GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמוס ביין: מכל הדברים האלה, אני לא רוצה להיכנס עכשיו כי פשוט הזמן קצר, אני אכנס בעצם למה הן המסקנות הסופיות של הדבר הזה.
עמוס ביין: בעצם כל המידע שמגובש במסגרת הזו נותן את הבסיס להתמודדות עם המצב הקיים, ולתכנן תכנון שמתמודד נכון ובצורה הטובה ביותר עם התופעה כפי שהיא קיימת.
עמוס ביין: וכפי שאמרנו, אי אפשר לשנות אותה.
עמוס ביין: אי אפשר לסתום את הבורות, ואי אפשר להמציא יש מאין.
עמוס ביין: זה המצב.
עמוס ביין: בואו נראה איך אנחנו מתמודדים בצורה הטובה ביותר.
מל פולישוק-בלוך: תחזור רגע אחורנית.
מל פולישוק-בלוך: היה שם משהו שרציתי לראות.
מל פולישוק-בלוך: היה איזה שרטוט.
עמוס ביין: זה חלק מעבודת ההכנה שנעשתה פה, והיא מציגה בעצם את התחזיות מה יקרה במערכת הזאת בכל שלב.
עמוס ביין: מה שאנחנו רואים פה, אתם רואים את הקו הזה?
עמוס ביין: זה קו החוף שהיה כשמפלס הים היה 392.
עמוס ביין: זה קו החוף שהוא במינוס 415.
עמוס ביין: זאת אומרת, היום אנחנו כבר קצת הלאה.
עמוס ביין: זה יהיה קו החוף כשנהיה במינוס 440, כשנהיה ב-2025.
עמוס ביין: זה יהיה קו החוף כשנהיה ב-2050.
עמוס ביין: פה אנחנו יודעים שמה שקורה, בעצם כל האזור הזה, נחשף פה.
עמוס ביין: פה מתפתחים ערוצי נחלים שלמעשה מתחתרים אחורה ואוכלים את הכבישים.
עמוס ביין: נלך עכשיו לתמונה הבאה, אנחנו רואים שמה שקורה כשהים יורד כל הזמן והנחלים מתחתרים, הם מתחתרים, מעמיקים, והם לאט לאט מגיעים אל מערכות הכבישים וחותכים את הכבישים.
עמוס ביין: וזה מצב של נחל דרגות, וכל זה זה אילוסטרציה שמדגישה איך ירידת המפלס בצד ימין גורמת לירידת אפיק הנחל שחותר ובעצם יוצר את המצוק הזה, את המפל הזה, שאוכל את הכביש.
עמוס ביין: קריסת גשר עין גדי היתה תופעה- - -
מל פולישוק-בלוך: זה אילוסטרציה או שזה אמיתי?
עמוס ביין: מפה אמיתית.
עמוס ביין: כתוצאה מירידת מפלס הים הכביש יוצר מעין סכר.
קריאה: גם גשר נחל ארובות קרס.
עמוס ביין: גשר נחל ארובות קרס מאותה סיבה.
קריאה: ועד היום לא שיקמו.
עמוס ביין: בקיצור, כל התהליך כל כולו, אם אני מסכם את הדברים, פשוט אחרים בטח גם רוצים לדבר, אנחנו נמצאים במצב שאנחנו מסכמים את תמונת המצב בחלופה הראשונה.
עמוס ביין: בכדי לעשות את אותו דבר, לבחון את החלופה השניה, אמרנו: להחזיר את המים הטבעיים למערכת או לבחון את תעלת הימים, צריך קודם כל לפתח ולגמור לפתח את הכלים שבעזרתם אנחנו יכולים לתת תחזיות.
עמוס ביין: אם עושים תעלת ימים – מה יקרה למערכת?
עמוס ביין: מה יקרה לבורות?
עמוס ביין: מה יקרה לגוף המים?
עמוס ביין: האם התעשייה יכולה להתמודד עם זה או לא?
עמוס ביין: כי יש אנשים, או לפחות התעשייה מצידה מצאה, שאומרת שתעלת ימים מבחינתם זה תהליך רע מאוד.
עמוס ביין: והיא תשלם מחיר מאוד גבוה.
עמוס ביין: אז צריך לקחת את כל הנתונים האלה, לפתח את כל הכלים להתמודד עם הדברים, לשקול את כל ההשלכות, לשים את הכל על השולחן, לשקול את זה כנגד זה, והממשלה תקבל את ההחלטה הנכונה.
מל פולישוק-בלוך: אתה רוצה עכשיו להתייחס?
מל פולישוק-בלוך: אחר כך נשמע את הצד של המהנדסים.
עודד הראל: אני רוצה להתייחס קודם כל לנושא של הגורמים לירידת המפלס.
עודד הראל: אכן, יש פה סתירה במה שנאמר.
עודד הראל: אם מתייחסים היום לים המלח כים שמורכב חלקו או רובו מאגן צפוני, וחלקו מאגן הדרומי, כאשר האגן הדרומי מתקיים באופן מלאכותי.
עודד הראל: אז אם זה המצב, אז אי אפשר לקחת את הכמות המים שמתאדה מהאגן הדרומי, שאכן משמש לצורכי התעשייה של מפעלי ים המלח, אבל הוא משמר את האגן הדרומי.
עודד הראל: זאת אומרת, צריך לראות היום את כל המכלול הזה של ים המלח כמורכב מאגן צפני ואגן דרומי, שהאגן הדרומי מוחזק במצב הימי שלו בצורה מלאכותית.
מל פולישוק-בלוך: אני רוצה להבין את התהליך.
מל פולישוק-בלוך: אתם מקבלים בצורה מבוקרת מים מהאגן הצפוני?
עודד הראל: כן.
עודד הראל: אנחנו שואבים.
מל פולישוק-בלוך: אתם שואבים אותם.
מל פולישוק-בלוך: כי יש הרי יבשה באמצע.
עודד הראל: בדיוק.
עודד הראל: אם לא היתה מתקיימת שאיבה מהאגן הצפוני לאגן הדרומי.
מל פולישוק-בלוך: הייתם מתייבשים לגמרי.
עודד הראל: האגן הדרומי היה מתייבש לחלוטין.
עודד הראל: וכל חוף המלונות וכל התשתית הזאת שקרויה אזור מלונות עין בוקק שפך זוהר, לא היתה קיימת.
מל פולישוק-בלוך: אבל כשהיינו שם ראינו שגם יש להם בעיה בגלל האידוי הרב.
מל פולישוק-בלוך: בגלל השימוש שלכם.
מל פולישוק-בלוך: אז זה לא תופעת בולענים, אבל יש תופעה אחרת שבעצם עוד מעט המלונות ....
עודד הראל: זאת תופעה אחרת.
עודד הראל: זאת תופעה שנגרמת בגלל הצד התהליכי של התפעול, שמחייב סגירה לנפח תמיסות קבוע, ומאחר ואין יכולת כלכלית להוציא את המלח ששוקע על הרצפה הזאת, המלח הזה- - -
מל פולישוק-בלוך: פני המים עולים כל הזמן.
מל פולישוק-בלוך: ועוד מעט הם יציפו את המלונות.
עודד הראל: אבל אנחנו הכנו פתרון.
עודד הראל: זאת אומרת, אמור להיות מועלה.
מל פולישוק-בלוך: אבל הוא לא מתבצע, אני מבינה.
עודד הראל: הוא אמור לעלות לאישור הממשלה בחודש הקרוב.
עודד הראל: היתה וועדת היגוי של משרד התשתיות.
ארנון חרש: בחודש הקרוב זה יגיע לדיון.
מל פולישוק-בלוך: במי זה תלוי?
דב ליטבנוף: אנחנו עכשיו יודעים שהוא לא אמור לעלות.
דב ליטבנוף: למה אתה אומר את זה?
דב ליטבנוף: אנחנו יודעים עכשיו שהוא לא אמור לעלות.
דב ליטבנוף: כי משכו את ההחלטה.
מל פולישוק-בלוך: דב, אני קובעת כאן מי מדבר ומתי.
מל פולישוק-בלוך: אז סבלנות.
מל פולישוק-בלוך: גם אתה תדבר כמה שאתה רוצה, אבל בסדר.
מל פולישוק-בלוך: תאמר לי, כמה העלות של הפתרון שאתה מדבר עליו?
עודד הראל: הפתרון מאה חמישים מיליון דולר.
עודד הראל: ההתאמה היא שישים מיליון.
מל פולישוק-בלוך: מאז שנפגעתם מה קרה?
אבי רותם: כלום.
אבי רותם: לא קרה כלום.
מל פולישוק-בלוך: למה, התחלף יושב ראש המועצה.
אבי רותם: התחלף יושב ראש המועצה.
מל פולישוק-בלוך: התחלף ראש המועצה.
אבי רותם: אז התחלף ראש המועצה.
אבי רותם: לצוות ההנדסי יש כבר דו"ח ביניים שעומד לצאת, אבל מעבר לזה מבחינת המדינה לא נעשה כלום.
אבי רותם: מבחינת פתרונות לא נעשה כלום, וגם כספים לשום דבר.
אבי רותם: סליחה, קורה דבר נוסף.
אבי רותם: ממשיכים בורות להתפתח.
אבי רותם: בורות מתפתחים.
אבי רותם: נפתח בור חדש בתוך כביש תשעים, באמצע הכביש, בסמוך למפעלי ים המלח.
אבי רותם: נפערו סדרה של בורות בנווה זוהר.
אבי רותם: שמעתי בנווה זוהר על עומקים של שמונה, תשעה מטר.
אבי רותם: נפערו עשרות בורות באזור עין גדי לעומקים של תשעה עשר מטר, בורות עמוקים מאוד.
אבי רותם: בורות מאוד מפחידים, מאוד מאיימים.
אבי רותם: תכלס – שום דבר לא התקדם.
מל פולישוק-בלוך: אבל אפשר עוד לנסוע בכביש.
אבי רותם: מע"צ סתם את הבור.
אבי רותם: אבל הבור הזה יפתח.
אבי רותם: דבר אחד ברור: במקום שנפער בור, יפתח אותו בור.
אבי רותם: בכביש תשעים מילאנו אותו, הבור מולא, אבל הבור יפתח שם.
אבי רותם: זאת אומרת, זה רק עניין של זמן.
מל פולישוק-בלוך: השאלה אם הממשלה תידרש לעשות בנושא רק לאחר שמישהו ייהרג שם.
אבי רותם: כנראה.
אבי רותם: כנראה שזה מה שיהיה.
מל פולישוק-בלוך: זה החשש שלי.
אבי רותם: את שאלת שאלה בעצם מה המטרה של כל העבודה הזו.
אבי רותם: ומבחינתנו בשולחן הזה
מל פולישוק-בלוך: ולפתח גם מלונות.
מל פולישוק-בלוך: גם תעשייה.
מל פולישוק-בלוך: גם לאפשר לחקלאים להתפרנס ממה שהם עושים.
אבי רותם: חד משמעית.
אבי רותם: והתופעה הזו אולי שונה ממה שקורה בעולם בנושא של המסת מלח, ואולי גם מדברים אחרים.
אבי רותם: התופעה הזו של פעירת בורות קיימת בעולם.
מל פולישוק-בלוך: איך זה בעולם?
אבי רותם: תראי, בפלורידה נפערים שלוש מאות בורות בשנה.
אבי רותם: בפלורידה בעצמה.
אבי רותם: שם התופעה היא תופעה של קרסט, וזה אולי קצת שונה.
אבי רותם: ושם יש גם פתרונות.
אבי רותם: אבל ניקח באנגליה.
אבי רותם: באנגליה, באזור של גבס, של מחצבות, שהתופעה קצת יותר דומה, נפערים בורות.
אבי רותם: אזור שנקרא ריפון באנגליה, נפערים בורות, ומצאו גם פתרונות במקום.
אבי רותם: בליטא ובספרד,
מל פולישוק-בלוך: הפתרונות שלהם מנעו את יצירת הבורות?
אבי רותם: לא.
מל פולישוק-בלוך: או רק הנדסיים שמתגברים.
אבי רותם: פתרונות הנדסיים שמאפשרים לקיים חיים במקום.
אבי רותם: אז הקימו גשרים, ובנו בתים, וחיים ליד הבורות האלו.
אבי רותם: בליטא, ובספרד, ובצרפת, ובאנגליה, ובסין, ויש עשרות מקומות.
אבי רותם: התופעה קיימת ויודעים גם לחיות לידה.
אבי רותם: יש גם מקומות שננטשו.
אבי רותם: זאת אומרת, יש מקומות בעולם שפשוט עזבו את המקום ועברו למקום אחר בגלל התופעה.
אבי רותם: אני סבור שניתן, ושוב, אנחנו לא יכולים להתייחס לכל ים המלח כמקשה אחת, יש אזורים שבהם לא נוכל לפתח, יש אזורים בהם כן נוכל לפתח, וצריך למצוא את הדרך איך לקיים חיים סדירים יחד עם תופעת הבורות.
אבי רותם: זה ניתן.
אבי רותם: באופן חד משמעי.
אבי רותם: הנושא של כביש תשעים, יש פתרונות הנדסיים, כמובן עם מערכת של התראות, ולאפשר את החיים במקום.
אבי רותם: דיברנו על הנושא של מפת סיכונים.
אבי רותם: אין פתרון.
אבי רותם: פתרון הנדסי לא יכול לקחת את הנושא של פחות מדויקת, פחות מדויקת.
מל פולישוק-בלוך: לא, לא, זה ודאי.
אבי רותם: אנחנו צריכים לדעת בדיוק מה אזור הסיכון, אנחנו צריכים לקבוע דרכי התנהלות.
אבי רותם: למשל, משרד הפנים.
אבי רותם: איך מוציאים היתר בניה באזורי בורות.
מל פולישוק-בלוך: אני כבר חשבתי, לא שאלתי כי חשבתי שאפשר לבנות גשר בלי לדעת על מה אתה שם אותו.
מל פולישוק-בלוך: חשבתי שאת זה מיציתם כבר.
מל פולישוק-בלוך: יש לכם כבר את הנתונים האלה כי אתם חוקרים את המקום הזה כבר שלוש שנים, נדמה לי.
מל פולישוק-בלוך: לא?
אבי רותם: בואי נשמע את אמנון.
מל פולישוק-בלוך: חשבתי שאפשר כבר לעבור לשלב היישומי.
ארנון חרש: אני מייצג את מה שעושה הוועדה ההנדסית שהוקמה על ידי משרד התשתיות בשיתוף פעולה עם המועצה האזורית תמר.
ארנון חרש: לפני פחות משנתיים.
ארנון חרש: הצוות הזה התחיל לעבוד די מאוחר, גם כל ההתארגנות, כולל האו.
ארנון חרש: קיי, כתב המינוי.
מל פולישוק-בלוך: הנושא של השיפוי של המהנדסים כבר נפתר?
ארנון חרש: השיפוי לא הוסדר.
ארנון חרש: הרבה דברים לא הוסדרו, אבל אנחנו פועלים.
ארנון חרש: אני לא מוכן עדיין, כי אנחנו תוך כחודש נהיה מוכנים, לכן לא הבאתי שום מצגת.
ארנון חרש: אבל אני אתן פשוט תאור אינפורמטיבי מה על השולחן ומה הולך להיות הלאה.
ארנון חרש: מתווה ההתנהלות שקיים בדו"ח הזה כולל הגדרות, בכלל לדעת מה זה שטחי בולענים, מה זה שטחים פוטנציאליים ברמה המקומית ההנדסית.
ארנון חרש: הוא כולל, אגב, גם רקע.
ארנון חרש: נשאלה שאלה מה הולך בעולם - בצורה די ממצה של מספר עמודים,שמציג איזה ספקטרום של תופעות במקומות שונים.
ארנון חרש: אין ארץ בעולם, אם אני יכול ככה לא לטעות בדברי, שאין בה תופעה כזו או אחרת
מל פולישוק-בלוך: אבל יש ארץ אחת שלא נותנים לה פתרון.
ארנון חרש: יש ארץ אחת שמתחילה עם הפתרונות מאוחר.
ארנון חרש: יש כאלה, כולל רוסיה, לא הוזכר, מתקדמת עם הנתונים, עם המדידות, עם נתוני תקן שניתן לתכנן אתם.
ארנון חרש: ועוד מעט אני אגיע לזה.
ארנון חרש: המתווה התנהלות מגדיר את הדברים, נותן הגדרה איזה בדיקות הנדסיות צריך לעשות כשהולכים לטפל באתר ספציפי של פרוייקט, מה הפתרונות האפשריים, מה פעולות הניטור וההתרעה שמתקדם משהו ליסוד אז ניתן לעשות את האמצעים האלה.
ארנון חרש: כשקורים דברים באזור בנוי, או אזור של שימוש שטח – איזה תחזוקה ותיקונים צריכים לעשות.
ארנון חרש: זאת אומרת, זה מכלול של התנהלות הנדסית.
ארנון חרש: כי הבעיה היא אקטיבית, היא לא קופאת על שמריה.
ארנון חרש: ההתפתחות צריכה גם להיות דינמית, וההתנהלות דינמית מתעדכנת עם הזמן.
מל פולישוק-בלוך: על פי זה אנחנו לא נגמר אף פעם את המחקרים.
ארנון חרש: לא.
ארנון חרש: להפך.
ארנון חרש: זה ככה נעשה בעולם ומוכרחים – אני עוד מעט אתן דוגמה.
מל פולישוק-בלוך: כמה אתה חושב זמן זה עוד ייקח עד שתהיה לכם תמונה?
ארנון חרש: התכנית שלנו כרגע היא סדר גודל של שנה, עם הוצאה שאנחנו יודעים למדוד אותה בכמה מיליוני שקלים, שצריכים לעשות השלמת נתונים, שאת אותו מתווה הנדסי נביא לגיבוש בשל שניתן לשימוש בהסדרה סטטוטורית תחוקתית של כל ההתנהלות
מל פולישוק-בלוך: תוך שנה תוכלו לתת תוכנית עבודה?
ארנון חרש: תוכנית עבודה ניתן הרבה קודם.
ארנון חרש: את הביצוע שלה, אני אופטימי, שנה, שנה וחצי, לא לגבי בדיקת ישימות פתרונות.
ארנון חרש: יש נושא של ישימות פתרונות.
ארנון חרש: מאחר ובעולם, השטחים הם גדולים, המקומות שבהם יש פתרונות שעובדים על מלח שזה דבר פעיל ומתפתח כל הזמן, ואחר כך אני אענה לך לכן על הנושא של הסוללות.
ארנון חרש: עכשיו, לגבי כמה סוגיות שהועלו פה, שיש להן איזה שהוא פן הנדסי- - -
מל פולישוק-בלוך: לפני שנתקדם הלאה, אני רוצה להבין עד הסוף.
מל פולישוק-בלוך: אתה אומר תוך חודש תהיה לכם הטיוטה הראשונית של העבודה שאתם עושים, ואחר כך אתם צריכים להשלים כמה נתונים שחסרים לכם כרגע, והשלמת הכל ייקח כשנה.
מל פולישוק-בלוך: בצד האופטימי של העניין.
ארנון חרש: אני חושב שמהרגע שמתחילים לעבוד.
מל פולישוק-בלוך: וזה מותנה בהשקעה של עוד איזה סביבות פלוס מינוס עשרה מיליון שקל, שיתנו לכם, וכרגע לא נותנים לכם.
אבי רותם: האחד עשרה מיליון שקל שאת מדברת עליהם זה לצורך המשך העבודה שדיבר ארנון, זה השנה.
אבי רותם: אבל כדי להיכנס ליישומים הנדסיים זה יעלה הרבה יותר, וזה יהיה מעבר לשנה הזאת.
אבי רותם: עד 2005 אנחנו מעריכים את ה-11 מיליון שקל.
קריאה: חלק מזה זה כבר כלול פה אני חושב.
מל פולישוק-בלוך: טוב, אז זה לא כולל את מה שהוא מדבר עליו עכשיו.
מל פולישוק-בלוך: על איזה היקפים אתה מדבר?
מיכאל בייט: ההצעה שאנחנו הגשנו לאוצר זה כולל תקציב לפעילות של הצוות המקצועי בשתי האלטרנטיבות, נאמר שהאלטרנטיבה היקרה זה משהו כמו חמישה מיליון, עבודה על אזורי מודלים, שזה יחד עם הפעילות של המכון הגיאולוגי, עוד חמישה מיליון.
מיכאל בייט: סך הכל אנחנו מדברים על כעשרה מיליון להמשך הפעילות של הצוות ההנדסי.
ארנון חרש: זה כרגע אמרת אז אני רוצה להגיד שזה לפחות שבעה מיליון שקל.
ארנון חרש: כדי להביא את הדו"ח הזה להגדרת שטחים, והבעיה היא שטחים פוטנציאליים יותר מאשר שטחי בולענים.
ארנון חרש: אנחנו מכירים.
ארנון חרש: זה שטחים פוטנציאליים על סמך קריטריונים
מל פולישוק-בלוך: סליחה, פוטנציאליים לבנייה או פוטנציאליים לבולענים?
ארנון חרש: פוטנציאליים להתפתחות בולענים בעתיד הקרוב.
ארנון חרש: וזה ברמה אזורית מקומית, כי בסוף מישהו צריך להתוות תחום.
ארנון חרש: זה לא צחוק.
ארנון חרש: אפשר ברמה הרגיונלית להגיד בערך, אבל בסוף צריכים קו, כי הנדסה צריכה קוים.
ארנון חרש: ולזה צריכים עבודה שאנחנו מגדירים אותה, של קידוחים, גיאופיזיקה וכדומה.
ארנון חרש: וההערכה היא כשבעה מיליון שקל, ואם יעשו את זה בשנה וחצי של עבודה במקביל בכמה אזורי יעד או אזורים נבחרים שהם אזורי דגם, אזורי פיילוט שקרא מיכאל, אז זו ההוצאה שתהיה.
ארנון חרש: ורק חלק קטן ממנה נכלל.
אבי רותם: הצוות ההנדסי ביקש חמישה וחצי מיליון ש"ח, חמישה מיליון ש"ח, לצורך קידוחים.
אבי רותם: התבקשו עוד חמישה מיליון ש"ח, והיתרה עד שתים עשרה וחצי מיליון ש"ח - המכון הגיאולוגי.
מל פולישוק-בלוך: בנוסף לעשר וחצי?
אבי רותם: בסך הכל שתים עשרה וחצי מיליון ש"ח עד סוף 2005, בלי קשר לסכום הזה אנחנו מדברים על בניית מודלים או איזה שהם פיילוטים של בינוי באזור בורות, שזה כסף נוסף, שלא מופיע בכלל בשתים עשרה וחצי מיליון ש"ח.
אבי רותם: עד סוף 2005.
חנן ברנשטיין: מה ההגדרה למיפוי עתידי לאזור בולענים עתידי בטווח הקצר, מה אתה מגדיר כטווח קצר למיפוי עתידי?
ארנון חרש: אני הגדרתי אותו כסדר גודל של שנה, שנה וחצי, באותם אזורים ספציפיים שהוגדרו לנו כאזורי יעד.
חנן ברנשטיין: הוא מתאר מיפוי של בולענים עתידיים שהוא לזמן הקצר, השאלה שלי, כשאתה ממפה עתיד זה אומר לזמן הקצר?
חנן ברנשטיין: הבנתי את השאלה.
חנן ברנשטיין: אנחנו קוראים לזה שטחים פוטנציאליים, והם לא מוגדרי זמן, קשה להגיד מתי.
חנן ברנשטיין: זה יכול להיות עוד מאה שנה?
חנן ברנשטיין: כשאתה אומר קצר, איפה אתה מגדיר לעצמך?
ארנון חרש: אז אני אומר, מאחר והזמן לא ידוע, אז הפעילות היא פעילות שגם כוללת המשך עבודה ומעקב בנושא הזה, כאשר מתווה ההתנהלות אומר מה מותר ומה אסור באזור הזה, כי יכולים להיות מקומות שגם לא יהיו בהם בולענים בעתיד שאתה יכול לצפות קדימה.
ארנון חרש: כי כל התהליכים הם לא הכי הכי ברורים עד הסוף.
מל פולישוק-בלוך: אני רוצה רק להבין: בתקציב , כשדיברנו על תקציב 2004, דיברתם גם על סדרי גודל של אחד עשר מיליונים.
קריאה: שתים עשרה וחצי.
מל פולישוק-בלוך: זה אושר וזה גם שולם?
מל פולישוק-בלוך: ב-2004?
אבי רותם: זה 2002 – 2003 .
אבי רותם: הממשלה אישרה אחת עשרה וחצי מיליון שקל.
אבי רותם: אנחנו עדיין עובדים על השיירים של הכספים האלה.
מל פולישוק-בלוך: אבל כשאנחנו היינו אצלכם דיברתם על אחת עשרה נוספים.
אבי רותם: זה השתים עשרה וחצי.
מל פולישוק-בלוך: שלא אושרו?
אבי רותם: שלא אושרו, לא שלא אושרו, יש התנגדות.
מיכאל בייט: נקודה חשובה, ברשותך, לגבי האחד עשרה.
מיכאל בייט: אלה תקציבי איגום, זאת אומרת, ממשרדי ממשלה שונים.
מיכאל בייט: התורם העיקרי זה ממ"י, המשרד לאיכות הסביבה, משרד התיירות, משרד התשתיות.
מיכאל בייט: כלומר, זה תקציבים של כל המשרדים.
מל פולישוק-בלוך: דיברתם על זה גם.
מל פולישוק-בלוך: וכשאני דיברתי על תקציב 2004 עם השר פריצקי אז הוא אמר שהוא עובד על זה.
מל פולישוק-בלוך: אז הוא עדיין עובד על זה?
מיכאל בייט: כן.
אבי רותם: כשאני אמרתי לא עושים כלום הכוונה היתה להחלטות, לכסף שיגיע.
אבי רותם: אני אמרתי, אתם קודחים, ואנחנו עובדים, אבל בתכלס,
מל פולישוק-בלוך: עכשיו אני רוצה לשאול שאלה כזאת: אתה אומר שאתם עובדים על שיירים של כסף שהיה אז.
מל פולישוק-בלוך: נניח, נותנים לכם עוד עשרה מיליון שקל מחר בבוקר.
מל פולישוק-בלוך: אתם ערוכים?
מל פולישוק-בלוך: זאת אומרת, אתם יכולים להגביר, לתגבר את העבודה שלכם?
אבי רותם: חד משמעית כן.
אבי רותם: היום אזורי סיכון, אותם אזורי בניין, אנחנו הגדרנו ארבעה, חמישה אזורי עניין.
אבי רותם: אנחנו חייבים להיכנס לבצע שם סדרה של קידוחים.
אבי רותם: יש תוכנית עבודה יחד עם המכון.
אבי רותם: אנחנו מתואמים בקטע של ביצוע קידוחים, אותו FINDING של סיכון.
אבי רותם: כניסה למספר עבודות למשל.
אבי רותם: היום אני מעכב עבודות כי אין כסף.
קריאה: פארק התמרים, למשל.
אבי רותם: כן, בוודאי.
דב ליטבנוף: קודם כל, אנחנו כן.
דב ליטבנוף: אבל אני חושב שהמועצה האזורית תמר לא צריכה לממן פרוייקטים.
דב ליטבנוף: מה זה אינטרס שלנו.
דב ליטבנוף: האינטרס זה שנהיה במקום, אבל לא אנחנו יצרנו את הבעיה הזאת.
דב ליטבנוף: ואנחנו נדרשים לשלם היום גם את זה, גם פרוייקטים כאלה של הבולענים, גם שישית מההגנה על בתי המלון.
מל פולישוק-בלוך: שישית מהמאה עשרים מיליון?
דב ליטבנוף: ממאה חמישים מיליון, וחמישים מיליון קדימה.
דב ליטבנוף: זאת אומרת, של ההגנה הישירה.
דב ליטבנוף: לא של הפרוייקט של הלגונה.
דב ליטבנוף: שעושים כרגע, בחוק ההסדרים.
דב ליטבנוף: ומצד שני, היום מתבצרים אצלי במצדה ראש עיריית דימונה וראש עיריית ערד, שמבקשים לקחת חלקים מהמועצה האזורית תמר.
מל פולישוק-בלוך: לקחתם מהם דמי כניסה?
דב ליטבנוף: נכון.
דב ליטבנוף: שם שילמו.
דב ליטבנוף: זה היה רשות הטבע .
דב ליטבנוף: זה לא לי.
דב ליטבנוף: הם מתבצרים במצדה על מנת לדרוש
מל פולישוק-בלוך: מה החלק שלכם, כדי שלא נצטרך לבוא אליכם עד אין קץ.
מל פולישוק-בלוך: אני ראיתי כמו כל עם ישראל שרואה טלביזיה בשבת את הכתבה שהיתה ביום שישי בערב.
מל פולישוק-בלוך: אני אומרת את זה, משום שמלכיאור, שביקר אצלכם, אמר לי אתמול: איך היה?
מל פולישוק-בלוך: אני לא ראיתי את זה, על האזור בכלל,
דב ליטבנוף: אז היה עליהום של הקשת המזרחית.
דב ליטבנוף: מלכיאור היה ביום שישי בנושא של המים בכלל.
דב ליטבנוף: של שמורת עין גדי.
דב ליטבנוף: ובשבת היו בכלל שתי כתבות בערוץ שתיים ובערוץ עשר.
דב ליטבנוף: זה היה בכלל על הדרישה של דימונה לקחת חלקים מהמועצה האזורית תמר.
דב ליטבנוף: אז צריך להבין שהמועצה האזורית תמר נדרשת היום לטפל בפרוייקטים לאומיים שלא היא יצרה אותם.
מל פולישוק-בלוך: תגיד לי, באיזה סדרי גודל?
מל פולישוק-בלוך: תשתדל להיות מדויק.
דב ליטבנוף: אני לא יכול להגיד לך, אני לא זוכר את המספרים במדויק.
דב ליטבנוף: אני יודע להגיד לך את ההגנה על בתי המלון, אני יודע להגיד לך שזה שישית.
דב ליטבנוף: פעם אחת מפרוייקט שהתחיל בשמונה עשרה מיליון שקל והיום באנו לאוצר והצגנו, גם משרד התיירות, שהפרוייקט הזה בעצם גדל משמונה עשרה מיליון שקל לחמישים מיליון שקל, וזו ההגנה העכשווית, הישירה, על בתי המלון מפני הצפה.
דב ליטבנוף: מלון, במקרה של ידידנו אודי זיכרמן, מלון הוד עומד בסכנה של חומרים דקים שנסחפים היום מהקרקע של המלון שלו, ואנחנו נדרשים לתת את הפתרונות האלה.
דב ליטבנוף: זאת אומרת, אי אפשר לבוא לתקציבה של המועצה ולדרוש ממנה לשלם עוד ועוד ועוד על פרוייקטים שהם פרוייקטים לאומיים.
מל פולישוק-בלוך: אז על זה אתם משלמים שישית, או נדרשים לשלם שישית.
מל פולישוק-בלוך: לגבי הבולענים?
מל פולישוק-בלוך: אתם שותפים?
דב ליטבנוף: אני אתן לך דוגמה של עוד דברים.
דב ליטבנוף: את היית בשטח ואת היית.
דב ליטבנוף: אם למשל באזור עין גדי יש לנו תחנת שאיבה של ביוב, שעומדת היום באזור של בולענים ויכולה לקרוס כל רגע, ואני נדרש להעתיק אותה למקום אחר, אף אחד לא יממן לי את השלושה מיליון שקל שיעלה לי להעביר את התחנה הזאת ואת קו הביוב.
דב ליטבנוף: את זה אני נדרש לעשות.
דב ליטבנוף: זאת השתתפות שאנחנו נדרשים לעשות.
דב ליטבנוף: עכשיו, זו רק דוגמה קטנה אחת.
אבי רותם: אנחנו נדרשים אבל אנחנו לא יכולים, כי משרד הפנים מונע את זה מאתנו.
אבי רותם: משרד הפנים בא ואומר, ביוב אתה לא יכול לקחת מהתקציב השוטף שלך.
אבי רותם: אתה צריך להטיל היטלים.
אבי רותם: היטלים כבר היטלנו, ואנחנו ביצענו את העבודה.
אבי רותם: ואת הקו הזה אנחנו לא יכולים לבצע.
אבי רותם: אז משרד התשתיות העביר אותנו לפרוייקט הביוב לקבל הלוואה.
אבי רותם: פרוייקט הביוב אומר לנו לא, זה לא במסגרת המנגנון הזה.
אבי רותם: אתם לא יכולים לקבל את ההלוואה.
אבי רותם: בקיצור, באים לאוצר, אומרים או.
אבי רותם: קיי.
אבי רותם: בואו תעזרו בקטע הזה של המיליון וחצי.
אבי רותם: בא האוצר ואומר: לא בעיה שלנו.
דב ליטבנוף: עכשיו, אי אפשר בכלל להיכנס לטפל בתחנה הזאת כי מסביב לתחנה הזאת זה אזור של בולענים.
דב ליטבנוף: אז אי אפשר להיכנס לטפל.
דב ליטבנוף: התחנה עובדת כרגע עם משאבה שאי אפשר להיכנס אליה.
אבי רותם: מנכ"ל החברה לפיתוח צוחק.
אבי רותם: אני מציע שהוא לא יצחק.
אבי רותם: כי אנחנו עומדים לסגור עכשיו את כביש הגישה לחברה לפיתוח.
אבי רותם: אני לא צוחק.
אבי רותם: הכביש שמוביל, בחברה לפיתוח, לוועדה המקומית ולאזור המלאכה של המועצה האזורית תמר לכיוון נחל זוהר, אנחנו רוצים עכשיו לסגור אותו, כי הוא נמצא בתוך אזור הבורות, שמצד אחד יש בורות, והוא פשוט באזור מסוכן.
דב ליטבנוף: אנחנו צריכים לעשות כביש חלופי שיבוא מכיוון אחר.
קריאה: קודם אמרתם גם שאי אפשר להיכנס עם רכבים לטפל באותו מכון ביוב.
אבי רותם: אמרנו את זה.
קריאה: חברת הכנסת היתה והגיעה עם משאית.
אבי רותם: אבל אם היה קורה שם אסון?
אבי רותם: אם הרכב הזה ייפול, אתה יודע, אני היום עומד לדין על הדברים האלה.
עמוס ביין: בוא, אל תהפוך את זה לאיזה שהוא בדיחה.
עמוס ביין: כי אם באמת חס וחלילה יקרה שם אז אנחנו נשלם, ולא אתה.
עמוס ביין: כי האחריות היא עלינו.
עמוס ביין: אז בוא, אל תקן ראש באחריות הזאת.
קריאה: תשלח לשם משאית לעבוד.
דב ליטבנוף: יש גם אחריות על הנושא של הזרמת ביוב.
דב ליטבנוף: אנחנו נמצאים בסיטואציה מאוד מאוד מורכבת ולא פשוטה.
דב ליטבנוף: אז אני מציע, אל תקלו ראש בדברים האלו.
דב ליטבנוף: זה אותו דבר, אבל אתה רואה שטחים שלמים ששוקעים.
מל פולישוק-בלוך: בוא נשמע את הסקירה מאברהם טל, המכון לחיזוי טכנולוגי.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו ביקרנו לא רק בים המלח אלא גם במכון לחיזוי טכנולוגי בתל אביב.
מל פולישוק-בלוך: אבל ממכון החיזוי ראינו מה קורה בים המלח.
אברהם טל: עשינו בהזמנת המכון הגיאולוגי עבודה קטנה.
אברהם טל: שנבעה בעצם מעבודה קודמת שעשינו בים המלח וראינו שתופעת הבולענים יש לה מאפיינים שרואים אותם בצילומי לוויין באורכי גל אינפרא אדום בינוני ותרמי.
אברהם טל: זה תמונה של ים המלח בתמונת הלוויין, המסתובב בגובה שבע מאות וחמישה ק"מ.
אברהם טל: טבלת הצבעים מתייחסת לשני סוגים של תמונות.
אברהם טל: תמונות באינפרא אדום בינוני, שבהן אנחנו מבחינים ברטיבות הקרקע, והטבלה הולכת מהיבש, שהוא בצבעים של כחול ירוק, ועד החום, הצבעים האדומים, שהם השטחים הרטובים, וכנ"ל לגבי הטמפרטורות שאנחנו רואים אותן בערוץ תרמי.
אברהם טל: קר זה כחול ירוק, והצבעים החומים הם חמים.
קריאה: זה קיימים או פוטנציאל?
אברהם טל: זה קיימים.
אברהם טל: הסימנים האדומים זה מפה של המכון הגיאולוגי של בורות.
אברהם טל: ...
מל פולישוק-בלוך: אבל אם יש לכם מיפוי מדויק, זאת אומרת זה לא ודאי שזה הכל , אבל זה נותן לך בכל זאת.
אברהם טל: שם האזור הדרומי, זה האזור המרכזי, אזור של עינות קנה וצפונה.
אברהם טל: כאן וגם במקומות אחרים, אנחנו מבחינים בזה שיש את התופעות של הטמפרטורה ושל הלחות, אבל שם אין בולענים.
אברהם טל: לכן אנחנו באים וטוענים שיכול להיות שיש פה עוד כלי שיכול לתת את המקומות הפוטנציאליים להתפתחות בולענים בעתיד.
אברהם טל: יש פה אזורים של בולענים, ויש תופעה של לחות, ויש תופעה של טמפרטורות.
אברהם טל: אבל פה למשל, איפה ששני החצים האלה, יש לחות ויש טמפרטורה ואין בולענים.
אברהם טל: ויש עוד מקומות כאלה לכל אורך
אלי רז: באיזה אזור?
אברהם טל: איזה אזור?
אברהם טל: כאן עינות קנה, אז זה מצפון לעינות קנה.
אברהם טל: אבל זה פשוט כדוגמה.
אברהם טל: יש עוד מקומות.
אברהם טל: זה האזור של מינרל.
אברהם טל: פה יצאנו יחד עם המכון הגיאולוגי לעשות כמה מדידות בשטח.
אברהם טל: זה צילום אוויר.
אברהם טל: עשינו חתך טמפרטורה לאורך הקו הזה, ודוגמאות של הבולענים וכל השקיעה שקורית בחוף מינרל.
אברהם טל: וכאן יש הגדלות מצילומי הלווין.
אברהם טל: האזור שבו אנחנו נמצאים בבדיקה, כאן הבולענים.
אברהם טל: עשינו חתך של טמפרטורות.
אברהם טל: בדקנו את טמפרטורות הקרקע לאורך הקו הזה מהחוף עד אזור הבולענים, ואנחנו רואים שבאמצע יש איזו עלייה, ושם עדיין אין בולענים, ובאור של הבולענים הטמפרטורה גבוהה, הטמפרטורה הנמוכה ביותר קרוב לים היא פה, קרוב לים, חמישים ואחת מעלות, משהו כזה, וכאן זה מגיע לחמישים ושבע מעלות.
אברהם טל: זאת אומרת, יש הפרשים די גדולים בטמפרטורה של הקרקע.
אברהם טל: כאן יש הגדלה של קטע מצילום הלוויין שרואים את האזור החם, וזה מקום הקו שמדדנו.
אברהם טל: וזו מפת הלחות.
אברהם טל: גם בלחות רואים את העלייה וגם בטמפרטורה.
מל פולישוק-בלוך: זה לא יהיה ייתר את הקידוחים שאתם מדברים עליהם.
מל פולישוק-בלוך: או שצריכים גם את הקידוחים.
יוסי יחיאלי: זה עוד אחד ממגוון,
דב ליטבנוף: לא, צריכים גם את הקידוחים כי באזורים האלה.
דב ליטבנוף: ...
יוסי יחיאלי: שמי יוסי יחיאלי, מהמכון הגיאולוגי, מנהל פרוייקט הבורות במכון הגיאולוגי.
מל פולישוק-בלוך: יש לך ביטוח?
יוסי יחיאלי: אני עובד המכון הגיאולוגי.
יוסי יחיאלי: אני מקווה שהמדינה תומכת בי, תתמוך בי במקרה הצורך.
יוסי יחיאלי: עכשיו, ספציפית לשיטה הזאת – חלק גדול ממה שהיא מסוגלת להוציא אנחנו מוציאים גם משיטות אחרות.
יוסי יחיאלי: יש שיטת לוויינים שנקראת נאסא, שאומרת לנו אזורי בוץ.
יוסי יחיאלי: אזורי בוץ אנחנו גם ממפים בתצלומי אוויר, אנחנו ממפים גם בשיטות אחרות.
יוסי יחיאלי: בהחלט ייתכן שיש פה עוד משהו, אבל השאלה איפה אנחנו משקיעים.
יוסי יחיאלי: כרגע אנחנו בכלל בשלב של סוף, השלב ההוא של הפרוייקט.
יוסי יחיאלי: לגבי העתיד לא ברור לאן נלך.
יוסי יחיאלי: אבל השיטה הזו נותנת משהו שאת חלקו הגדול אנחנו מקבלים גם משיטות אחרות.
מל פולישוק-בלוך: אז אני רוצה לדבר על העתיד.
מל פולישוק-בלוך: אסף, אתה יכול לתת לנו קצת מהידע שלך איך אפשר לקדם את הדברים האלה מהצד התקציבי?
מל פולישוק-בלוך: למי שלא יודע, אסף הוא ממשרד האוצר.
אסף מאיר: אני חושב שרוב האנשים פה אנחנו מכירים.
אסף מאיר: אני איחרתי, ואני מתנצל על האיחור, אבל לתומי לא תיארתי שהדיון הוא דיון תקציבי.
מל פולישוק-בלוך: קודם כל, יש לו היבט תקציבי.
אסף מאיר: לא, לא, בסדר, אין לי בעיה.
אסף מאיר: אלף, מכיוון שאני מכיר את הנושא, אני מכיר, בעוונותיי, את כל הנושאים של ים המלח, יצא לי להכיר מקרוב, כי איך שהוא משרד התשתיות הצליח לקחת על עצמו את כל הנושאים האלה, אז אני מכיר את הנושאים מקרוב ואני אשמח להתייחס.