלה של מדע וטכנולוגיה, פורמליים ולא פורמליים.
מל פולישוק-בלוך: אולי גם כדאי לעשות על זה דיון בפני עצמו למה צריך כל כך הרבה, ואולי קצת אפשר לשתף פעולה וקצת לחסוך בעלויות ולהתייעל יותר.
מל פולישוק-בלוך: זה לישיבה אחרת.
מל פולישוק-בלוך: מבין כל מאה ומשהו הגופים האלה אנחנו בחרנו את אלה שמיוצגים כאן, ואנחנו רוצים לתת לכם את הבמה.
מל פולישוק-בלוך: לכל אחד עשר דקות הוקצבו.
מל פולישוק-בלוך: אם יש כאן תשעה גורמים, ואם כל אחד ידבר רק עשר דקות, אנחנו גומרים שעה וחצי.
מל פולישוק-בלוך: אז תשתדלו להיות דבקים בעשר דקות.
מל פולישוק-בלוך: הראשון, מוזיאון המדע על שם בלומפילד ירושלים, השכנים שלנו, תחרות מדענים צעירים.
מל פולישוק-בלוך: איפה אתם?
מל פולישוק-בלוך: אני מציעה שכל מי שמציג יבוא הנה ותחליפו.
מל פולישוק-בלוך: כל אחד יציג את שמו בבקשה.
מל פולישוק-בלוך: תתכוננו אחר כך החברה מחיפה, המוזיאון הלאומי למדע טכנולוגיה וחלל.
איגור קרמרמן: שלום לכולם.
איגור קרמרמן: אני איגור קרמרמן, בן שמונה עשרה מראש פינה.
איגור קרמרמן: השנה סיימתי את לימודי בבית הספר התיכון למדעים ולאומנויות כאן בירושלים ורציתי לספר לכם קצת על תחרות מדענים צעירים בישראל שנערכת במסגרת תחרות מדענים צעירים של האיחוד האירופי ובחסות מוזיאון המדע, אינטל ושיתוף נוער שוחר מדע ומכללת הדסה בירושלים.
איגור קרמרמן: בסך הכל זו תחרות שמשתתפים בה בני נוער מכל רחבי הארץ.
איגור קרמרמן: העבודות הן בתחומים מגוונים במדעי הרוח, מדעי החברה, מדעים מדויקים, טכנולוגיה.
איגור קרמרמן: התלמידים שעושים את העבודות באים מכל מגזרי האוכלוסייה.
איגור קרמרמן: דתיים, חילונים, ערבים, יהודים, מושבניקים, קיבוצניקים, עירוניים וכולי וכולי – בנים בנות כמובן.
איגור קרמרמן: אגב, בערך חצי מהמשתתפים בתחרות הן בנות, שזה גם כן משהו חשוב.
איגור קרמרמן: בסך הכל השופטים בתחרות הם אקדמאים, פרופסורים מהאוניברסיטאות המובילות בארץ, וראש צוות השיפוט השנה היה אמיר אלשטיין מנכ"ל אינטל ישראל.
איגור קרמרמן: אני עשיתי עבודה במתמטיקה שימושית.
איגור קרמרמן: בעצם העבודה שלי היתה ליצור תוכנה שמצליחה לזהות צורות.
איגור קרמרמן: זאת אומרת, אם אתם מכניסים להתמונה של עץ היא יכולה לומר לכם שזה עץ, אם אתם מכניסה לה תמונה של הר היא יכולה לומר לכם הר וכולי.
איגור קרמרמן: אני השתמשתי בפרוקטלים, פרוקטלים זה תחום די חדש במתמטיקה.
איגור קרמרמן: סך הכל ההתפתחות הגדולה החלה בשנות השבעים של המאה עשרים, כמובן.
איגור קרמרמן: בסך הכל פרוקטל בקצרה זה צורה שאם אנחנו ניקח חלק ממנה ונגדיל אותה היא תיראה כמו הצורה המקורית.
איגור קרמרמן: למשל עץ, אם ניקח ממנו ענף, אז מסתבר שיש ענפים יותר קטנים, וגם להם יש עלים וכולי.
איגור קרמרמן: בעצם זה עץ קטן, כל ענף.
איגור קרמרמן: זהו.
איגור קרמרמן: אני זכיתי במקום השני בתחרות בארץ.
איגור קרמרמן: זכיתי במלגת לימודים מטעם אינטל, וזכיתי לייצג את ישראל בתחרות בינלאומית INTEL ISE– INTERNATIONAL SCIENCE AND ENGINEERING FAIR שנערכה בפורטלנד, אורגון, בארצות הברית.
איגור קרמרמן: שם זכיתי במקום רביעי בקטגוריית מתמטיקה.
מל פולישוק-בלוך: כמה השתתפו שם?
איגור קרמרמן: השתתפו אלף מאתיים מתחרים מכל רחבי העולם.
איגור קרמרמן: בקטגוריית מתמטיקה רק שבעים.
איגור קרמרמן: עכשיו בעקבות התחרות אני פגשתי כמה מהנדסים מנס"א ואני ממשיך לפתח את הפרוייקט שלי יחד אתם עכשיו, ואנחנו מתכוונים עוד מעט לנסות לבצע זיהוי של חומרים על המאדים באמצעות התוכנה שלי ברובוטים שכבר עכשיו נמצאים על המאדים.
איגור קרמרמן: עוד משהו שהייתי רוצה לציין באופן כללי, שהוא לא נוגע ממש ישירות אלי.
איגור קרמרמן: בסך הכל אני הגעתי מהפריפריה.
איגור קרמרמן: ואם הייתי נשאר באחד מבתי הספר התיכוניים שבאזור מגוריי אז כן, הייתי עושה חמש יחידות מתמטיקה, כן הייתי עושה חמש יחידות פיזיקה, כן הייתי עושה חמש יחידות מחשבים.
איגור קרמרמן: אבל עבודת גמר לא הייתי עושה, בטח שלא במתמטיקה ובטח ובטח לא עבודה כזאת שאתה מגיע לרמה המתאימה כדי לזכות בתחרות ארצית ובתחרות הבינלאומית.
איגור קרמרמן: לדעתי, אחד התחומים שכדאי להשקיע בהם יותר זה בעתיד הקרוב לקרב את פריפריה למרכז ואת המרכז לפריפריה מבחינת ההזדמנויות שניתנות, או לפחות לתמוך בארגונים כמו התיכון למדעים ולאומנויות או העמותה למצוינות בחינוך שעוסקים בתחום הזה.
מל פולישוק-בלוך: אתה רוצה להגיע למאדים, מה זה בשבילך.
מל פולישוק-בלוך: נעבור לחברות שלך, לחברים.
רים טאהא: קוראים לי רים טאהא, אני מנצרת.
רים טאהא: הגשתי עבודת מחקר בנושא הדברה ביולוגית.
רים טאהא: עשיתי את זה במסגרת עבודות גמר בבית הספר.
רים טאהא: העבודה היתה על נושא הדברה ביולוגית שהתגלה בתהליך גידול פטריות מאכל בארץ שיש סוג של מזיקים בתהליך הגידול שזה סוג של זבובים שנקרא פוריד.