GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אמנון עינב: זה היה שקף מעבודה שעשינו באותה סדרה בחפיפה בין הממצאים שלנו לממצאים של הספרדים מבחינת השנים שבהם נכנסו סוגים שונים של תחנות כוח .
יאיר שרן: זה הרבה יותר רחב.
יאיר שרן: זה גם קשור לגברת מהדורות הבאים.
יאיר שרן: פה מטופלת סוגיות של הקליטה של ה-CO2 והיכולת להקטין אותה.
יאיר שרן: איך אפשר להקטין את הפליטות של ה-CO2 לאטמוספירה.
מל פולישוק-בלוך: כן, אני יודעת.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו נעשה על זה ישיבה בסדר ענת?
מל פולישוק-בלוך: אני פשוט מוכרחה לקצר.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו נעשה על זה ישיבה נפרדת.
מל פולישוק-בלוך: קודם כל אני רוצה להודות לכם משום שאני חושבת שבאמת למדנו פה הרבה מאוד ועוד יותר, מעבר לעובדה שאנחנו למדנו אני חושבת שחשוב מאוד שיש גורם שיושב וחושב איך מתכננים.
מל פולישוק-בלוך: רק מה שלי מפריע וזה כל הבוקר הפריע לי – איך מקשרים בין מה שאתם עושים למקבלי ההחלטות.
מל פולישוק-בלוך: ואחד הדברים שצריך לעשות, ואתם צריכים לעשות – זה קודם כל להיות יותר up-to-date, זאת אומרת – שאתם לא יכולים להביא מצגת שמדברת על הייטק למשל – מתחום ה-I.C.Y. שמתייחסת ל-2001-202.
מל פולישוק-בלוך: אני אומרת ספציפית בתחום הזה שכל יום הוא משתנה בצורה מדהימה.
מל פולישוק-בלוך: אז ברור שצריך לתכנן קדימה, אבל כל הזמן צריך להיות עם היד על הדופק, ואני מבינה שזה עניין של תקציבים, כי אתה לא יכול לעשות כל היום מחקר או כל היום סקר.
מל פולישוק-בלוך: אתה הסברת כבר, ואנחנו מודעים למצב התקציבי הקשה.
מל פולישוק-בלוך: אבל יש דברים שמוכרחים להיות לפני המחנה, ולא להגיד מה היה.
מל פולישוק-בלוך: זה דבר שהפריע לי.
מל פולישוק-בלוך: זה קטסטרופה ולא סתם אמרתי בתחילת הפגישה שלנו שאצלנו אנחנו חזקים בוועדות חקירה על מה לא נעשה נכון ולא על וועדות חיזוי ותכנון.
מל פולישוק-בלוך: אני גם רוצה להציע על מה שאנחנו יכולים לעשות ביחד – אנחנו , ואתם מקבלים הזמנות מאיתנו, יש לנו ישיבות כל שבוע ואנחנו באמת רוצים להתקדם קדימה ואנחנו גם מנסים להשפיע על הממשלה שתלך בכיוונים האלה ורצוי שתבואו גם – תשתפו איתנו יותר פעולה.
מל פולישוק-בלוך: זאת אומרת שתבואו לישיבות שלנו, תיזמו רעיונות, אנחנו נשמח מאוד לתת לכם את הבמה כפי שאנחנו גם נותנים לגורמים אחרים, כדי שהתחזיות תהיינה לפני המחנה ולא אחרי.
מל פולישוק-בלוך: ומהבחינה הזאת מבחינתי יש לכם את כל שיתוף הפעולה האפשרי ואני שמחה שהיינו פה, כי היום יש לנו יותר חומר בשביל למכור אותו הלאה.
יאיר שרן: תודה רבה.
יאיר שרן: אנחנו משתדלים לשלוח לישיבות של הוועדה מדי פעם אנשים אבל אנחנו לא מצליחים, רק היום קיבלתי שתי הזמנות חדשות – אנחנו לא מצליחים להגיע לכולם, אבל וודאי שאנחנו משתדלים להגיע לנושאים שקשורים לפעילות השוטפת.
יאיר שרן: אנחנו וודאי נשמח לבוא ולהציג בישיבות הוועדה – אם תינתן ההזדמנות.
יאיר שרן: כל קשר ביוזמתך או ביוזמת הועדה אנחנו ודאי מברכים עליו.
יאיר שרן: זה לא שמשרדי הממשלה לא מכירים אותנו, את אבל צודקת שאפשר לעשות הרבה יותר.
יאיר שרן: גם משרד המדע המדולדל של היום בוודאי יכול לעשות הרבה יותר.
יאיר שרן: ואנחנו פה כדי לתת את השירות הזה ככל שאנחנו יכולים לתת אותו.
מל פולישוק-בלוך: הרעיון הוא להעביר את זה מהצד האקדמי לצד הביצועי.
מל פולישוק-בלוך: זאת אומרת – לשלב את שני הגורמים האלה, אני חושבת שאנחנו יכולים לעשות את זה בכוחות משותפים.
מל פולישוק-בלוך: חבר הכנסת פינס, בבקשה.
אופיר פינס-פז: גבירתי יושבת הראש, אני אתמול שמעתי את נשיא הטכניון ואני מקווה שאנשים לא נשארו אדישים לקריאת המצוקה שלו.
אופיר פינס-פז: לא בכל יום הטכניון מכנס מסיבת עיתונאים, בוודאי לא על הנושאים האלה, ויש לי תחושה שבאמת הגיעו מים עד נפש במוסדות הכי משמעותיים שיצרנו.
אופיר פינס-פז: אני חושב שחשוב מאוד אני לא יודע אם הכל ועדת החינוך, אבל ועדת המדע חשוב לפי דעתי לקיים דיון חירום בלוח זמנים מיידי, עם עשן וקצת בעיות בוודאי המוסדות המדעיים כמו הטכניון, מכון וייצמן, כולם עוסקים במדע כמה שצריך שיהיו דברים ברורים, כי מדיניות שמקצצת, מקצצת, בסוף אתה נשאר בלי כלום.
מל פולישוק-בלוך: אני שמחה על הערתך, אנחנו אתמול ששמענו את זה, ניסינו, אנחנו ניסינו להוציא הודעה בעקבות מה ששמענו בחדשות ואני יכולה להעיד על כך שהעיתונאים עצמם היו סקפטיים.
מל פולישוק-בלוך: הם לא היו מוכנים להתייחס לזה שזה היה תופעה מדהימה כשלעצמה וכל הכתבות אני אומרת, מלכתוב על הביצים, אתם יודעים היה שם איזה הצגה של דברים מיוחדים שהם מדעיים, לא בדרנים, לכתוב על זה אבל לא לכתוב על הצרות, זה היה אתמול בלילה.
מל פולישוק-בלוך: אני בהחלט מברכת אותך על הרעיון, אני לפני היום גם בועדת החינוך וגם בשדולת האוניברסיטאות, יש לנו שדולה של האקדמיה פה בכנסת, שבייגה שוחט עומד בראשה, אני חושבת שכדאי שנעשה בכוחות משותפים את הישיבה הזאת כדי להביע את האמירה בקול יותר רם.
מל פולישוק-בלוך: אז אני אפנה אליהם היום ונעשה את זה הכי דחוף שאפשר.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו בהחלט שותפים לדאגה, המצב נעשה יותר ויותר קשה.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו היינו אצלו לפני כמה חודשים הם דיברו על שבעים מיליון מינוס, והיום הם מדברים על מאה ועשרים מיליון מינוס, אז ככה שזה הולך לכיוון הגרוע ולא לכיוון הטוב.
מל פולישוק-בלוך: אם אנחנו כבר מדברים,
אופיר פינס-פז: בדרך הזו דרך אגב הכי קל לצאת מהמיתון.
אופיר פינס-פז: כי ברגע שמצליחים להוציא כסף מהממשלה, ולא צריך הוצאות הממשלה, ומורידים מיסים כמדיניות לכולם, אגב זה, אי אפשר להיכשל בזה.
אופיר פינס-פז: תורידי מיסים ותפסיקי לקצץ בהוצאות הממשלה באופן דרמטי, תהיה לך צמיחה של חמישה אחוז, שבעה אחוז, כך המדינה לא תישאר.
מל פולישוק-בלוך: טוב, אנחנו לא ניכנס לויכוח איך לעשות את זה כרגע, אבל בהחלט פתרון הזה צריך לתת ומהר, על זה אין מחלוקת בכלל.
מתן וילנאי: נעשה דיון על העניין?
מל פולישוק-בלוך: אני הצעתי שנעשה את זה לפני היום לועדת החינוך ובין שדולת האקדמיה שיש לנו יחד עם שוחט, כדי לעשות את זה בכוחות מתוגברים, אין טעם שכל ועדה תעשה את זה לחוד, ואני חושבת שהקול יהיה יותר חזק אם נעשה את זה ביחד.
מל פולישוק-בלוך: אם הם לא ייענו, נעשה לבד.
מתן וילנאי: היה צריך להיות דיון אתמול.
מל פולישוק-בלוך: היה צריך להיות אתמול, אני יכול להצטער בשם השר, הוא היה לו משהו שהוא לא יכול היה לשנות והוא ביטל.
מתן וילנאי: אם תהיי תלויה בשר תוך שלוש שנים אפילו תעשי את הדיון.
מל פולישוק-בלוך: הוא ביטל, אבל לעומת זאת, אם אנחנו מדברים כבר על, תסלחו לי אנשי המים, אבל מכיוון שחברי הכנסת העלו ולא כל יום אנחנו נפגשים וזה גם חשוב שזה ייאמר לפרוטוקול, אז אני יכולה לספר לכם שאתמול אני דיברתי עם ראש הממשלה בבוקר והיתה ישיבה מאוד טובה על הנושא הזה של ההון האנושי, שזה קשור גם לטכניון וזה קשור למו"פ ודיברתי על כך שצריך להקים ועדת היגוי תחת חסותו של ראש הממשלה, לא שר זה או אחר, שהוא יוביל את המהפך בהתייחסות של מדינת ישראל לשיקום אם אתם רוצים וקידום ההון האנושי שלה ונתתי גם תכנית עבודה בראשי פרקים מה צריך לדעתי לעשות.
מל פולישוק-בלוך: הצעתי גם שאלי הורוביץ יעמוד בראש ועדה כזאת והקמנו הרי בועדה שלנו, בועדת היגוי שישבה ודיברה כמה ישיבות על מה צריך לעשות וראש הממשלה ביקש את הרשימה של האנשים ונתתי לו והוא אמר שהוא בהחלט רוצה לקדם את העניין הזה ומצא חן בעיניו הרעיון.
מל פולישוק-בלוך: אז ככה שאני מקווה שאם לא במו"פ יהיה מישהו אחר שיארגן כאן אסטרטגיה מדעית במדינת ישראל ולאן המדינה הזאת הולכת.
מל פולישוק-בלוך: צריך לעשות את זה, על זה אין לי מחלוקת איתך.
מתן וילנאי: עד שהעברנו חוק אחרי איזה שתיים עשרה שנה,
מל פולישוק-בלוך: אין לי ויכוח איתך.
מתן וילנאי: בנובמבר זה היה צריך לקרות, עוד מעט נגיע לעוד נובמבר, ולעוד נובמבר ולא קורה כלום.
מל פולישוק-בלוך: לי אין ויכוח איתך, ואני יותר,
מתן וילנאי: והממשלה במזיד דרך אגב פוגעת בהון האנושי אם את רוצה את עמדתי האישית, שזה עניין מכוון, זה לא עניין מקרי.
מל פולישוק-בלוך: אז אני יכולה לומר לך שאת המשפט הזה אני אמרתי לראש הממשלה,
מתן וילנאי: והוא ממש נבהל.
מל פולישוק-בלוך: במפורש, בהחלט.
מל פולישוק-בלוך: הוא לא נבהל, זה לא עניין של להיבהל, אבל אני יכולה רק לומר, תראה, אני לא רוצה להיכנס כאן לדיון פוליטי, לא זאת המטרה של הועדה.
מתן וילנאי: לא, זה לא דיון פוליטי.
מל פולישוק-בלוך: זה נורא קל לעשות את זה ואתם לא תתחרו איתי בביקורת על הממשלה הזאת בנושא הזה, כי אני אהיה יותר טובה מכם, אבל, אני מנסה לקדם את העניינים ולא רק להגיד ביקורת.
מל פולישוק-בלוך: אני אומרת לכם שהפגישה היתה אתמול מעולה, אני הרגשתי, אני לא נולדתי אתמול וזה לא שמנסים למרוח אותי, הרגשתי טוב מאוד, הרגשתי שיש עם מי לדבר, הרגשתי שיש רצון לעשות, שמבינים את החשיבות ואת הדחיפות של העניין.
מל פולישוק-בלוך: זה גם הובטח לבצע.
מל פולישוק-בלוך: יש עכשיו מנכ"ל חדש במשרד ראש הממשלה והובטח לי שאני אפגוש אותו בימים הקרובים.
מל פולישוק-בלוך: אני מקווה שזה אכן יבוצע.
מל פולישוק-בלוך: אני כבר אתמול השארתי הודעות לכמה מאנשי צוות ההיגוי שלנו ולדחוף את זה.
מל פולישוק-בלוך: אז בינתיים ניתן לזה צ'אנס, זה קרה רק אתמול,
מתן וילנאי: אני מקבל את מה שאת אומרת.
מל פולישוק-בלוך: זה שצריך שמו"פ ומלחמה נוספת.
מתן וילנאי: לא, אבל המו"פ היה הכלי הראשון שהיה מציף את זה כלפי מעלה.
מל פולישוק-בלוך: אין לי ספק.
מל פולישוק-בלוך: אבל העובדה שהוא עוד לא בוצע.
מל פולישוק-בלוך: עכשיו אני אגיד לך יותר מזה, בלי לפגוע חלילה במעמדו של שר המדע שהוא ממפלגתי ואני לא רוצה לפגוע לא בו ולא בנושא שלו, אני אומרת לך יותר מזה, אני חושבת שזה צריך להיות ברמה של ראש ממשלה, הטיפול בהון האנושי של מדינת ישראל ולא ברמה של שר זה או אחר, כי אחרת זה גם יפול בין הכיסאות כמו בנושא המים כפי שנשמע עוד מעט, וזה גם לא יקודם באותה רמה לאומית.
מל פולישוק-בלוך: לכן, אני חושבת שזה הדרך הנכונה לעשות את זה.
מל פולישוק-בלוך: זה שצריך משרד המדע להקים את המו"פ ולהוביל את התכנית, זה אני חושבת ששר המדע שומע ממני את זה הרבה והוא גם הבטיח לי שבישיבה שאכן כן יקיים בנושא הזה בקרוב מאוד, כבר תהיה לו תשובה סופית לגבי המו"פ, גם זה הובטח לי.
מל פולישוק-בלוך: גם את זה אתה תגיד ששמעת כבר מזמן.
מל פולישוק-בלוך: אם אנחנו עוסקים, לפני ענייננו אני רוצה עוד לומר משפט אחד.
מל פולישוק-בלוך: שוב, חשוב לי לציין את זה, כי זה הישיבה הראשונה שאנחנו מקיימים, אנחנו עוד מעט נדבר על הקשר בין הכינרת, אנחנו תיכף נדבר על הקשר שבין המים שבכינרת לבין אקוויפר החוף, יש קשר ישיר והדוק אבל אני רוצה עוד משפט אחד שמאוד חשוב לי.
מל פולישוק-בלוך: ביום חמישי האחרון, שוב פעם יצאה ידיעה מלשכתו של יושב ראש הכנסת, בדבר העובדה שהוא רוצה לסגור את ועדת המדע.
מל פולישוק-בלוך: זה גם מתקשר להתייחסות של מוסד הכי מרכזי במדינת ישראל, הכנסת, לנושא המדע והטכנולוגיה.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו כאן בוועדת מדע וטכנולוגיה ועוסקים במים, במחקרים בכל מה שנדבר עליהם, בהקשר הזה, ואני חושבת שזה מעשה חמור ביותר.
מל פולישוק-בלוך: אני כמובן הבעתי את התנגדותי לעניין הזה גם בפניו, גם בפני ראש הממשלה שהבטיח לי שגם בזה הוא יעזור שזה לא יקרה.
מל פולישוק-בלוך: גם ראשי הסיעות הבטיחו לי שזה לא יקרה, אבל עצם הדיבורים האלה מזיקים, פוגעים ובוודאי לא עוזרים למדענים, לחוקרים למכוני המחקר, לאוניברסיטאות, שגם ככה בקושי שורדים במערכת הקשה הזאת.
מל פולישוק-בלוך: גם על כך רציתי ליידע אתכם.
מל פולישוק-בלוך: תוצאות המחקר בנושא הערכת היקף זיהום אקוויפר החוף
מל פולישוק-בלוך: אנחנו קיימנו ישיבות באפריל 2003 ואחר כך בדצמבר 2003 ואנחנו כבר ביוני 2004, ויגידו הספקנים שאנחנו נמשיך ונדבר והמחקרים ימשיכו ויובילו לאן שהוא, ושום דבר לא ישתנה והמים ממשיכים להיות מלוכלכים.
מל פולישוק-בלוך: אני דיברתי הבוקר עם מנכ"לית המשרד לאיכות הסביבה שהתנצלה שהיא לא יכולה לבוא היום מסיבות אישיות, ושמעתי ממנה שהמשרדים גם התשתיות וגם איכות הסביבה, פנו ליועץ המשפטי לממשלה שיכריע בסכסוך, סכסוך הסמכויות בין שתי הרשויות האלה.
מל פולישוק-בלוך: אגב, גם את הנושא הזה אני העליתי בפני ראש הממשלה אתמול, כי אני חושבת שגם זה צריך להיות פרוייקט טבעי, ומכיוון שאני לא רק מחכה שאחרים יעשו, אני גם רוצה להציג בפניכם היום הצעת חוק שאני הולכת להוביל להקמת רשות מים.
מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שצריך להיות במדינת ישראל גוף אחד שיטפל במים, כאשר הוא יכלול בתוכו את כולכם, אבל גוף אחד שיטפל במים ולא בריאות, פנים, תשתיות, איכות הסביבה כמובן ובטח יש עוד כמה גורמים.
אופיר פינס-פז: ומתי המשיח יבוא?
אופיר פינס-פז: זה יחד עם המשיח?
מל פולישוק-בלוך: אני רוצה להגיד הבוקר, למה יש סיכוי שהוא יבוא מהר, הבוקר הייתי בכנס של חינוך, של מכללות לחינוך, דיברתי גם על מדע וטכנולוגיה, על חינוך, אינטרנט וזה, אז יש שמה עשרים ושש מכללות, ממלכתי, רגיל ודתי, ועשרים ושבע מכללות חרדיות, אז כנראה שהוא יבוא מהר, ויש לו הרבה סוכנים פה.
מל פולישוק-בלוך: כן, אני מבקשת לשמוע מנציבות המים, נציב המים, איך אתם מתקדמים בנושא הזה, ואיך פותרים את התסבוכת חוץ ממזוז?
שמעון טל: קודם כל רק כדי שאני אדבר להיכנס איזושהי פרופורציה, אל תצפי שהטיפול בבעיות הזיהום של אקוויפר החוף, בעיות שהם תוצאה של התרחשות של פעילות אנושית של לפחות מאה שנה אחרונות, על גבי אותו מצוף של אקוויפר החוף, אי אפשר לפתור אותם בזבנג וגמרנו.
שמעון טל: זה פעילות ממושכת שתיערך להערכתי עשרות של שנים, עד שנגיע, אם נגיע למצב שבו נוכל להגיד אקוויפר החוף הוא היום במצב שהוא נקי, והוא מסוגל לספק מי שתייה בכל מקום ובכל נקודה שלו.
מל פולישוק-בלוך: אני מוכרחה לעצור אותך ותסלח לי.
מל פולישוק-בלוך: נקודת המוצא הזאת שלך, היא כבר לדעתי מוטעית ואני אסביר לך למה.
מל פולישוק-בלוך: מאוד ייתכן שבכלל לא צריך לנקות את האקוויפר החוף, את כולו בוודאי.
מל פולישוק-בלוך: מאוד ייתכן שכמות הכסף שצריך להשקיע כדי לנקות את אקוויפר החוף לחלוטין היא כנראה מעל לכוחותיה של מדינת ישראל, אז לכן נקודת המוצא הזאת שעכשיו אתה הצגת בפנינו היא כנראה לא מעשית ואולי צריך לחשוב בכיוון אחר לגמרי.
שמעון טל: מי שמכיר את משק המים ויודע איך הוא בנוי, יודע שיש שלושה מקורות מים ראשיים, באיכות מי שתייה ראשיים במדינת ישראל.
שמעון טל: היום אנחנו עובדים על, התחלנו לפתח את המקור הרביעי, והוא מקורות של מים טבעיים למים מיוצרים והתפלת מים, שהוא יהיה מקור גדול נוסף וכל המקורות האלה נכנסים למערכת אחת, מערכת ראשית שיודעת לווסת על פי המצב ההידרולוגי בין כל מקורות המים וזה היתרון של משק המים.
שמעון טל: לכן, התפעול והדרישות שלנו מהתפעולים השונים, הם דרישות שנובעות, לא מתייחסות רק לממוצע הרב שנתי של מה שאנחנו מקווים להפיק מהאקוויפר הזה, אלא יש שנים, והמערכת בנויה כך, שאנחנו צריכים להפיק מאקוויפר מסוים הרבה יותר ממה שנכנס אליו, במהלך מספר שנים, ולהיפך.
שמעון טל: נראה מה שקרה בשנים האחרונות.
שמעון טל: לדוגמא, היו תקופות שבה למשל היום אנחנו מנצלים בכינרת הרבה מעבר למה שנכנס אליה בממוצע רב שנתי, מפני שהמצב ההידרולוגי מאפשר ואנחנו נותנים לאקוויפר החוף לנוח כדי לצבור שם מים ולהיפך.
מל פולישוק-בלוך: זה נכון בשנה האחרונה, אבל לפני שנתיים אתה כן לקחת מים.
שמעון טל: נכון, לכן אני אומר, ואני אומר אנחנו מתפעלים, ויש לנו מקורות שאיבה, ויש לנו אפשרות לנצל את האקוויפרים השונים וכושר שאיבה במערכת הארצית הרבה יותר גדול כדי לגרום לניצול יעיל של מקורות המים.
שמעון טל: מהסיבה הזאת, דרך אגב, יש חשיבות עצומה כן לשמר את אקוויפר החוף, או לפחות קטעים שלו, את רובו, באיכות של מי שתייה מפני שהוא לא רק משמש כמקור מים של X מיליון קובים לשנה שאפשר להמיר אותם באיזושהי התפלת מי ים, אלא היתרון הגדול שלו זה האוגר התפעולי שמאפשר לנו לווסת בין השנים ואם נעבד את אותו אוגר כאיכות מי שתייה, זה יעלה לנו הרבה יותר מפני שיהיו קידוחים שנצטרך להפעיל אותם אחת לארבע-חמש שנים, ואז עלות הטיפול במים בגלל שהם מזוהמים תעלה לנו הרבה יותר מאשר למשל התפלת מי ים.
אופיר פינס-פז: מה עושה לנו פרוייקט התפלת מי ים, כאשר מתפילים איזה ארבע מאות מיליון קוב.
מל פולישוק-בלוך: מאה.
אופיר פינס-פז: רגע סליחה, ארבע מאות נגיד תוך חמש שנים?
אופיר פינס-פז: זו התכנית?
אופיר פינס-פז: מה זה עושה לך הפרוייקט הזה?
שמעון טל: אז רגע, אני אגיד ככה, לגבי הנושא של הזיהום, אחת הבעיות היא, הזיהום של אקוויפר החוף מורכב בעצם, אני מחלק אותו לשתי בעיות עיקריות.
שמעון טל: 1.
שמעון טל: זיהום של פעילות אנושית בעיקר זיהום תעשייתי, תחנות דלק וכל מיני חומרי דישון והדברה של חקלאות וכך הלאה, והבעיה השניה, זה אם אנחנו עושים את מאזן המלח על האגן המערבי של ארץ ישראל, אנחנו רואים שיש מידי שנה הצטברות, של מאות אלפי טון של מלח במקורות המים שלנו, בקרקע ובמקורות המים שלנו.
שמעון טל: מדברים על אלף טון ליממה של הצטברות של מלח באגן המערבי של ארץ ישראל.
אופיר פינס-פז: אלף טון ליממה?
שמעון טל: פשוט מה שקורה, הניצול היעיל של המים, הניצול היעיל של מי תהום, מה שאנחנו עושים היום, אנחנו שואבים את מי התהום, מוסיפים להם מלחים, משקים איתם והמלחים הולכים ומצטברים וחודרים אל מי התהום ואנחנו מסתחררים.
שמעון טל: הפסקנו, בגלל הניצול היעיל הפסקנו את התהליכים הטבעיים של זרימת הוצאת מלחים החוצה.
שמעון טל: דבר שני, כל הפעילות האנושית בבית אצלך, בין טיפה שיוצאת מהברז עד שהיא נכנסת לג'ורה, מתווספים לה מאה מיליגרם כלור בליטר, או מאה גרם לקוב מים.
שמעון טל: זה מלח שהולך ומצטבר והוא הולך ונאגר ומצטבר באגן המערבי של ארץ ישראל.
שמעון טל: דבר נוסף זה הנושא של הכינרת, המליחות של הכינרת היא מליחות גבוהה מידי, היא בשנות הבצורת הגיעה עד למעלה משלוש מאות מיליגרם כלור בליטר.
שמעון טל: אנחנו מייבאים כל שנה שלוש מאות-ארבע מאות מיליון קוב עם כמויות מלחים אדירות, שנשארים באותו אזור, ולכן הבעיה של הצטברות המלח היא אדירה וצריך להפוך את המגמה, צריך להתחיל לשלול מלח.
שמעון טל: עכשיו, לגבי הפעילויות,
אופיר פינס-פז: צריך לנקות את הקומקום.
שמעון טל: צריך לנקות את הקומקום, הטבע עושה את זה בתנאי שנשמר את התהליכים הטבעיים שבו המים שנכנסים לאקוויפר יזרמו לים וזה לא קורה.
שמעון טל: לכן, לפחות בנושא של ההתפלה, מדינת ישראל תשלם יותר כסף כדי לקבל מים כמעט מזוקקים, ואנחנו נקבל ממתקני ההתפלה מים שבין עשרים לשבעים מיליגרם כלור בליטר, שזה מים כמעט מזוקקים וזאת אחת הסיבות כדי לבלום את אותה הצטברות גדולה.
שמעון טל: מעבר לזה נצטרך לעשות הרבה מאוד פעולות שחלק גדול מהגופים שנמצאים פה מטפלים בהם, כדי להתחיל לשלול מלח מהמערכת שלנו, להקטין את כמויות המלח.
מל פולישוק-בלוך: אבל אתה מדבר בעיקר על מלחים ואנחנו מדברים גם על דברים אחרים.
שמעון טל: שתי הבעיות שיש לנו זה הנושא של הזיהום האנטרופוגני שיש והנושא של זה.
שמעון טל: בכל מקרה משק המים רואה היום את מאגר אקוויפר החוף כמאגר מים עיקרי של מי שתייה ולכן אנחנו צריכים להילחם קודם כל למנוע את ההתפשטות של הזיהום או את הצטברות הזיהום ולאחר מכן להתחיל לטפל, לשלול את הזיהומים ואת המלחים האלה ולהתחיל לסלק אותם והבעיה היא גדולה ואני מציע לתת לשרה אלחנני לתת לנו סקירה של עשר דקות-רבע שעה על הפעילות שנעשית בשוק המים.
אופיר פינס-פז: אגב, אתה שותה מים מהברז שלך בבית?
שמעון טל: רק מהברז.
אופיר פינס-פז: אתה מכיר את כל הזיהומים.
שמעון טל: אני מכיר את הזיהומים והבית שלי נמצא בהרצליה ובאר שנמצאת בסמיכות של תע"ש ואני שותה מים מהברז מפני שאני חושב שהבקרה של משרד הבריאות על הנושא הזה של מי השתייה היא בקרה טובה, ולכן אני שקט מהבחינה הזאת.
מל פולישוק-בלוך: אני לא מבינה, זה מים של מקורות או מים של הרצליה.
שמעון טל: זה מים במקרה זה של הרצליה.
מל פולישוק-בלוך: לא, זה לא במקרה זה אולי חשוב.
מל פולישוק-בלוך: אני אתמול קיבלתי את הדו"ח הזה, אני רוצה להראות לכם, אתם מכירים את זה?
מל פולישוק-בלוך: הדו"ח הזה למי שלא רואה זה דו"ח איכות המים ברעננה משנת 2003.
מל פולישוק-בלוך: זה אתמול חולק בדואר.
מל פולישוק-בלוך: קודם כל שאלתי ברצינות מי מכין את זה ואם אפשר לסמוך על זה?
מל פולישוק-בלוך: השאלה אם יש בקרה על זה, כי כאן לפי זה באמת אפשר להפסיק לקנות מים מינרלים ואפשר להתחיל לשתות מהברז.
אופיר פינס-פז: המים המינרלים שחלו בישראל משקיע בהם,
מל פולישוק-בלוך: זה חלק מהבעיה, זה לא צחוק.
שמעון טל: זה חלק גם מתרבות, גם באירופה יש כמות מים נהדרים, אני רוצה להגיד לכם למשל בהולנד.
שמעון טל: בהולנד משקיעים בכל קוב מים בערך שבעים סנט אמריקאי, כדי להביא אותם למים שיכולת לספק אותם בצינורות אפילו בלי להכליל, מפני שאין על מה שיגדלו חיידקים במערכת, למרות זאת אנשים קונים בקבוקי מים מינרלים, לכן זה תרבות.
מל פולישוק-בלוך: אני מתייחסת לזה כאל צרכן שלא מבין שום דבר.
מל פולישוק-בלוך: אני מקבלת דו"ח שעושה רושם שהוא דו"ח מקצועי, שעושה אותו מישהו מקצועי, ואני לא אגיד מי לא עשה אותו, ועושה רושם שזה מצוין.
מל פולישוק-בלוך: יש לי כאן המירבי המותר בתקן, של כל מיני צרות, ויש כאן בארות, מינימום, מכסימום מה מצאו ועושה רושם שהכל עומד בתקן, אני יכולה לסמוך על זה?
שמעון טל: לדעתי כן אבל נשמע את משרד הבריאות.
מל פולישוק-בלוך: זאת אומרת, על זה אחראי משרד הבריאות?
שמעון טל: על נושא של איכות מי השתייה וההספקה ואיכות המים בתוך הרשות המקומית, את הפיקוח עושה משרד הבריאות, ולפי הדו"חות שלהם שמתפרסמים מידי שנה, מידי שנה איכות המים שלהם עומדת יותר ויותר בתקנים.
שמעון טל: האחוז הגיע כבר ל- 98% או 98.5%.
מל פולישוק-בלוך: גם בתל אביב?
שמעון טל: המים המסופקים.
יוסי ענבר: צריך להבין בין המים המסופקים לבין המים של,
עמוס ביין: כל אנשי המקצוע שותים מים מהברז, תראי לי איש מקצוע אחד שעוסק במים ואיננו שותה מים מהברז.
מל פולישוק-בלוך: טוב, זאת בשורה, כן משפט.
וילה לרמן: הציבור מבולבל כי הוא לא מבדיל בין מה שנקרא מים לשתייה, שמסופקים בברזים, ובין הסכנה, סכנה לזיהום מקורות המים.
וילה לרמן: אנחנו מודאגים מהסכנה לזיהום מקורות המים, זיהום שהולך ומתקדם ומאיים על מקורות המים, אבל כל טיפת מים שמסופקת לשתייה הם מים שעומדים בסטנדרטים הכי גדולים שיש בעולם.
מל פולישוק-בלוך: יפה, טוב, בבקשה שרה.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו נוציא מפה קריאה שאנחנו בעד.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו נחסל את בעיית המחזור שאנחנו בזה עוסקים בועדת, שרה בבקשה אבל עשר דקות.
שרה אלחנני: אני אנסה ממש בקיצור לתאר קצת מבעיות של אקוויפר החוף ובעיקר מה עושים, איך אנחנו מתמודדים.
מל פולישוק-בלוך: בעיקר תשימי את הדגש על מה קרה מאז החצי שנה האחרונה כי כבר דנו בזה בישיבות ולא הייתי רוצה לחזור אחורנית.
שרה אלחנני: אני ממש לא הולכת לדבר על הדבר הספציפי, אנחנו התמקדנו באמת רק בנושא של גוש דן.
שרה אלחנני: אקוויפר החוף הוא גדול, אלפיים מטר מרובע, עשרים מיליארד קוב, צריך להסתכל על המכלול וזה מה שאני מנסה להראות פה באמת להצביע על הבעיות העיקריות ומה עושים.
שרה אלחנני: זה סך הכל תפוקה ממוצעת באגנים.
שרה אלחנני: רואים פה את שלושת הגדולים כמו שהזכיר נציב המים, הכינרת, החוף, ירקון תנינים, סך הכל מיליארד ושמונה מאות הפקה ממוצעת, וזה נעשה על תקופה ארוכה מאוד ואקוויפר החוף מתוכה מהווה בערך כמעט רבע.
שרה אלחנני: אני מוכרחה לציין שבשנים הקשות 98-2002 היו שנים קשות האקוויפר הזה למעשה סיפק למעלה משליש כדי להגן על המקורות האחרים, כמו שציין שמעון, להגן על הכינרת, לא לרדת מתחת הקווים האדומים, להגן על אקוויפר ירקון תנינים שהוא סדוק עם זרימות מהירות, תהליכי המלחה ושאבו הרבה מאוד מהחוף שנתן לנו באמת גיבוי וויסות.
שרה אלחנני: התפעול הגרעוני, אחת הסיבות, שוב, הוזכר פה שלמעשה הבעיות של אקוויפר החוף נובעות גם מבעיה תפעולית, תפעול גרעוני בשנות בצורת וגם מפעילות אנושית מזהמת ואני אתרכז בנושא האחרון.
שרה אלחנני: צריך לראות פשוט איזשהו מושג על מה קורה לנו על גבי השטחים שחשופים לתהליכים מפני השטח של האקוויפר.
שרה אלחנני: יש פה פעילויות חקלאיות, שטחי השקיה, השקיה בקולחין, מאגרים, פעילות תעשייתית ענפה ופעילות אנושית, וכל הדברים האלה כמובן מתרחשים ישירות על האקוויפר הזה שאין בו כמעט הגנות מפני חלחול.
שרה אלחנני: אם נסתכל על תמונת הכלורידים שזה דווקא מאפיין בעיקר את הבעיות התפעוליות, חלק ניכר מבעיית המליחות כמו שרואים בחלק הדרומי של אקוויפר החוף מרוכזת כאן, נובעת גם מבעיות תפעוליות וגם מתרומה מפני השטח.
שרה אלחנני: הצבעים הכהים פה, זה למעשה אזורים באקוויפר שבהם הריכוזים עולים על הרמה הרצויה, 250 מיליגרם כלור לליטר, רמה לשתייה, רמה מירבית היא 600.
שרה אלחנני: הנושא הזה הוא לא רק חשוב לשתייה, אלא הוא מהווה לפעמים מגבלה יותר חמורה אפילו בחקלאות ואנחנו רואים פה את עיקר הבעיה בדרום הארץ.
שרה אלחנני: אני בהמשך אזכיר מה אנחנו עושים היום, מנסים לתת מענה לבעיה הזאת של המליחות בדרום.
שרה אלחנני: חנקות, אלה למעשה היו שני הפרמטרים שבמשך שנים ביטאו את איכות מקורות המים ואנחנו תיכף נראה שאלה לא הבעיות העיקריות פה אבל אם נסתכל על תמונת החנקות, שוב, הריכוזים הגבוהים מעל 45, כאשר התקן הרצוי הוא 50, והמירבי 70 מיליגרם לליטר חנקה, אז רואים פה שלמעשה כל אזורי החקלאות המסורתית, אזור רחובות, נס ציונה, ראשון, עמק חפר, שרון, למעשה אלה האזורים שבהם יש לנו בעיה של חנקות וזה נובע לא רק מבעיה של תרומה וזיהום אלא בעיקר מעיבוד החקלאי שהתחיל בתחילת שנות ה- 50, העיבוד החקלאי שלמעשה איוורר קרקעות, שחרר חומר אורגני ותרום חנקן מינרלי, חנקות למי התהום.
שרה אלחנני: אם נסכם, אז סך הכל 14% מכלל המים שנשאבים לא מהמים שנמצאים במקורות, אלא מכלל המים הנשאבים בריכוז חנקן גבוה משבעים ו- 33% זה לא בהכרח חופף הדברים האלה, הם מעל לתקן הרצוי לכלוריד.
שרה אלחנני: סך הכל 78% מכלל המים הנשאבים באקוויפר החוף, נמצאים ראויים לשתייה על פי התקנות שלנו, רק מבחינת כלוריד וחנקה, אבל כמו שהזכרנו קודם הבעיות העיקריות של אקוויפר החוף הם לא דווקא כלוריד וחנקה אלא מזהמים אחרים.
שרה אלחנני: את התמונה המפורסמת הזאת אני בטוחה שרובכם ראיתם פה, זה הכתם שנמצא בסקר שנערך על ידינו בשיתוף עם מכון וולקני, שהתחיל מאתר התע"ש, תע"ש מגן, חומרים אורגניים ומה שרואים פה למעשה זה תמונה של מי שתייה, כאשר הכתם האדום, כל הקידוחים שנמצאים בו מעל לרמה המותרת למי שתייה וזה זיהום מחומרים אורגניים נדיפים ממקור תעשייתי.
שרה אלחנני: תמונה דומה למתכות כבדות, גם זה מזהם תעשייתי.
שרה אלחנני: באזור תע"ש זה שוב מתוך סקר שנעשה על ידינו ב- 92 והיום נעשה פה סקר הרבה יותר מקיף ונרחב, שוב על ידי צוות גדול מאוד.
שרה אלחנני: זה סקר שהתחיל לפני שנה לאתר פה את מקורות הזיהום התעשייתיים גם מהתע"ש וגם ממקומות אחרים.
שרה אלחנני: זאת למעש השאלה רטורית כמו שהזכיר נציב המים, על אקוויפר החוף אנחנו ממש לא יכולים לוותר.
שרה אלחנני: מאגר מים גדול כמעט ללא תחליף, כמו שהזכרתי עשרים מיליארד קוב בחלק הפעיל שלו, שטח גדול מאוד.
שרה אלחנני: יש לו יכולת אחסון גדולה מאוד בתווך הלא רווי וזה יתרון גדול מאוד.
שרה אלחנני: מהירויות הזרימה בו איטיות ולכן גם יכולת הויסות והאגירה הרב שנתית גדולה מאוד, משום שהתהליכים לא כמו באקוויפר סדוק כמו ירקון תנינים ששם התהליכים הם מהירים, יש לנו פה שהות להתארגן וגם להשתמש בו כעוגן רב שנתי.
שרה אלחנני: לסיכום, גם אם יהיו מים מותפלים, עדיין לא ניתן יהיה לוותר והוא יצטרך לשמש לנו גם כאוגר לקליטת עודפי מים מותפלים.
שרה אלחנני: אני עכשיו אעבור בקצרה על חלק מהפעולות שאנחנו עושים היום, שהם ממש לא פשוטות, גם באיתור של אותם מזהמים וגם בטיפול בהם.
שרה אלחנני: אחד הנושאים שהוא אולי ההכרחי כדי לפתור, כדי לדעת ולחשוף את הבעיות האמיתיות וכדי לקבל תמונת מצב שתאפשר לנו לבוא עם תרופה, עם פתרון לבעיות, זה הקמת מערכת ניטור ייעודיות.
שרה אלחנני: עשרות שנים התבססנו על מערכות ניטור שהתבססו על קידוחים שואבים שנמצאים בעומק רב, שסופקו, חלקם סופקו ישירות לשתייה.
שרה אלחנני: ניטור כזה קשה מאוד באמצעותו ואני יראה את זה מיד בדוגמא, באמת לעלות על הבעיות האמיתיות שממש לא ידענו עליהם.
שרה אלחנני: מערכות ניטור כאלה אנחנו עכשיו מקימים בעיקר באזורים בעלי פוטנציאל זיהום.
שרה אלחנני: טיפול באקוויפר, טיפול באקוויפר יכול להיעשות בשתי צורות.
שרה אלחנני: הוא יכול להיעשות באמצעות טיפול ממוקד בכתמי זיהום, אני מיד אראה דוגמות לטיפול כזה שאנחנו עושים ואני מדברת על טיפול באקוויפר במקור המים עצמו.