GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מל פולישוק-בלוך: כן, אבל סוגי האוכלוסייה שצריכים עזרה, זה גם בפריפריה, זה משפחות חד הוריות וערבים.
מל פולישוק-בלוך: יש לך מספיק אוכלוסיות.
בנימין נתניהו: הטענה שלי היא, שאתה לא יכול לאנוס את השטח, אתה לא יכול לאנוס את המפה, כלומר אתה לא תוכל, יש בעיה, גוררים אותי פה לדבר –
מל פולישוק-בלוך: לא, אז תפסק, סגן החשב בבקשה.
מל פולישוק-בלוך: איציק רצית להגיד הערה, ברוך בבקשה ואחר כך, יש לי עוד כמה שרוצים, מה לעשות הזמן קצר.
ברוך גינדין: ברוך גינדין, אני מנכ"ל גרטנרס, חברת המחקר הגדולה בעולם, אחראי על המזרח התיכון.
ברוך גינדין: החומר שאני רוצה להציג הם נתונים מחקריים שלא קשורים בשום סקטור או משהו כזה, וזה גם הוצג לחבריך בממשלה.
ברוך גינדין: קודם כל מה שאנחנו רואים עכשיו, היציאה מהמיתון, בארצות הברית קוראים לזה – the jobless recovery , למרות היציאה מהמיתון, בזמן שנדע JDP GROWTH של 3.6 עד 4%, היה אחוז המובטלים כמעט כמו שהיה מקודם.
ברוך גינדין: חלק גדול מזה נובע מהתופעה ההודית, חלק אחר נובע מזה שהרבה דברים הלכו לאוטומציה, לאינטגרציה וכל מיני דברים אחרים.
ברוך גינדין: אני חושב שאנחנו מתדיינים כאן והרבה דברים עולים, על פי המודל של איך היה פעם.
ברוך גינדין: אני חושב שצריכים לחשוב על מודל בצורת set of mind אחר לגמרי לדברים האלה, משום שנראה שאנחנו מפספסים.
ברוך גינדין: מצד אחד רגילים לתעשיות עם הארובות והמפעלים, והיום 64%, זה ממצא השנה האחרונה, מהשנה האחרונה מה ICT, שזה גם communication וגם מחשוב, הוא בשירותים, משהו אחר לא עושים כאן.
ברוך גינדין: זאת אומרת צריכים בכלל לחשוב על משהו אחר, או מה שהממשלה צורכת זה גם שירותים ולא אלה כולם יוצרים גם מוצרים, זה מודל אחד.
ברוך גינדין: דבר שני לגבי הודו, המספרים יותר קשים ממה שהוצגו, הממצאים האחרונים שלנו זה 13 דולר לשעת הודי עם כל האובר הד, 40 עד 50 למהנדס ישראלי, ו- 60 ומעלה למהנדס אמריקאי.
ברוך גינדין: זאת אומרת הפער הוא גדול מאוד.
ברוך גינדין: מה שמצאנו ש break even point, מתי כדאי בכל זאת לעשות, זה עשרים וכמה דולר, עדיין כדאי לעשות את זה כאן.
ברוך גינדין: לא צריכים 13 דולר, משום שיש את האיכויות, יש את היצירתיות, יש מיומנות, יש שפה, ההודים יותר טובים ממך באנגלית, זה שפת אם שלהם, VALUE ומיומנויות ועוד דברים, וחדשנות כמו קומברס וכך הלאה.
ברוך גינדין: לכן יש כמה דגימות, שהעזרה, מיסוי וכל מיני דברים באזורי פיתוח, שהגיעו שם לעשרים וחמישה עשרים ושישה דולר, והאמריקאים הסכימו להשקיע בכל זאת.
ברוך גינדין: אז ה break even point שלהם הרעיוני, הוא עשרים וכמה, שלושים דולר.
ברוך גינדין: זאת אומרת לא צריכים להגיע לשלושה עשר, נגיע לזה.
ברוך גינדין: דבר נוסף, יש כאן אלמנט אחר שכולם שוכחים ממנו, אנחנו מדברים כאן על פיתוח, פיתוח הוא שנים עשר אחוז במכסימום מה end user price איפה כל השמונים ושמונה אחוז, כל הזמן אנחנו סוגדים להנדסה.
ברוך גינדין: אנחנו גם עם של מסחר, עם של דברים אחרים, צריך לספק פרנסה לאחרים.
ברוך גינדין: אנחנו הולכים להיפגש עם המנכ"ל שלך שבוע הבא, חלק מהדברים האלה, מהאנליזה של הדברים האלה, אבל צריכים להשקיע לא רק בRND, כמו שאמר בני פלד עליו השלום, אנחנו מוכרים את המוח שלנו למיסיון, כי בסך הכול עם מה שמפתחים כאן, עושים את המוצרים בחו"ל.
בנימין נתניהו: אז איפה היית משקיע?
ברוך גינדין: למשל שחלק מהמרקטינג יהיה כאן, שחלק מהsupport יהיה כאן, אם מדברים על ייצור, איפה שאפשר כמובן.
ברוך גינדין: זה דבר שהממשלה יכולה לעזור בלי להוציא מהכיס, יושב כאן מישהו שהוא מומחה, ירון, שהוא מומחה בנושא הזה, זה הBOT.
ברוך גינדין: משום שאם הולכים על מודל כמו כביש חוצה ישראל, לפרויקטים של הממשלה, הממשלה לא צריכה לתקצב את זה, אנחנו מצאנו המכפיל התעסוקה מול כל משרה מורכבת, לא משרה פשוטה, בטכנולוגיה, הוא 2.5 .
ברוך גינדין: זאת אומרת עם פתרון בעיית הטכנולוגיה פתרת גם בעיות של התעסוקות הפשוטות ביותר.
ברוך גינדין: במקום שאתה משקיע בכבישים, אז פועלים טורקים סוללים את זה, הקבלן משקיע את זה בחו"ל ונגמר הסיפור.
ברוך גינדין: אז זה לא מנוע צמיחה.
ברוך גינדין: לכן אלה אפשר לעשות אותם מיידית והרבה חברות עולמיות מוכנות להשקיע ולקבל את זה on the go מה שנקרא.
ברוך גינדין: זה מוריד לגמרי מהממשלה את הפן הזה.
מל פולישוק-בלוך: תודה רבה, אני רוצה לומר לפני שערוץ הכנסת פורש, אני רוצה להגיד תודה לצופים שצפו בנו.
מל פולישוק-בלוך: משפט אחד שהוא לא סיכום אבל ביניים, כפי שאתה רואה פה הנושא הזה הוא מורכב, יש פה גם בעיות תעסוקה, גם בעיות התמודדות עם שווקים שהם בעיתיים, גם בעיות ייצור, יש כאן גם פיתוח והכנת הדור הבא.
מל פולישוק-בלוך: הדברים הם הרבה יותר מורכבים.
מל פולישוק-בלוך: אני הייתי אצל ראש הממשלה לפני שבועיים שלושה, דיברתי איתו, אני חושבת בדיוק על הנושא הזה, איך אנחנו כאן בונים לטווח ארוך.
מל פולישוק-בלוך: צריכה לשבת כאן ועדת היגוי רצינית, שתהיה מורכבת גם מאנשים שיושבים פה, עם אנשי הממשלה, ולהחליט מה אנחנו עושים בכל התחומים האלה שהוזכרו פה.
מל פולישוק-בלוך: המגוון הוא רחב מאוד, הנושא הזה הוא מאוד חשוב ולדעתי זה הנושא המרכזי במדינת ישראל היום.
מל פולישוק-בלוך: אז ראש הממשלה בהחלט הסכים וגם דיבר שאילן כהן, מנכ"ל משרדו ייכנס לזה, אבל כמובן שזה צריך להיות גם עם אנשי האוצר.
מל פולישוק-בלוך: כאן צריך לעשות עבודה ממלכתית, זה לא נישה כזאת או אחרת.
מל פולישוק-בלוך: תודה רבה לכם שהייתם איתנו, שצופים בנו מהבית, ואנחנו ממשיכים את הדיון.
מל פולישוק-בלוך: בבקשה,
עמירם שור: אני הכנתי רשימה של המלצות שאני חושב שכל החברים כאן יהיו תמימי דעים.
עמירם שור: אני הייתי שבוע עכשיו אורח של ממשלת שבדיה, ניסיתי ללמוד ולכן כתבתי את הכותרת – תמיד שואלים למה אין לנו נוקיה.
עמירם שור: ניסיתי ללמוד יש להם את אריקסון, על אף העובדה שהיא עוברת כרגע משבר גדול, וקיצצה ממאה אלף אנשים לחמישים אלף.
עמירם שור: ניסיתי לעשות רשימה – 1.
עמירם שור: על הממשלה לאמץ מדיניות ארוכת טווח המשמרת את יתרונה המדעי והטכנולוגי של מדינת ישראל, אני בטוח שכולם יסכימו.
עמירם שור: 2.
עמירם שור: תעשייה שהיום מייצאת כבר עשרה מיליארד דולר, מייצרת בתל"ג הרבה יותר, מגיע שיהיה לה שר, אם זה הקטר של הכלכלה.
עמירם שור: אני מאמין –
מל פולישוק-בלוך: יש לנו שכר טכנולוגיה, שר המדע והטכנולוגיה.
עמירם שור: אני מדבר על שר לנושאי טכנולוגיה ותעשיות, שר המדע זה דבר אחר והוא נקרא שר המדע וכבודו במקומו מונח.
מל פולישוק-בלוך: והטכנולוגיות, כן.
עמירם שור: 3.
עמירם שור: מחויבות ממשלתית לפתח כלכלה מבוססת ידע בישראל, על ידי הקצאת משאבים גדולים יותר למחקר ופיתוח תשתיות חינוך.
עמירם שור: 4.
עמירם שור: מחויבות ממשלתית ליצירת אקלים מושך להשקעות זרות בישראל, תוך הפיכת ישראל לאחד ממרכזי המו"פ החשובים בעולם.
עמירם שור: את זה אנחנו יכולים לעשות על דעת כולם.
עמירם שור: 5.
עמירם שור: יצירת יתרון תחרותי לשווקי העולם, על ידי יצירת קלסטרים, אשכולות של חברות משלימות אחת מול השנייה, מול שווקי האב ולקוחות ספציפיים.
עמירם שור: אם צריכים הסבר אני מוכר להסביר.
עמירם שור: 6.
עמירם שור: עידוד הזיקה והקשרים בין האקדמיה לתעשייה, בין יזמים ואנשי מו"פ להון.
עמירם שור: 7.
עמירם שור: על הממשלה לפתח תשתיות מתוחכמות מודרניות, לניהול יעיל של השירות הציבורי, באמצעות טכנולוגיית המידע.
עמירם שור: 8.
עמירם שור: על הממשלה לעודד ולטפח יישום טכנולוגיות חדשות שישדרגו את התעשיות המסורתיות בישראל, כדי לשמר את יכולתם בהתמודדות על שווקי העולם.
עמירם שור: 9.
עמירם שור: פיתוח פתרונות מתקדמים מבוססי טכנולוגיות חדישות ומתוחכמות, בשירות הממשלתי ובסקטור התעשייתי והעסקי בישראל, שיהוו בסיס לפיתוח טכנולוגיות, פתרונות, תהליכים ואפליקציות שניתן יהיה למסחרן לאחר מכן בהצלחה בשווי העולם.
עמירם שור: 10.
עמירם שור: הקצאת משאבים ותמיכה בהקמת business acceleration centers לחברות סטרט אפ, לשווקי אב אסטרטגיים לייצוא.
עמירם שור: הגשתי הצעה למשרד התעשייה והמסחר ברעיון הזה, להקים מרכזים, אני לא רוצה לפרט כרגע את התוכנית, מונחת כבר תוכנית כזו במשרד התעשייה והמסחר.
עמירם שור: 11.
עמירם שור: יצירת תנאים לשיתופי פעולה אזוריים, למרות המגבלות, לניצול היתרון היחסי המצוי בהון האנושי האזורי, והתחרות על שווקי העולם.
עמירם שור: יש לי בית תוכנה בירדן שעובד גם למרות המצב הקשה שקיים היום.
עמירם שור: 12.
עמירם שור: אני הייתי בשבדיה, ואני רוצה לספר לכם, ביקרתי בחברה שנקראת אלפה לבל, החברה הזו לבד עושה ייצוא יותר גדול מכל התעשייה של מדינת ישראל.
עמירם שור: ראש הפרויקט הטכנולוגי הוא בוגר קיבוץ שהתחתן והוא פיתח רובוט חליבה אוטומטי שהמחשוב תוצרת ישראל, המונים תוצרת ישראל.
עמירם שור: הסנדלר שהציג לי את המערכת, בוקר קיבוץ, התחתן עם שיקסה והם הקימו חברה של תשעה מיליארד דולר.
עמירם שור: במדינה שיש בה תשעה מיליון תושבים, מיליון זרים, הצליחו להגיע לפר קפיטה של 27,000 דולר, ואני יודע ששר האוצר תמיד מספר על סינגפור ועל אירלנד, שהן בהחלט דוגמאות טובות, אבל הנה יש עוד מדינה, שבדיה, שהיא בין עשר המדינות הצומחות ביותר בעולם.
עמירם שור: ויש לה חברה אחת, אני לא מדבר על אריקסון ואני לא מדבר על וולבו ואני לא מדבר על איי.
עמירם שור: די.
עמירם שור: בי.
עמירם שור: יש להם ארבעים קונגלומרטים שכל אחד היא חברה רב לאומית.
עמירם שור: אני אסיים במשפט שציטטתי אותו, לא אני המצאתי אותו, מתוך כללים חדשים לכלכלה חדשה של קווין קלי.
עמירם שור: העושר במשטר החדש נובע ישירות מחדשנות ולא מאופטימיזציה, כלומר העושר לא יושג מתוך שיפור המוכר הידוע, אלא מתוך ניצול הבלתי מושלם של הבלתי ידוע.
עמירם שור: אני חושב שכאן לתעשיית התוכנה בתהליך הזה, תפקיד מכריע, היא הנשמה בחומר, הדמיון , יכולת ההמצאה והיצירתיות הם גבול האפשרויות.
עמירם שור: ויש לנו את זה בארץ הזאת.
מל פולישוק-בלוך: תודה רבה, ההבדל בין נפט ובין ידע שהנפט הוא מוגבל והנפט או ההון האנושי, הוא בלתי מוגבל, הוא יכול להגיע לרמות גבוהות.
מל פולישוק-בלוך: חנינה בבקשה.
חנינה ברנדס: שמי חנינה ברנדס, אני יושב ראש ועדת ההייטק של לשכת עורכי הדין.
חנינה ברנדס: הנושא של כוח אדם אנחנו מכירים אותו, הוא נושא חשוב, הוא פרובלמאטי והוא זקוק לכישרון, אבל בעצם כל נושא ההייטק מתחיל מהמשקיעים ומהממציאים.
חנינה ברנדס: כוח האדם יש מקומות שזקוקים לו, יש מקומות שלא, אנחנו נמצאים כרגע בסטרט אפ שהתחיל לפני שמונה חודשים ואנחנו מעריכים שתוך רבעון הוא יימכר, ובסדרי גודל בין מאתיים לחמש מאות מיליון דולר, שזה בארץ לא הרבה כסף, באמריקה זה הרבה כסף.
חנינה ברנדס: יש מקומות שכוח האדם הוא מאוד חשוב, בסטרט אפ הזה יש שלושה אנשים.
חנינה ברנדס: הנושא המרכזי לפי דעתי הוא, חוסר הטיפול הנכון במשקיעים.
חנינה ברנדס: אנחנו גם במשרד עוסקים עם עשרות חברות הייטק, והמפורסמת שבהן היא צ'ק פוינט, משקיע מגיע, הוא מבולבל, הוא צריך אישורים מחמישה אשר משרדים שונים.
חנינה ברנדס: אנחנו חושבים בלשכה ודיברנו גם עם מלי בעניין הזה, יש הרשות לקידום הלאדינו, ויש הרשות לפיתוח האידיש, יש הרשות לשימור הפארק בפתח תקווה, אבל חמישים ושלושה אחוז מההכנסות במטבע חוץ במדינת ישראל, הייטק, אין לה רשות.
חנינה ברנדס: לכן צריכים להקים רשות שהיא תהיה one stop shop, המשקיע יגיע לשם, הוא יקבל את כל האישורים, של מרכז השקעות, של המדען, של מס הכנסה, איכות הסביבה, משרד העבודה, הכול.
חנינה ברנדס: מי שעוסק בזה ביום יום, יודע שזה יכול לקדם מאוד.
חנינה ברנדס: אנחנו נקבל מוניטין בעולם, שקל אצלנו לפתח נושאים ולהקים סטרט אפים, המשמעות לפי דעתנו היא אדירה.
מל פולישוק-בלוך: תודה רבה, לפני שנכנסת אני ציינתי שהממשלה יכולה לעשות שני דברים, להפריע כמה שפחות ולזרז ולקדם כמה שאפשר.
מל פולישוק-בלוך: זה דוגמא איך הממשלה מפריעה.
איציק כהן: אנחנו הולכים לבנות עכשיו ממשל זמין, בדיוק מה שאמרת, זאת אומרת זה הולך לעלות תוך חודשיים, ממש מהתחנה הראשונה עד לתחנה האחרונה, ללא מחיצות.
איציק כהן: אתה ניגש לאתר שלנו ופותח את הכול על ידי חתימה דיגיטאלית, זה אחד הפיילוטים הראשונים שלנו בנושא הזה ודווקא בתחום הזה, ואתה תתבשר על זה בעוד חודשיים.
מל פולישוק-בלוך: רמי, אתה רצית להתייחס?
רמי גוזמן: אני רוצה לחזור למיקוד שהתפתח בדיון סביב ברוך וזאב ברגמן וקצת בשוליים שלך של מטריקס.
רמי גוזמן: תדעו לכם שהערך המוסף האמיתי הוא בשלב הייצור, הוא לא בשלב הפיתוח וברוך התייחס לזה קצת.
מל פולישוק-בלוך: ראש העיר של ערד מאוד רוצה שתבנו שם עוד מקום שאפשר יהיה לתת מקומות עבודה לעוד כמה אנשים, יש לכם שש מאות איש שם?
רמי גוזמן: זה רק תלוי בחברים שיושבים כאן, העסקנו בעבר אצלנו שש מאות בתעשיות לוואי.
רמי גוזמן: אני מוכרח להגיד לכם שפגישה של ראש הממשלה דאז עם מספר שלוש במוטורולה, באקראי בשדה התעופה, מבלי שזה היה רשום על סדר היום שלו, הניבה הערכה רבה מאוד בישראל.
מל פולישוק-בלוך: אולי נעשה עוד פגישה כזאת באקראי, כדי שיהיו עוד כמה מקומות עבודה בערד?
רמי גוזמן: אם גם עוסקים קצת בהיסטוריה, אז מי שהיה ראש הממשלה בתקופה הזאת, הוא גם דאג לזה שהמוסדות להשכלה גבוהה, יתחילו להכשיר עכשיו בקצב של 8000 איש בשנה, אנחנו צריכים לזכור שהערך המוסף האמיתי למשק הוא טמון באזור הזה של הייצור.
רמי גוזמן: אם נניח הסטטיסטיקה המפורסמת הזאת של המדען, שדולר מדען מביא 15 דולר אקספורט, זה בעיקר עם ערך מוסף של חמישים שישים אחוז, זה בעיקר באזור של הייצור.
רמי גוזמן: מה שעוד מעניין, שזה לא תוחם את המדינה בין גדרה לחדרה, זה תוחם אותה בערד, באופקים, קריית שמונה, יוקנעם, כך שהדברים האלה מאוד חשובים.
מל פולישוק-בלוך: גם בקריית שמונה רוצים.
רמי גוזמן: אני אומר, גם בקריית שמונה.
רמי גוזמן: עכשיו צריך לזכור גם עוד משהו, אני לא מדבר על האזור של איציק כהן ומטריקס, אבל באזורים של ההייטק, יש בערך עשרים אלף מובטלים, אגב תופעה מעניינת, כדאי ירון שתדע את העובדות האלה.
רמי גוזמן: אני מחזיק כאן את הסטטיסטיקה, התפוקה של הענף הזה גדלה ב12% והתעסוקה ירדה בשני אחוז.
רמי גוזמן: זאת אומרת אתם שומעים כאן מה שאומר זאב ברגמן, שהוא עושה את העבודות בחוץ, זאת אומרת החברות הישראליות גדלות בחוץ.
רמי גוזמן: הנה, התפוקה גדלה בשנים עשר אחוז, המועסקים ירדו בשני אחוז, וזה גם ברבעון האחרון של 2003 הם ירדו באחוז אחד.
רמי גוזמן: זאת אומרת שיש לנו כאן בעיה מהותית מאוד.
רמי גוזמן: לזאב ברגמן יש חצי חברים מובטלים, חצי מיליונרים, אצלי זה החברים של הבנים שלי, והחבר'ה האלה מחפשים שיקסעס, כדי לקבל דרכון לשוק האירופאי, זה לא צחוק.
רמי גוזמן: יש לנו כאן גם בעיה חברתית, גם בעיה גיאוגרפית, ואני אומר לכם במאה מיליון דולר אתה יכול לפתור עשרת אלפים מועסקים בשתי פאזות.
רמי גוזמן: שלב ראשון יבוא הפיתוח ולאחר מכן יבוא הייצור.
רמי גוזמן: אתה מקבל מהחברות הגדולות שישים שבעים אחוז על בטוח בתור תמלוגים, לפחות, ואם אני לוקח את הדוגמא שלנו, שאתה היית שותף לה, המצ'ינג הזה עם החברה האמריקאית שלנו, אז אתה תקבל מאה אחוז תמלוגים, על הפרויקט האחרון שאנחנו עכשיו מגדילים בערך במאה חמישים איש, באזור של הדור השלישי של הסלולר.
רמי גוזמן: הדברים האלה הם מוכחים.
רמי גוזמן: זה כסף קטן בקנה מידה שלנו וזה הכול הון חוזר, כי זה יחזור.
רמי גוזמן: הרבה פעמים באזורים של המענקים שאתה נותן, החברות קודם מוציאות ורק אחר כך אתה נותן וחלקו כעבור שנה.
רמי גוזמן: אז העסק הזה באמת הוא זניח ברמה של שניכם כאן, ומאה מיליון דולר יביאו עשרת אלפים מועסקים, והפריפריה גם כן תהנה מהעניין הזה.
מל פולישוק-בלוך: זה יותר מעשרת אלפים מועסקים, כי כל עובד כזה מביא עוד שניים וחצי –
רמי גוזמן: אני לא רוצה להתווכח, מישהו ידייק ויגיד 8200 על פי הסטטיסטיקות שאמרתי לכם.
מל פולישוק-בלוך: עובדים נוספים שהם לא מתחום ההייטק.
רמי גוזמן: בסדר, אם מישהו ידייק, וייקחו בדיוק את הסטטיסטיקה של דולר שווה חמש עשרה, בערך המוסף, אז תגיעי ל8700 או משהו כזה.
רמי גוזמן: אמרתי עשרת אלפים לעמוד גם על מה שאת אומרת.
רמי גוזמן: הכלים גם כן רובצים לפתחכם, יש את ההזרמה התקציבית השוטפת דרך המדען שאתם יודעים להתמודד איתה, ישנו גם משהו שיושב באזור של ירון, וזה כל נושא האיגוח, יש לזה גם במסגרת מס הכנסה סעיף 20א', שנתן בשעתו פתרון וישנם גם דברים אחרים שירון אני מקווה, ייכנס וידון בזה.
בנימין נתניהו: איגוח של מי?
רמי גוזמן: איגוח של חברות או איגוח של החשב, במתכונת פחות או יותר של יוזמה, נגיד במלים לא מקצועיות.
בנימין נתניהו: לא של המדען,
בנימין נתניהו: שאלה טובה, הריסק שלך יותר קטן.
רמי גוזמן: אני אתן לך תשובה לזה, אני היחיד שעשיתי הנפקת מוד בישראל.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו לא מתנגדים, אבל אם אתה לא מחלק לו, תן לו אפשרות להוציא אג"ח.
בנימין נתניהו: זה חוזר לתזמון שלו.
מל פולישוק-בלוך: אדוני שר האוצר, הייתה לנו ישיבה עם שר התמ"ת ועם ראשי משרדו על אפשרויות השקעות הון בתחום הזה של המדען הראשי בעיקר, אבל זה קשור גם לתעשייה כולה.
מל פולישוק-בלוך: כל המו"פ הרי מקוצץ ראשון ואתה יודע את זה טוב מאוד, המדען הראשי מקוצץ, המדענים הראשיים שמספקים עבודה מקוצצים, זה מה שמקוצץ ראשון, זה כי זה לא משכורות, זה פעולה בספר התקציבי.
מל פולישוק-בלוך: לכן אנחנו רואים שמקצצים גם את ההמשך.
מל פולישוק-בלוך: לכן אתם צריכים למצוא כלים אחרים, אם אתם לא יכולים לשים את הכסף באופן ישיר, תנו אותו בצורה עקיפה, למשל באג"ח, אתם לא מאפשרים לתמ"ת לתת.
רמי גוזמן: אני רוצה להגיד את הדבר הבא ירון, נוסף לזה שאני עובד במוטורולה, אני גם אזרח במדינת ישראל, יש לי גם את הערכים שלי, אני לא אציע הצעות כאלה שעל פניו זה ג'ימי לוי, זה לא הנושא שלנו, ואני אומר לך אפשר בצורה של רצפה מאוד הגיונית.
רמי גוזמן: ג'ימי לוי היה תעשיין ידוע שהקים טקסטיל בנצרת וגנב את הכסף והרבה שנים הוא היה למשל ולשנינה כדרך של איך עובדים על ממשלה.
רמי גוזמן: אני רוצה לסיים ולהגיד שאם תקימו צוות לעניין הזה, שתעבדו עם אנשים מהתעשייה או מהמוסדות הפיננסיים או האחרים, שוק ההון, קופות הפנסיה, כל הקבוצות האלה, אפשר באמת בסיכון לעשות איגוח כזה, שייקח בחשבון סלים הגיוניים, יעשה רצפה הגיונית, ואפשר לצעוד קדימה.
רמי גוזמן: העולם הזה יברח מאיתנו, פשוט יברח מאיתנו, ואז במקום מה שאנחנו מדברים על תפוקה לנפש של 15,000 דולר, במקום שהיא תעלה ל25,000 היא תרד לאפס.
מל פולישוק-בלוך: זה ירד משבע עשרה, זה היה שבע עשרה.
רמי גוזמן: במקום שהיא תעלה לעשרים.
ירון זליכה: רק משפט אחד, בהמשך לדברים שאתה אומר, אנחנו בוחנים בימים אלה באמת הכנסה של מנגנונים על מנת למנף את הכסף שאנחנו נותנים בסכומים יותר גדולים, בדומה למה שעשינו בזמנו עם הקרן לעסקים קטנים, שנתנו סכום קטן ומינפנו אותו פי חמש.
ירון זליכה: שמנו חמישים מיליון ומינפנו אותו למאתיים חמישים.
ירון זליכה: החלטנו המדען הראשי ואני להקים איזה שהוא צוות עבודה פנימי כדי שייקח את הכסף שלנו, ישים אותו אולי אפילו בפום, כך שההפסד הראשון יהיה על חשבוננו ובאמצעות זה נוכל למנף את הכספים.
ירון זליכה: אם יש לך רעיונות אחרים בסגנון הזה, אנחנו נשמח מאוד.
מל פולישוק-בלוך: אם אתה מזכיר את זה, אני רוצה לומר לך, כפי שאתם רואים, גם אדוני השר, גם אדוני החשב, יושבים כאן מדגם קטן של אנשים שאנחנו נתקלנו בהם בשנה וחצי האחרונים בועדת המדע, שעוסקים בתחומים האלה של הייטק, אני תמיד אומרת הון אנושי, כי יש לזה אספקטים שונים.
מל פולישוק-בלוך: אנשים נפלאים, עם יכולת יוצאת מן הכלל, עם הבנה של השטח.
מל פולישוק-בלוך: אז נכון שבאוצר יש אנשים נהדרים, ועכשיו הם הולכים ומשתפרים עם כוחות חדשים שנכנסים ואני אומרת את זה לא בציניות, אני אומרת את זה ברצינות, באמת יש רוח חדשה וטובה שהולכת לכיוון הנכון, אני לא צריכה לספר לך כמה אני תומכת בגישה.
מל פולישוק-בלוך: אבל, צריכים להיעזר בחבר'ה האלה שיושבים פה, הם יודעים מהשטח, הם מבינים את העניין, הם חיים את זה, הם יודעים את הבעיות.
מל פולישוק-בלוך: לכן אני אומרת כשמקימים צוות היגוי לחשיבה, צריכים לקחת עוד כמה אנשים.
רונן יצחק: אני מנהל הכספים של - - - היא למעשה חברת אחזקות, אני אדבר על הבעיות שלנו בהייטק, שמחזיקה בערך 15 חברות, כולן בשלבים מסטרט אפ עד חברות בוגרות.
רונן יצחק: אני רוצה לחלק את החיים של החברות האלה בגדול לשניים, ולהגיד לכם מה אנחנו היינו צריכים.
רונן יצחק: השלב הראשון זה שלב היזמות, כמו שנאמר פה צריך לעודד את המשקיעים, צריך לעודד את החברה.
רונן יצחק: נכון להיום מי שנהנה מהשלב הראשון הכי הרבה, זו המדינה.
רונן יצחק: החברות אצלנו בערך תשעים אחוז מתקציב הפיתוח, עובדים.
רונן יצחק: מי מקבל את רוב הכסף?
רונן יצחק: את רוב הכסף מקבלת המדינה.
רונן יצחק: בפועל יש בזה אבסורד, במקום שיבואו ויעודדו את המשקיעים ואת היזמים, המדינה מקבלת הכי הרבה בנפיט, מהסיכון הכי גדול שאנחנו לוקחים, כי זה סיכון, ברור לכם שאין הרבה סיכויי הצלחה.
רונן יצחק: בקטע הזה חייבים לטפל, אני לא אומר עכשיו את הפתרונות, כי זה לא המקום, אבל חייבים להגדיל תקציבים, ולטפל בשלב הראשון.
רונן יצחק: עכשיו השלב השני, השלב השני שנכון להיום לטפל בו, חוק לעידוד השקעות הון, לחברות קצת יותר בוגרות, צריך לשמור עליהן.
רונן יצחק: בקטע הזה הגיע חוק חדש, נורא נחמד שחושבים, אבל נתנו שם סייג קטן, שאת ההטבות נותנים רק לחברות בפריפריה.
רונן יצחק: עכשיו אני אשתמש במשפט שאמר כבוד שר האוצר, לא אונסים את השטח.
רונן יצחק: חבר'ה, אתם לא יכולים להעביר את פורמולה, עם כל הכבוד לקריית שמונה, לא תעשו את זה.
רונן יצחק: אתם צריכים לדאוג לתעסוקה לערך מוסף כמו שאמרנו, זה מה שאתם צריכים לדאוג.
רונן יצחק: לכן אל תשכנעו אותנו לקחת ארבעת אלפים עובדים ולהעביר אותם לדימונה, זה לא יעבוד, תטפלו בזה שאנחנו נביא את הערך המוסף עבור המדינה.
רונן יצחק: בקטע הזה קצת קשה לראות שכל ההטבה הולכת למעשה בפריפריה, לא שאני מתנגד, אסור לנו להתחרות בפריפריה.
רונן יצחק: אני רוצה להתחרות בשבדיה, זה פחות או יותר המסר שיש לי לומר.
אביב בוים: שמי אביב בוים, אני סמנכ"ל כספים של אורכית תקשורת, חברה עם מאתיים עובדים, שעושה ציוד טלקום מתוחכם.
אביב בוים: אנחנו עשינו כברת דרך ארוכה מאוד בשוק ונמצאים במצב טוב מאוד ביפן, כאשר התחרות שלנו זה חברות טלקום הגדולות בעולם, מסיסקו, נורטל, לוסנט.
אביב בוים: אנחנו מוכרים קופסאות של ציוד אלקטרוניקה.
בנימין נתניהו: סוויצ'ים?
אביב בוים: אנדרופ מטי פלקסר, זה הרמה הנמוכה יותר מסוויץ', על בסיס טכנולוגיה שקוראים לה RPR, שהיא סטנדרט שהתקבל פורמאלית רק לפני שבוע.
אביב בוים: אנחנו שם לא כי אנחנו יפים ולא כי אנחנו גדולים, כי אנחנו לא יפים ולא גדולים, אלא כי יש לנו טכנולוגיה ייחודית ואנחנו ראשונים בקו הקדמי ביותר.
אביב בוים: אנחנו עדים לזה שבשלוש שנים האחרונות תקציב המדען הראשי, שהוא בשבילנו היה בלון חמצן, יורד בהדרגה, בלי שום סיבה.
אביב בוים: תקציבי הפיתוח שלנו עולים כל שנה, אנחנו מוציאים על פיתוח קרוב ל15 מיליון דולר בשנה.
אביב בוים: אנחנו בתל אביב, אנחנו לא בדימונה, כי שם המהנדסים הטובים ביותר, והתקציב הזה שאנחנו סומכים עליו ובטוחים גם שנחזיר אותו בשיעור סיכון כזה או אחר, נעלם.
אביב בוים: כל השיחות שלנו עם המדען הראשי, עם אנשי האוצר, הם כאילו לא עשינו את השיחות ושיעורי הירידה בתקציב שניתן לנו הם לא חמישה אחוז בשנה שעוד אפשר להסתדר עם זה, הם שלושים אחוז בשנה, בשנה האחרונה.
אביב בוים: אנחנו חושבים כאן, גם אני אישית וגם כמייצג פה סמנכ"לים כספים רבים אחרים –
בנימין נתניהו: קרנות הון סיכון לא נכנסות לזה?
אביב בוים: לא, כי אנחנו חברה שהיא יותר בשוק, אנחנו לא סטרט אפ של עשרים איש, לנו יש מאתיים עובדים, אנחנו חברה ציבורית, וחברות הון סיכון מוכנות לתת עשרה מיליון דולר, אבל לקבל את כל החברה.
אביב בוים: זאת אומרת המחיר שלהם הוא מחיר יקר מדי, הוא לא מחיר נגיש לנו, הוא מחיר נגיש באותו סטרט אפ שחנינה מייצג, עם חמישה עובדים, אבל עם מאתיים עובדים, זאת לא אלטרנטיבה.
אביב בוים: וכששוק ההון בארצות הברית לא היה קיים בשלוש השנים האחרונות, וגם היום הוא עדיין לא קיים, זאת בעיה גדולה מאוד בשבילנו ואנחנו רוצים מאוד לראות שאחוז אישור בקשות במדען מול התקציב גדל, ולא יורד כספית.
אביב בוים: אנחנו רואים אותו בגרף ירידה מג'ורי, הנתונים לפניכם.
מל פולישוק-בלוך: של המדען הראשי?
מל פולישוק-בלוך: ארבעים אחוז לפחות.
אביב בוים: ארבעים אחוז ירידה זה מבחינתנו הרסני, אני רוצה להגיד את זה בצורה הכי בוטה שיש.
אביב בוים: אני מאוד מקווה שפה תמצא אוזן קשבת.
גדעון ישראלי: הגיע הזמן שמישהו שמחוץ לשולחן הגדול הזה, שמייצג בעיקר את חברות הענק, יקבל הזדמנות לדבר.
גדעון ישראלי: שמי גידי ישראל, מנכ"ל אופיסופט בע"מ, אנחנו מתעסקים היום בתחום שנקרא מערכות יעדים ומדדים, מערכות הגנה עסקית.
גדעון ישראלי: אני רוצה להתייחס באופן ספציפי לדברים שידידי מר שור כהצעה לפתח פה, להחליט על מדיניות שתביא ליצירת חברת ענק חדשה, אני מתנגד לזה בחריפות, אני חושב שחברה כזו אולי אנחנו נקום, אבל כשהיא תיפול אנחנו גם ניפול.
גדעון ישראלי: מה שצריך לעשות פה זה ללכת על מדיניות שתביא לפיתוח של עשרות אלפי חברות קטנות, שיכילו מכסימום כמה עשרות עובדים כל אחת, קיום של חברות כאלה, הצלחה שלהם, תביא לצמיחה כלכלית אדירה של המשק הישראלי.
גדעון ישראלי: מה שמעניין אותי זה לא כל תקציבי הסיוע, אנשים כל הזמן כנראה מתחברים אליהם, אנחנו מעולם בארבע עשרה שנה לא ביקשנו כסף ממשלתי, להפך, אנחנו משלמים הרבה כסף לממשלה כל שנה.
גדעון ישראלי: מה שמעניין אותי זה תקציבי הרכש שלכם, יש חסם כניסה גדול מאוד לחברה חדשה להיכנס ולקבל עבודה במשרדי ממשלה, כך אני רואה את זה.
גדעון ישראלי: התקציבים כולם הולכים כנראה לחברות הענק, במובן הזה ממש אין לי אינטרס משותף עם החברים הנכבדים ממטריקס, סליחה, חברת נס וחברות אחרות.
גדעון ישראלי: אותי מעניינים תקציבי הרכש שלכם, תקציבי הרכש מייצגים - -
בנימין נתניהו: הסף של הכניסה,
גדעון ישראל: גם זה, גם הסף הבירוקראטי, אני מדבר על תקציבי הרכש.
ירון זליכה: הדברים האלה ישתנו, במכרז בתי התוכנה האחרון, פתחנו את זה לכולם.
גדעון ישראל: - לפני שנתיים נבחרנו שם ולא הצלחנו לעשות שום דבר מול הממשלה.
ירון זליכה: לא שנתיים, בשנה האחרונה.
גדעון ישראל: אנחנו מזה שנים מדברים עם הממשלה, ויש לנו טכנולוגיה שאנחנו מייצרים בארץ, שיכולה לאפשר התקדמות טכנולוגית –
איציק כהן: יש שישים וארבע חברות שנמצאות אצלנו במאגר, בתי תוכנה, אתם צריכים להתמודד כמו כל ספק אחר.
גדעון ישראל: אני חושב שאנחנו עומדים בכל קריטריון.
איציק כהן: פתחנו את זה.
גדעון ישראל: כדאי לראות, כדאי שיעשו פומבי, מי באמת מקבל את התקציבים.
איציק כהן: שלושה מיליון שקל - - ,
גדעון ישראל: מה שאני מבקש לומר, שהחלטות הרכש של הממשלה והחלטות ההקצאה שמייצגות את תחום הייטק, בעצם מחלקות את התוצר בין החברות השונות וההחלטות כפי שהן מתבטאות, בנתונים שאני רואה –
מל פולישוק-בלוך: הנקודה שלך ברורה והיא גם עלתה מקודם, אני העליתי אותה וגם אחרים.
גדעון ישראל: מה שצריך זה משהו אחר לגמרי, הרבה יותר דמוקרטי והרבה - -
מל פולישוק-בלוך: החשב וסגן החשב הבטיחו שהם פתחו את המכרזים, אני חושבת שזו נקודה מאוד חשובה, אם אתם תתקלו בעתיד הקרוב שהדברים לא כך, למרות ההבטחות משהו בדרך לא עובד, אז אני אבקש ליידע אותנו ובשביל זה אנחנו פה.
מל פולישוק-בלוך: ממש בקצרה כי גם שר האוצר וגם החשב הכללי צריכים לצאת.
ניר קפלושניק: קוראים לי ניר קפלושניק ואני מקבוצת טנדור, רציתי להגיד שני דברים קצרים, אחד זה לתת דוגמא שגם מהודו חוזרים דברים אלינו ואני מתחבר עם מה שמנכ"ל קומברס אמר.
ניר קפלושניק: יש פרויקט גדול של חברה בין-לאומית שנוהל בהודו נכשל, בגלל הmanagement attention שהיו צריכים להשקיע החברה באירופה לנהל את העובדים בהודו.
ניר קפלושניק: הם באו לישראל, חיפשו חברה, מצאו אותנו, אנחנו עושים להם את הפרויקט, הפרויקט הזה חלקו הראשון עלה לאוויר והחלק השני בעוד מספר חודשים עולה לאוויר.
ניר קפלושניק: הם שינו בסופו של דבר, ב - total cost הם שילמו פחות על פיתוח הפרויקט בישראל וזה דוגמא שאפשר לייצר.
מל פולישוק-בלוך: אולי זה דוגמא שצריך להבליט אותה, זה בדיוק סוג השיווק שאנחנו צריכים לחפש.
ניר קפלושניק: לכן אני מתחבר למר שזאב ברגמן אמר, כי זה בדיוק זה, צריך לעודד את את הedit value שלנו.
מל פולישוק-בלוך: לא לדבר רק על פר שעה,
ניר קפלושניק: נכון, דבר שני, זה הנושא של חברות ההזנק, הבעיה היא לא בפיתוח, וכנראה לא במשקיעים, זה אני יודע כי עסקתי בפיתוח שלהם לאורך שנים בתפקידי הקודם.
ניר קפלושניק: הבעיה היא ברגע שגמרנו את הפיתוח, איך לצאת איתו לחו"ל.