GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסף ברטוב: המסגרות הארגוניות והכלים התקציביים שעומדים לרשותם הם כמובן צריך לקחת גם את הפרט הקטן הזה של המקורות התקציביים לעבודות האלה.
יוסף ברטוב: המסגרות האלה הן כדלהלן: המכון הגיאולוגי שיחידת סמך ממשלתית ובתוקף שכזו היא יחידה מתוקצבת.
יוסף ברטוב: המכון הגיאולוגי עושה עבודות מחקריות במסגרת העבודה הקבועה שלו והוא עושה גם עבודות מוזמנות עבור גורמי משק שונים ובסוגריים אנחנו רואים כאן את הצפי של עבודות שועדת לאור – ועדת ההיגוי הבין משרדית – צפויה להזמין השנה במכון הגיאולוגי בשיעור של אפס נקודה שישים וחמישה מיליון .
יוסף ברטוב: (0.65 מיליון).
מל פולישוק-בלוך: מה זה צפויה, סליחה, לא הבנתי.
מל פולישוק-בלוך: עדיין אתם לא יודעים מה אתם הולכים לעשות?
מל פולישוק-בלוך: אנחנו כבר באמצע שנה, אתם יודעים?
יוסף ברטוב: לשנת 2004 יש סיכום על מה שצריך לעשות, אין עדיין חתימה על חוזה.
יוסף ברטוב: המכון הגיאופיזי שזו חברה ממשלתית במסגרת משרדנו מקבל מהמשרד תיקצוב של ארבע פסיק שניים מיליון שקל להפעלת הרשת הסיסמית הישראלית ולעבודות נוספות.
יוסף ברטוב: זה קיצוץ כבד מאוד ביחס לשנים עברו.
יוסף ברטוב: המכון הגיאופיזי מבצע עבודות מוזמנות לגורמי משק שונים והצפי מועדת ההיגוי הבין משרדית הוא של אחד פסיק שניים מיליון.
יוסף ברטוב: (1.2 מיליון).
יוסף ברטוב: בנוסף, אנחנו נשמע סקירות מפורטות על הפעילות המחקרית של שני המכונים האלה.
יוסף ברטוב: בנוסף לפעילות הזאת יש במשרד פעילות של קרן מחקרים שהיא קרן תחרותית שאליה פונים בדרך כלל גם מכוני מחקר וגם המוסדות האקדמיים.
יוסף ברטוב: הקרן הזאת עומדת השנה על שש מאות אלף שקל.
יוסף ברטוב: (600,000 שקל) ובשנים עברו היא הייתה כפול מזה ובערך חצי הלך על מחקר רעידות אדמה.
יוסף ברטוב: בנוסף לזה משנת 2001 ועד עכשיו יש תוספת נכבדה מאוד של תוספת תקציב למימון העסקה של עולים חדשים שהם מומחים בנושאי סיסמולוגיה.
יוסף ברטוב: הזנה אפילו הוגדל התקציב.
יוסף ברטוב: בדרך כלל זה היה מיליון, השנה זה מיליון וחצי, בערך עשרים חוקרים מועסקים במסגרת הזאת, וזה – תוצאות מאוד ברורות נראה...
מל פולישוק-בלוך: איפה הם עובדים בפועל?
יוסף ברטוב: חלקם במכון הגיאופיזי, במכון הגיאולוגי, חלקם באוניברסיטאות, במקומות שונים.
מל פולישוק-בלוך: הם מפוזרים ואתם מפעילים אותם?
יוסף ברטוב: אנחנו משלמים ואנחנו אחראיים על תוכניות העבודה שלהם.
יוסף ברטוב: כשבקרן המחקרים הזאת ממומנות גם עבודות מחקר של סטודנטים, בדרך כלל סטודנטים לתואר מוסמך שהם נעשות בהדרכה של אנשי האוניברסיטאות כשלאוניברסיטאות למעשה יש תרומה מקצועית והן אינן נהנות מתקציבי המחקר האלה לעצמן.
יוסף ברטוב: פטור בלא כלום לגבי פערים וחסרים – הבעיות שעומדות לפני המערכת – קודם כל בעיות של מחסור בכוח אדם מקצועי, ישנן כאן שתי בעיות: אחת – בעיה של הכשרה, והשניה – בעיה של העסקה, מפני שבתקציבים המצומצמים של היום, קשה מאוד לשלם עבור הכשרה של אנשים, ועוד יותר קשה להתחייב להעסיק אותם.
יוסף ברטוב: בנקודה הזאת אנחנו עומדים בפני בעיה לא פשוטה, שאם תקציבי משרד הקליטה ייפסקו או יצומצמו, והדברים האלה קורים במקומותינו, אנחנו עלולים להיות במצב שכמה עשרות אנשים שיש להם יכולת גדולה ואין יכולת להעסיק אותם.
יוסף ברטוב: יש נושאים שמטופלים בחוסר, והחוסר כמובן הוא חוסר תקציבי ובעיקרו יש פה דוגמא מאוד ברורה למצבו של העתק הכרמל.
יוסף ברטוב: העתק שמוגדר על ידי כל מי שנגע בו כחשוד כפעיל וחשוד – אין דרגות לחשד, אבל כמובן שזה אלמנט מרכזי בגיאולוגיה של הארץ ואנחנו לא מצליחים להרים את הנושא.
יוסף ברטוב: מדובר פה בפער כספי של בערך ארבעה מיליון שקל.
מל פולישוק-בלוך: שאנשים פה לא יחשבו ש"העתק הכרמל" זה להעתיק אותו ממקומו.
מל פולישוק-בלוך: כדאי אולי להסביר.
יוסף ברטוב: מהניסיון שלך היו לך מורים לגיאולוגיה שאני מקווה שהם לא נוכחים כאן.
מל פולישוק-בלוך: לכן אני מציינת, זה שידור לאומה, שאנשים יידעו מה זה העתק.
יוסף ברטוב: במסגרת המכאובים – גירעון תפעולי קשה מאוד במכון הגיאופיזי, החברה הממשלתית הזאת עומדת במצב קשה.
יוסף ברטוב: ..
מל פולישוק-בלוך: טוב, אנחנו לא ניכנס לזה.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו לא עוסקים עכשיו במשרד התשתיות יוסי.
יוסף ברטוב: ... ויש בעיה נוספת, זה רשת הניטור.
יוסף ברטוב: רשת הניטור הסיסמית של ישראל היא רשת מיושנת מאוד, ביצועיה כרגע הם ביצועים טובים ובוודאי שבזמן קרוב מאוד היא עשויה לקרוס.
מל פולישוק-בלוך: כמה כסף צריך כדי לחדש את הרשת הזאת?
יוסף ברטוב: מדובר בשניים-שלושה מיליון דולר.
מל פולישוק-בלוך: יש לי פתרון חלקי, לסעיף הראשון לפחות, אני הגשתי הצעת חוק שכספי האפוטרופוס, אלה שאין להם יורשים, מדובר בעשרות מיליונים של שקלים כל שנה והם מחולקים היום, אני לא יודעת אם אתם יודעים – לשיפוץ קיר כזה ותשמישי קדושה כאלה ואחרים.
קריאה: או דברים חשובים כמו יחידות ההצלה ההתנדבותיות.
מל פולישוק-בלוך: יש לי ספר כזה על מה זה הולך.
מל פולישוק-בלוך: הצעת החוק שלי אומרת כך – שמונים אחוז מהתקציבים הללו ילכו למחקרים של סטודנטים לתואר שני או שלישי.
מל פולישוק-בלוך: ואם נצליח להעביר את זה, אז יהיה הרבה כסף לכוח אדם ולהכשרת כוח אדם למחקרים.
קריאה: אולי כדאי לחזק בזה מבנים.
מל פולישוק-בלוך: זה לא.
קריאה: זה מאה שלושים מיליון שקל בשנה.
מל פולישוק-בלוך: זה בסביבות המאה מיליון שקל.
מל פולישוק-בלוך: זה הרבה מאוד כסף.
יוסף ברטוב: הרשת הסיסמית, אנחנו מדברים על צורך דחוף לחידוש הרשת הסיסמית של ישראל.
יוסף ברטוב: צריך לקחת בחשבון שמדינת ישראל, בנוסף לצורך בניטור סיסמי לצרכי הערכת סיכונים, ישנה גם התחייבות בינלאומית במסגרת האמנה לניסויים גרעיניים, שגם שם אנחנו מתחייבים להפעיל רשת סיסמית, חלק מהרשת הסיסמית, ודבר זה הוא מטלה כספית רצינית מאוד, אבל גם בהכרח צריך לציין את האתגר המקצועי במדרגה גבוהה.
יוסף ברטוב: בסוף, כפי שציינו את קיצוץ קרן המחקרים ואת אי הוודאות בתקציב משרד הקליטה.
מל פולישוק-בלוך: בקיצוצים אנחנו חזקים.
יוסף ברטוב: בזה אנחנו טובים.
מל פולישוק-בלוך: עכשיו נשאר לנו בדיוק זמן.
אפרים לאור: לבשר.
מל פולישוק-בלוך: בבקשה, מי מדבר?
מל פולישוק-בלוך: אתה מהמכון הגיאופיזי, נכון?
אורי פריזלנדר: אורי פריזלנדר מנכ"ל המכון הגיאופיזי.
מל פולישוק-בלוך: אני, עדיין, אני מצטערת שאני מקשה עליכם, אני עדיין לא מבינה למה אין כבר את כל המחקרים האלה, זאת אומרת – למה אנחנו עדיין לא מאחורי כל הסיפור הזה.
מל פולישוק-בלוך: זה לא אחזקת מבנים, אני מבינה את כל האילוצים התקציביים, אבל אנחנו כבר מדברים בעשר השנים האחרונות כל כך הרבה על רעידות האדמה פה, שלפחות התשתית המחקרית הייתה צריכה להיות מוכנה.
מל פולישוק-בלוך: אתה מדבר איתי פה על מחקרים, מה אמרת?
מל פולישוק-בלוך: "מודל גיאולוגי", "בדיקת הסקר".
מל פולישוק-בלוך: כל מיני מחקרים ממש בבסיס.
מל פולישוק-בלוך: זאת אומרת שלאחר חמישים ושש שנים שמדינת ישראל קיימת, זה כבר מזמן היה צריך להיות קיים.
מל פולישוק-בלוך: וזה לא סכומים של מאה שלושים שקל או מאתיים מיליון שקל למבנים.
אפרים לאור: מבנים זה מאתיים מיליארד.
מל פולישוק-בלוך: מחקרים – מדובר על משהו אחר לגמרי.
מל פולישוק-בלוך: אתה מוכן אורי?
אורי פריזלנדר: עוד לא.
אפרים לאור: אני יכול עוד משהו עד להיערכות?
אפרים לאור: בסוגיה הזאת, תראו – יש דברים שמעכב אותם, ואני אעשה את זה מאוד פופולארי ואולי פופוליסטי.
אפרים לאור: יש דברים שמעכב אותם באמת תקציב, ויש דברים שמעכב אותם הידע.
אפרים לאור: למשל – השיטה הזו של מדידה תגובת התא.
אפרים לאור: אני אגיד לכם מה עושים השנה: עושים השנה בועדת ההיגוי, מודדים עשרים וחמישה קילומטר מרובע בארבע מאות ששים נקודות מדידה, וזה עולה מיליון שקל.
אפרים לאור: עושים את זה במשך שנה.
אפרים לאור: עכשיו, עשרים וחמישה קילומטר מרובע.
אפרים לאור: זאת אומרת שאת ארץ ישראל המנדטורית ימדדו באלף שנים וזה יעלה מיליארד שקל במחירי 2004.
אפרים לאור: כלומר, הדבר הזה זו דרך לא נכונה.
מל פולישוק-בלוך: אתה אמרת עכשיו משהו פופוליסטי, אני אגיד לך למה.
מל פולישוק-בלוך: לא עושים את זה בכל מקום, ישלנו עדיין יידע גיאולוגי שאנחנו יודעים איפה צריכים ואיפה לא, אז לא צריכים להגזים.
מל פולישוק-בלוך: אתה מדבר בועדת המדע.
מל פולישוק-בלוך: אל תדבר איתי...
אפרים לאור: או.
אפרים לאור: קי.
אפרים לאור: , אז אנחנו בועדת המדע, ונניח שאנחנו צריכים למדוד רק אלפיים חמש מאות קילומטר.
מל פולישוק-בלוך: ועדיין יש לנו – כמו שאמר ד"ר ברטוב, יש לנו קצת יידע בגיאולוגיה.
מל פולישוק-בלוך: לא צריכים להגזים.
מל פולישוק-בלוך: עדיין זה לא פתרון.
מל פולישוק-בלוך: יש דברים שצריכים לעשות אותם מזמן.
מל פולישוק-בלוך: צריך רק להזיז – אתם יודעים את מה.
אפרים לאור: מי שהגיש את התוכנית שצריך למדוד כל מאתיים חמישים מטר, זה היו הגיאולוגים, אנשי מדעי האדמה ...
מל פולישוק-בלוך: בכל הארץ.
אפרים לאור: ולא ה"אסוניים".
אפרים לאור: הגיאולוגים.
אפרים לאור: הם הגישו את התוכנית הזאת.
אפרים לאור: התוכנית הזאת כוונה על ידי המכון הגיאופיזי.
מל פולישוק-בלוך: יוסי, אתה רוצה להגיב על העניין הזה?
אפרים לאור: מה זה תוכנית?
אפרים לאור: זה חוזה שנקבע.
יוסף ברטוב: אנחנו קצת מקדימים את המאוחר, כי בהצגות שישנן, יש תשובה לשאלה הזאת.
יוסף ברטוב: אז חבל שניכנס ונגזול את ה...
מל פולישוק-בלוך: אז אנחנו נמשיך הלאה עד שהמחשב יהיה מוכן.
פיני קבלו: אני פיני קבלו מהשלטון המקומי, אני גם תושב בית-שאן, אחת הערים שנמצאות בסכנה ברעידת אדמה וגם יש לי ניסיון כראש עיר.
פיני קבלו: אנחנו מדברים ואני זוכר, כבר לפני שבע-שמונה שנים הייתה ישיבת ממשלה בנושא הזה, בסכנות.
פיני קבלו: פואד היה שר הבינוי והשיכון ואחרים.
פיני קבלו: יצאו חוברות, נכתבו ספרים, אבל במעשה לא נעשה שום דבר.
פיני קבלו: אוכלוסיות מאוד חרדות.
פיני קבלו: כראשי רשויות אין לנו שום מידע למעט אותם תרגילים של מל"ח שאנחנו עושים אותם על מנת לפנות למגרשי כדורגל ולמקומות אחרים במקרים של רעידת אדמה.
פיני קבלו: לפחות אני מצפה מכל המכובדים או מכל מי שצריך, לפחות לסמן את המקומות המסוכנים ובהם להתחיל לטפל.
פיני קבלו: אנחנו יודעים על בתים רעועים ישנים מאוד שנמצאים באיזור בית שאן ובסביבה שלה, בתים שלא יעמדו בכל רעידת אדמה.
מל פולישוק-בלוך: הבתים האלה – ממתי הם?
פיני קבלו: בית שאן נבנתה על חורבות של רעידות אדמה שהיו לפני שנים רבות.
מל פולישוק-בלוך: יותר מחמישים שנה.
פיני קבלו: כן, יותר מחמישים שנה, ויש בתים ישנים מאוד משנות החמישים שאנשים עוד גרים בהם, בזלת, ולכן אני חושב שאנחנו כשלטון מקומי, ראשי רשויות רוצים להתגייס לטובת העניין הזה.
פיני קבלו: אנחנו רוצים לתת את הידע שלנו במחלקות ההנדסה שלנו.
פיני קבלו: בימים אלה ובשעות אלה נעשים שיקום שכונות.
פיני קבלו: נבנים מבנים שונים, אני לא יודע אם הם נבנים באותו תקן של רעידות אדמה, ואם כבר עושים שיקום שכונות, אז להתחיל לשקם את אותם בתים שאנחנו יודעים שהם מסומנים כמסוכנים וכבר לשקם אותם ולהביא אותם לפתיחות במידה שתהיה רעידת אדמה.
פיני קבלו: אני רק יכול לומר שכמו שאני מכיר את הגורמים במדינת ישראל, עד שבאמת לא קורה ואז כולם מתגייסים ומקימים מטות חירום ומתחילים לעשות את זה מהר.
מל פולישוק-בלוך: אבל אז יהיה מאוחר מדי.
פיני קבלו: אבל אז יהיה מאוחר מדי כי חלק מהתושבים או חלק מאותם אוכלוסיות פשוט לא יהיו, ולכן צריך להירתם לעניין הזה בכל הגופים.
פיני קבלו: מדינת ישראל משקיעה כספים רבים – אם זה באירגון של בתי הספר או במשרד השיכון שמשקיע כספים רבים בשיקום שכונות, אני יכול לתת את בית שאן – בשנתיים האחרונות כשלושים מיליון שקל הושקעו בשיקום שכונות ולא היה שום סעיף שבא לחזק את המבנים האלה על מנת שלא יקרסו ברעידות אשמה.
פיני קבלו: לכן – הכספים קיימים, הם נמצאים במשרדים, רק צריך לכוון אותם שהעניין הזה של רעידות האדמה יהיה באיזשהו מקום, כי תמיד יש את הבטיחות, שילדים לא ייפלו במתקנים של גני משחקים, יש את הבטיחות שחלונות לא ייסגרו – משרד החינוך, שלא ייסגרו כמו גיליוטינה.
פיני קבלו: לכן אני אסכם.
פיני קבלו: אני מציע לשתף את השלטון המקומי.
פיני קבלו: אנו ערוכים להעמיד את כל מחלקות ההנדסה שלנו על מנת לשבת על תוכניות הממשלה ולקדם נושאים.
פיני קבלו: אני מציע פיילוט של אותם יישובים כעת שמסוכנים – לקחת פיילוט ולראות בהם איך הם עושים את זה ואם הם יעמדו אם חלילה זה יקרה, ואז לעבור עם זה בישובים אחרים יותר.
אפרים לאור: אפשר להגיב?
מל פולישוק-בלוך: במשפט וחצי.
אפרים לאור: במשפט וחצי.
אפרים לאור: אחד – אם היית רוצה, היית מנצל את כספי השיקום לחיזוק מבנים לרעידות אדמה.
אפרים לאור: אף אחד לא הפריע, אני בדקתי את זה עם ראש אגף שיקום שכונות במשרד השיכון – אף אחד לא מפריע.
אפרים לאור: שתיים – אישית – קיבלת עלון הביתה מה לעשות?
אפרים לאור: עשית מה שצריך לעשות – אתה והמשפחה?
פיני קבלו: קראתי.
אפרים לאור: שם צריך לעשות, לא לקרוא.
אפרים לאור: אז לא לדבר "לעשות, לעשות".
אפרים לאור: לעשות אישית מה שכתוב.
מל פולישוק-בלוך: כן, מה צריך לעשות?
מל פולישוק-בלוך: תספר לנו.
אפרים לאור: כתוב שם בשלושה עמודים.
מל פולישוק-בלוך: תן דוגמא.
אפרים לאור: יש שם דברים שצריך לעשות, צריך לעשות את זה.
אפרים לאור: והדבר האחרון – אנחנו למדנו מרעידת אדמה שהיתה באיראן ב-26.12, שרעידת אדמה תקפה במקום שלא הייתה פעילות סיסמית במשך 2000 שנים.
מל פולישוק-בלוך: טוב, זה ברור אפרים, אין לנו אחריות איפה זה יקרה.
אפרים לאור: רגע, אז כל הסיפור הזה של מקומות מסוכנים או לא זה לא רלוונטי.
מל פולישוק-בלוך: זה כן רלוונטי וזה לא נכון מה שאתה אומר ובוודאי שיש מספיק גיאולוגים שיגידו לך שיש אזורי סיכון ויש פחות איזורי סיכון.
מל פולישוק-בלוך: נו באמת, איך אתה יכול להגיד דבר כזה שבית שאן זה לא רלוונטי וזה אותה עוצמה כמו נניח בת-ים.
מל פולישוק-בלוך: עשו איזה מחקר ומצאו מקום בנגב ששם לא יכולה להיות רעידת אדמה.
מל פולישוק-בלוך: לא חשוב.
מל פולישוק-בלוך: אתה מוכן?
אורי פריזלנדר: כן.
מל פולישוק-בלוך: אי אפשר להגיד כזה משפט.
מל פולישוק-בלוך: זה פשוט מקומם אותי.
מל פולישוק-בלוך: אפרים לאור: כן?
מל פולישוק-בלוך: כן, כי יש אזורי סיכון בארץ שהם מסוכנים לעומת אזורים שהם לא.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו מדברים כאן על הסתברויות – מה לעשות?
אורי פריזלנדר: אנחנו בועדת המדע והטכנולוגיה, אז אני רוצה להתמקד בשלושה תחומים עיקריים שהם מחקר שהמכון עוסק בהם.
אורי פריזלנדר: התחום הראשון הוא הגברת תנודות קרקע מרעידות אדמה, התחום השני הוא איתור שברים פעילים שעליהם עלולה להתרחש רעידת אדמה, והתחום השלישי זה הנושא של פיתוח מערכת תרחישי רעידות אדמה, ופה קיימת אי הסכמה בינינו לבין פרופסור לאור על החשיבות של התוכנה הזאת.
אורי פריזלנדר: כמו שנאמר על ידי כל קודמיי בפתיחות שלהם, אנחנו יכולים לראות פה מצד ימין את הפעילות הסיסמית באזורינו במשך המאה עשרים וארבע שנים של המאה העשרים ואחת, במגניטודה שמשלוש ומעלה.
אורי פריזלנדר: זו מגניטודה יחסית משמעותית, כאשר כמו שנאמר פה, הרעידה שאירעה בפברואר הייתה במגניטודה של חמש פסיק אחד.
אורי פריזלנדר: (5.1).
אורי פריזלנדר: ומה שאנחנו יכולים לראות זה שהאיזור שלנו מועד לרעידות אדמה, מועד גם לרעידות אדמה קשות – ופה אני לא מחדש דבר, אבל מה שצריך לראות באמת, שמוקדי רעידות האדמה מפוזרים לאורך מספר אזורים.
אורי פריזלנדר: האזור העיקרי הוא אזור בקע ים המלח והאזור השני אפשר לומר שני בחשיבותו זה האזור של ההעתק או השבר שגובל את עמק יזרעאל מדרום – העתק הכרמל.
אורי פריזלנדר: לצורך ניטור רעידות האדמה והיערכות לרעידת אדמה עתידית והערכת סיכונים, המכון הגיאופיזי מפעיל מספר רשתות משולבות של סיסמומטריים שאתם רואים את הפריסה שלהם פה, בנוסף לזה כמו שנאמר על ידי יוסי, אנחנו מפעילים גם מערכת שמדינת ישראל מחוייבת במסגרת האמנה שגם עליה מתבצעים מחקרים ממחקרים שונים, והיא כוללת גם מערך מאוד גדול במירון ותחנות נוספות שמפוזרות לאורך הארץ.
אורי פריזלנדר: אני אתחיל בנושא הראשון של הגברת תנודות הקרקע.
אורי פריזלנדר: מה שאנחנו רואים פה, אנחנו רואים תמונה של שני אזורים שסמוכים מאוד מאוד אחד לשני – site חמש ו-site שמונה.
אורי פריזלנדר: ברעידת אדמה שנמדדה אפשר לראות שמהסיסמוגרמות למטה, שמה שהתקבל, עוצמת הרעידה שהתקבלה ב-site מספר שמונה, גדולה מספר מונים מ-site מספר חמש.
אורי פריזלנדר: וכמו שאמרתי, הקירבה הגיאוגרפית מאוד גדולה והסיבה לכך היא סיבה גיאולוגית.
אורי פריזלנדר: זאת אומרת שהתחנה יושבת על גיאולוגיה מסוג שונה ותופעה כגון זו גרמה ברעידות, כמו במקסיקו סיטי שהוזכרה פה, כמו באיזמיר, כמו בקובה, להגדלת מימדי האסון במימדים רבים מאוד.
מל פולישוק-בלוך: רגע, תפרט רגע.
אורי פריזלנדר: זה מה שאני עושה, אני מפרט.
מל פולישוק-בלוך: באיזה אזור אתה מדבר כרגע?
אורי פריזלנדר: אני מדבר באופן כללי על איזורים ...
מל פולישוק-בלוך: לא, לא, התחנות האלה איפה הם?
אורי פריזלנדר: לא, זוהי דוגמא מאיזושהי רעידת אדמה לאו דווקא דוגמא ספציפית מהארץ.
אורי פריזלנדר: זו היתה דוגמא שנמדדה באותם אזורים סמוכים גיאוגרפית, אותה רעידת אדמה, כך שהמרחק לא משפיע, ומה שמשפיע בגדול זה מה שאתם רואים פה – פה כמובן הכל סכמתי, אנחנו רואים שיש לנו סלע רך – סחף או חרסית שיושב על סלע קשה, כאשר הסלע הקשה במקומות חשוף.
אורי פריזלנדר: יש לנו מוקד של רעידת אדמה.
אורי פריזלנדר: רעידת אדמה מתרחשת, משתחררת אנרגיה וכשמודדים את תגובת הסלע הקשה ותגובת הסלע הרך, רואים שיש הבדלים גדולים מאוד במגניטודה.
אורי פריזלנדר: כאשר על סלע קשה זה הקו האופקי והסלע הרך זה העקומה.
אורי פריזלנדר: כאשר יש לנו את התופעה הזאת ואנחנו בונים בית על הסלע הקשה ומתרחשת רעידת אדמה אז יש לנו למעשה את התגובה של הסלע והתגובה של הבניין.
אורי פריזלנדר: לעומת זה, כאשר אנחנו בונים על סלע רך את הבניין – יש לנו את תגובת הבניין ויש לנו את תגובת הסלע הרך ויש לנו את התוצאה – וזאת התוצאה, ומה שקורה כתוצאה מזה - נפל הבית.
מל פולישוק-בלוך: עכשיו תסביר לי למה אין לנו מחקר או סקר שמראה לנו מה קורה לפחות באזורי הסיכון.
אורי פריזלנדר: אז צריך להגדיר מהם אזורי הסיכון שמושפעים מהתופעה המסויימת הזאת.
אורי פריזלנדר: ולצורך זה צריך לעשות מחקרים, קרי, מדידות.
אורי פריזלנדר: וצריך לעשות אותם כאמור בכל רחבי הארץ.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו בגיל חמישים ושש שנים.
מל פולישוק-בלוך: כמה זמן המכון הגיאופיזי קיים?
אורי פריזלנדר: משנת .
אורי פריזלנדר: 1957 המחלקה הסיסמולוגית קיימת משנת 1981 אצלנו.
מל פולישוק-בלוך: עשרים שנה יש לנו כבר לפחות, אז – עקיבא, כמה זמן אתה בעסק, שלושים שנה?
מל פולישוק-בלוך: אני עוד לא מבינה, אנחנו לא מתחילים מאפס.
מל פולישוק-בלוך: יש לנו כבר כמה מחקרים.
מל פולישוק-בלוך: יש כאן איסוף מידע.
אורי פריזלנדר: לא אמרתי שאנחנו מתחילים מאפס.
אורי פריזלנדר: רציתי להראות מה נעשה עד עכשיו, אני תיכף אגיד את זה.
אורי פריזלנדר: חלק מהשיטות שאנחנו מראים פה פותחו בעשר- חמש עשרה השנים האחרונות.
אורי פריזלנדר: חלק מהאנשים שעושים את זה, קרי סיסמולוגים שעלו מברית המועצות לשעבר נקלטו בארצנו רק בעשר-חמש עשרה השנים האחרונות.
אורי פריזלנדר: זאת אומרת – ללכת במקרה הזה שלושים שנה אחרוה זה לא לעניין.
מל פולישוק-בלוך: בסדר, חמש עשרה שנה.
אורי פריזלנדר: התחילו לעבוד.
אורי פריזלנדר: אני לא רוצה לחזור מיד לעניין של הכסף, אבל.
אורי פריזלנדר: ..
מל פולישוק-בלוך: את המיקום של הסלע הקשה, סלע רך – לא היו צריכים את המומחים מרוסיה.
מל פולישוק-בלוך: גם הישראלים יודעים.
מל פולישוק-בלוך: זאת אומרת – מיפוי גיאולוגי היה לך, זה לא שאנחנו צריכים להתחיל מאפס.
אורי פריזלנדר: גם אני גיאולוג.
אורי פריזלנדר: זה לא ברמה הזאת של מיפוי גיאולוגי.
אורי פריזלנדר: כי אם זה היה ברמה של מיפוי גיאולוגי, מפות גיאולוגיות קיימות מזה עשרות שנים.
אורי פריזלנדר: העניין הוא – לא רציתי להיכנס כל כך לעומק – הסלע הרך צריך לשבת בעובי מסויים מעל סלע קשה.
אורי פריזלנדר: זאת אומרת – אתה צריך לדעת איפה יושב ה"bed rock" , איפה יושב הסלע הבסיסי.
אורי פריזלנדר: יש פה דוגמא מאזור לוד-רמלה, והאיזור של לוד-רמלה נבחר, כי הבניין של המכון הגיאופיזי הוא לצורך העניין בלוד-רמלה, אז לצורך העניין הדוגמא הזאת הובאה לפה, יש עוד כמה דוגמאות.
אורי פריזלנדר: נעשה מיפוי מפורט מאוד של האיזור של הערים לוד-רמלה, ומה שרואים מהמפה הזאת, שאדם יכול להניח שמתחת לפני השטח הכל פחות או יותר הומוגני.
אורי פריזלנדר: לא הוא!! אתם יכולים לראות שיש אזורים שונים בלוד-רמלה עם תדר תהודה שונה.
אורי פריזלנדר: וכאשר לוקחים את כל ה"סייטים", כל המקומות שבהם נבדקו התוצאות באיזור לוד-רמלה, מקבלים אוסף רב של עקומות.
אורי פריזלנדר: אבל מה שבולט לצורך עניינו, שהקווים המקווקוים הם תקן הבניה הישראלי 413.
מל פולישוק-בלוך: יש פה משהו ממכון התקנים?
מל פולישוק-בלוך: , את תוכלי להגיב על זה אחר כך, נכון?
אורי פריזלנדר: ואם לוקחים את התוצאות שקיבלנו, אז לפחות לאזור לוד-רמלה אנחנו מייעצים, או אנחנו מציעים שהתקן יהיה שונה – וזה העקומה העליונה.
אורי פריזלנדר: מעבר ללוד-רמלה, במימון משרד הקליטה זה נעשה בקריית שמונה, זה נעשה בכפר-סבא, זה נעשה בימים אלה בדימונה.
אורי פריזלנדר: נעשית עבודה.
אורי פריזלנדר: העבודה הזאת לפי הערכתנו בקצב שעושים אותה היום, אפשר לכסות את הארץ ברמה מספקת, תוך חמש-שש שנים.
מל פולישוק-בלוך: זה המון זמן.
אורי פריזלנדר: מה לעשות, הרבה זמן.
מל פולישוק-בלוך: מזל שיש לנו מדינה כזו קטנה.
מל פולישוק-בלוך: אבל באמת, זה ממש מגוחך חמש-שש שנים.
מל פולישוק-בלוך: אולי צריכים להגיע עוד כמה עולים מרוסיה.
אורי פריזלנדר: צריך תקציבים, צריך כוח אדם מיומן.
אורי פריזלנדר: אין הוקוס-פוקוס לעניין הזה.
מל פולישוק-בלוך: לא, זה לא עניין של הוקוס-פוקוס.
מל פולישוק-בלוך: זה עניין של סדרי עדיפויות.
מל פולישוק-בלוך: יש לנו מכון גיאולוגי ויש לנו מכון גיאופיזי ושניהם עושים מחקרים, בשביל זה הם קיימים.
מל פולישוק-בלוך: אם יש לנו דבר מאוד מאוד אקוטי, מאוד מאוד חשוב – וכולנו פה חושבים שרעידות אדמה זה דבר מאוד מאוד חשוב, אז תסלחו לי.
מל פולישוק-בלוך: לוקחים את הנושא הזה לראש סדר העדיפויות, ואת התקציבים מעבירים לזה ולשנתיים או לשנה הקרובה לא מאפשרים מחקרים לדברים אחרים אלא רק מה שחיוני, כי זה מתקציב המדינה וזה מה שאקוטי וחשוב.
מל פולישוק-בלוך: אל תגיד לי "אין כסף".
מל פולישוק-בלוך: כסף יש, רק השאלה היא לאן הוא הולך.
אורי פריזלנדר: אני מציע שבקשר לנושאים התקציביים נדבר על זה אחר כך, אבל קיימת השאלה הזאת, שרוב – וכשאני אומר "רוב" – אז הכוונה היא שכמעט כל התקציבים הולכים לנושא היערכות לרעידת אדמה הולכים על שני נושאים.
אורי פריזלנדר: הולכים על הנושא הזה והנושא שאני אציג הלאה.
מל פולישוק-בלוך: אבל לא זה מה ששאלתי.
מל פולישוק-בלוך: מה התקציב של המכון הגיאופיזי?
אורי פריזלנדר: זו חברה ממשלתית.
אורי פריזלנדר: אין לו תקציב – אנחנו לא מתוקצבים.
אורי פריזלנדר: הנושא של הסיסמולוגיה מתוקצב כמו שהראה יוסי בארבע פסיק שתיים (4.2).
מל פולישוק-בלוך: לא שאלתי כמה נותנים לכם מהמדינה.
מל פולישוק-בלוך: כמה התקציב שלכם?
אורי פריזלנדר: התקציב שלנו שלושים מיליון ₪.
מל פולישוק-בלוך: שלושים מיליון ₪.
מל פולישוק-בלוך: אז אתם צריכים להפנות יותר כסף – וכמה לרעידות אדמה מתוך זה?
אורי פריזלנדר: לרעידות אדמה מדובר על סדר גודל של שתים עשרה-שלוש עשרה.
מל פולישוק-בלוך: בערך שליש.
מל פולישוק-בלוך: והיתר?
אורי פריזלנדר: היתר על עבודות אחרות שאנחנו עושים, עבודות מסחריות.
מל פולישוק-בלוך: הכל זה מסחרי?
מל פולישוק-בלוך: כל היתר זה מסחרי?
מל פולישוק-בלוך: ומה עם המכון הגיאולוגי?
גדעון בר: המכון הגיאולוגי ...
גדעון בר: לרעידות אדמה, אני לא יודע במספרים.
מל פולישוק-בלוך: מה התקציב שלכם?
גדעון בר: בסביבות עשרים מיליון אני חושב.
קריאה: עשרים ושתיים מיליון.
מל פולישוק-בלוך: ואתה לא יודע כמה...
יוסף ברטוב: אני אגיד לכם את זה.
יוסף ברטוב: התמונה היא לא שלמה ולכן כדאי לדחות את הדיון בנושא הזה אחרי שידבר גידי בר, כי יש כאן בהחלט – השיטה שמראה אורי היא שיטה של מדידה והיא שיטה מדוייקת ופרטנית מאוד.
יוסף ברטוב: כדי לכסות את המדינה, בערך ברוח שאת אמרת, הרעיון הוא לנסות לכסות את המדינה, לא מיד במדידות צפופות של כל מאתיים חמישים מטר, אלא לנסות לעשות עבודות שבעזרתן אפשר יהיה לעשות עבודות יותר כלליות שייתנו תמונה על שטחים יותר נרחבים ובהכרח התמונה לא תהיה פרטנית על כל אתר ואתר.
יוסף ברטוב: אז הנקודה הזאת תושלם תכף כשיציג אותה גידי.
מל פולישוק-בלוך: אבל אתה לא עונה על השאלה שלי.
מל פולישוק-בלוך: תראה, אנחנו מכירים כבר עשר שנים בתחום הזה.
מל פולישוק-בלוך: אני זוכרת את התקופה שאני הייתי במשרד התשתיות.
מל פולישוק-בלוך: כבר אז דובר שצריך לעשות יותר מחקרים גם בתחום הזה.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו לא התחלנו אתמול וגם לא חיכינו לעולים החדשים שיבואו.
מל פולישוק-בלוך: יש היערכות – אנחנו מדברים על מחקרים בתחום של רעידות אדמה.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו מסכימים שה יכול להיות עוד חמש דקות.
מל פולישוק-בלוך: אז נכון, מחקרים תוך חמש דקות לא נעשה.
מל פולישוק-בלוך: אבל, אנחנו יכולים להתחיל לעבוד כבר כמו שצריך על משהו יותר אקוטי.
מל פולישוק-בלוך: אני לא רוצה לפגוע במישהו שעושה מחקר ולדעתו הוא הכי חשוב, אבל בואו נאמר שלא יקרה שום אסון אם הוא לא יעשה אותו השנה.
מל פולישוק-בלוך: אתם לא מקציבים לדעתי, אתם לא עושים את סדרי העדיפויות על פי הצרכים או הבהילויות כפי שאנחנו.
מל פולישוק-בלוך: רואים במקרה של רעידת אדמה.
יוסף ברטוב: כדי להיות מדוייק בעניין הזה – רוב הכסף שהוא כסף חופשי למחקרים הוא הולך למחקרים של רעידות אדמה.
יוסף ברטוב: כל הכסף.
קריאה: לי זה חדש.
יוסף ברטוב: תיכנס פעם ותראה איך נראים התקציבים של המרכז.
יוסף ברטוב: אף פעם לא מאוחר ללמוד משהו.
מל פולישוק-בלוך: טוב, מה שאתה מספר לנו זה מאוד מעניין.
אורי פריזלנדר: לא, אם היה לי תקציב נוסף למחקרים, הייתי מפנה אותם לזה.
אורי פריזלנדר: השאלה שלך היא במקום.
אורי פריזלנדר: תקציב המחקרים שמעביר משרד התשתיות – פרס אותו יוסי.
אורי פריזלנדר: כשאני רוב התקציב, אני לא אומר "כל", כדי לא להתחייב.
אורי פריזלנדר: אבל רוב התקציב הולך על זה ועל עוד שני דברים שאני אראה עכשיו, וזה התקציב שיש לנו, ולכן זה מספר החוקרים שאנחנו יכולים להחזיק.
אורי פריזלנדר: כשאמרתי "הוקוס-פוקוס"...
מל פולישוק-בלוך: טוב, אז אולי נפנה לשרת הקליטה ונבקש ממנה אולי היא תעשה את סדרי העדיפויות השונים ותקצה לכם יותר כסף למחקרים.
מל פולישוק-בלוך: כי הרבה כסף אמרתם שמגיע ממשרד הקליטה כי הם מפנים מדענים עולים שיש להם גם את השיטות ואת היכולת.
יוסף ברטוב: כמה שזה נראה מוזר, רוב הכסף למחקר סיסמולוגי בא מעולים חדשים.
מל פולישוק-בלוך: זה נשמע ציני אבל זה אמיתי.
אפרים לאור: חברת הכנסת פולישוק – לגבי הדחיפות ורמות הסיכון – אז כפר סבא לא מונחת על המפה הזאת.
אפרים לאור: אני מכיר אותה לפרטיה.
אפרים לאור: ומי שבחר את כפר סבא זה היו אנשי מדעי האדמה.
אפרים לאור: לא האסוניים.
אפרים לאור: גם לא דימונה, גם היא לא על המפה של הסיכונים.
מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שאתם צריכים לעשות קצת סדרי עדיפויות מכל הבחינות.
מל פולישוק-בלוך: אל תחשבו שאתם מוסד אקדמאי.
מל פולישוק-בלוך: אתם מוסד מחקר לשרות הציבור.
מל פולישוק-בלוך: ולא שהאוניברסיטה לא – אבל כאן אתם מקבלים את הכסף כדי לעשות דבר מסויים.
מל פולישוק-בלוך: וצריך לחשוב ככה.
אפרים לאור: ולזה הולך הכסף.
אורי פריזלנדר: הנושא השני הוא נושא של איתור שברים פעילים, שכבר דובר פה על החשיבות באיתור שברים פעילים, אם צריך לבנות עליהם או לא צריך לבנות עליהם וכו'.
אורי פריזלנדר: מוצגת פה המפה של המכון הגיאולוגי, ובהרבה מאוד תחומים אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם המכון הגיאולוגי.
אורי פריזלנדר: המפה הזאת יוצרה על ידי ברטוב וחבריו במכון הגיאולוגי, והיא למעשה פורסת את כל ההעתקים או השברים שחשודים כפעילים.
אורי פריזלנדר: מבחינתנו כאמת מידה – שבר שחשוד כפעיל זה שבר שיודעים עליו שהוא פעל בעשרת אלפים השנים האחרונות.
אורי פריזלנדר: אז כמובן המיפוי הזה של המכון הגיאולוגי מתבסס על מחשופים, מתבסס על מקומות שבהם אפשר לזהות שבירה על פני השטח.
אורי פריזלנדר: אבל יש מספר אזורים שברור שאי אפשר לעשות את זה ולכן הם מופיעים כאזורים לבנים – לאו דווקא בגלל שאין בהם שבירה פעילה.
אורי פריזלנדר: אחד מהם הוא עמק זבולון הקרוב למפרץ חיפה, הקרוב לכל התעשיות ואזור הסיכון שגם ועדת ההיגוי הכריזה כאזור סיכון מספר אחת והאזור השני זה אזור עמק החולה שנמצא בתוך הבקע ובסמיכות אליו יושבת קריית-שמונה.
מל פולישוק-בלוך: מה עם רמת הגולן?
מל פולישוק-בלוך: שם יש הרבה שברים?
אורי פריזלנדר: מה התשובה, יוסי?
יוסף ברטוב: יש.
אורי פריזלנדר: יש.