GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אסף מאיר: גם להגיד כמה מילים על העלויות שאני לא יודע אם יספקו את מה שאתם או חלקכם רוצים לשמוע, ומי שירצה לשאול אני כמובן אשמח לענות.
אסף מאיר: קודם כל, הממשלה כן רואה חשיבות בכל העניין הזה.
אסף מאיר: אני אשמח לעבור ועדה ועדה ולראות איפה אנחנו עומדים.
מל פולישוק-בלוך: למה אתם מוציאים את הכסף בלי שיש לכם דו"ח.
אסף מאיר: יש כל מיני חקירות כאלה ואחרות.
אסף מאיר: הסכומים יותר קטנים, ולפעמים גם סכומים יותר גדולים עוברים ולפעמים לא.
מל פולישוק-בלוך: אז זה בסדר גמור.
אסף מאיר: נכון.
אסף מאיר: זה לגיטימי.
אסף מאיר: הממשלה צריכה לדעת על מה היא מוציאה את הכסף.
מל פולישוק-בלוך: השאלה למה קיימנו את הישיבה הזאת, צריכים להוסיף גם את המחקר.
מל פולישוק-בלוך: לא שלא קיבלנו תשובות, אני חושבת שקיבלנו.
מל פולישוק-בלוך: חבל שלא היית בחלק הזה, אבל אולי שמעת את זה ממקום אחר.
אסף מאיר: אני פשוט מתנצל.
אסף מאיר: הייתי שם.
אסף מאיר: וגם זו שאלה.
אסף מאיר: אני לא אומר שיש לי תשובה.
אסף מאיר: אני לא בא ומצהיר שצריך או לא צריך להמשיך את המחקר, אני אומר שצריך לשאול את השאלה.
אסף מאיר: ואני היום לא בטוח, וזו אחת הסיבות שאנחנו עדיין לפחות חושבים שההמשך של המחקר הוא כרגע לא נכון.
אסף מאיר: ואגב, זה לא דעה של משרד האוצר באופן בלעדי.
אסף מאיר: היה דיון במשרד התשתיות.
אסף מאיר: שר התשתיות היה יכול להגיש החלטת ממשלה אם הוא היה רוצה.
אסף מאיר: והוחלט, אף על פי שמיכאל שאני מוקיר אותו מאוד ויודע את העמדה שלו, ובמשרד התשתיות אני יודע שהעמדה שלו היא כן ללכת להמשך המחקר, יכול להגיד לך שמנכ"ל משרד התשתיות, בשלב הזה, החליט שלא ללכת להמשך המחקר.
מל פולישוק-בלוך: אני עדיין רוצה להבין.
מל פולישוק-בלוך: גם אם אני אעצור אותך.
מל פולישוק-בלוך: אולי מיכאל ייתן את התשובה.
מל פולישוק-בלוך: אם הצד המקצועי של המשרד אומר שצריך להמשיך ונותן את התוכנית, אז מי בדיוק הגורם במשרד התשתיות שאומר שלא צריך, שאומר לאוצר מי צריך?
מיכאל בייט: אני לא יודע על שום גורם.
מיכאל בייט: רק מאוד לא נעים ללכת בלי תיאום עם האוצר.
מיכאל בייט: האוצר מתנגד.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו הרגע שמענו שהמנכ"ל של התשתיות,
מיכאל בייט: המנכ"ל תומך.
מיכאל בייט: הנייר הוכן בהנחיות המנכ"ל.
מל פולישוק-בלוך: אז יש כאן איזה קצר.
אסף מאיר: היינו ביחד בדיון, ובסופו של דבר אחרי שאנחנו הצגנו את העמדה שלנו, ד"ר ביין גם היה בדיון, הוחלט שלא ללכת להחלטת ממשלה.
אסף מאיר: אני יכול להסביר את העמדה שלנו.
אסף מאיר: זה גם לא משנה.
אסף מאיר: זו גם לא הנקודה.
אסף מאיר: בואו נישאר בעניין המקצועי.
אסף מאיר: אני חושב שבסופו של דבר צריכה להישאל פה שאלה חשובה, ואני באמת לא מתייחס כרגע ל..
מל פולישוק-בלוך: צר לי שאני מפריעה לך.
מל פולישוק-בלוך: אבל אני חושבת שזה מאוד נקודה.
מל פולישוק-בלוך: יש לי הרגשה שהאוצר הכריז ולא הצד המקצועי.
מל פולישוק-בלוך: זו התחושה שקיבלתי ממה שעכשיו אתה אמרת.
אסף מאיר: אני לא מחליט בשביל מנכ"ל משרד התשתיות שום דבר.
אסף מאיר: אני יכול לתת את דעתי ולהגיד אם אנחנו תומכים או לא תומכים, גם אם משרד התשתיות כמשרד ממשלתי יכול להגיש איזו הצעה שהוא רוצה לממשלה, אנחנו יכולים להתנגד לו או לתמוך.
אסף מאיר: אף אחד לא מנע ולא ימנע ממשרד התשתיות להגיש- - -
מל פולישוק-בלוך: אתה אומר שהמנכ"ל לא- - -
מיכאל בייט: אני אגיד לך מה מהות העניין, ואסף יתמוך בי.
מיכאל בייט: מהות העניין מה המטלה של המועצה המקומית ומה המטלה של הממשלה.
מיכאל בייט: ועל הבסיס הזה, נכון?
אסף מאיר: זה הוויכוח בינינו לאוצר.
מל פולישוק-בלוך: למה שאלתי מקודם כמה אתם משקיעים?
מל פולישוק-בלוך: כי ידעתי שזה יגיע.
אסף מאיר: זו בדיוק הסיבה ששמחתי לשמוע את השאלה שלך.
אסף מאיר: אני לא מנסה ואני גם לא מנסה פה דב לדבר לא על הנושא של הכתבה שהיתה ולא על הכחשות המועצה האזורית תמר.
אסף מאיר: זה לא התחום שלי וזה גם לא מענייני.
אסף מאיר: אבל אני רק שואל שאלה שאותנו מעניינת, ואני לא יודע לענות עליה היום לא באופן מוחלט, וזו השאלה: מהי מטלה שלטונית?
אסף מאיר: כלומר, האם באחד עשר מיליון שקל, שאני שוב מזכיר שאני לא יודע מה קיבלנו בגינם, אני כן יודע שקיבלנו מפה שמפרטת כבר את אזורי הסיכון איפה יש בולענים, איפה יהיו בולענים, ואני יודע שיש פתרונות כלליים, הנדסיים, שאמורים להיות.
אסף מאיר: ואני יודע שהתוכנית, לפחות מה שאני הבנתי, זה לקחת את אותו אזור, ולפרק אותו לתתי-אזורים, ולהגיד כל בור ספציפי, מה צריך לדרוש.
אסף מאיר: עכשיו, יותר מזה.
אסף מאיר: ואני לא מבטא פה שום עמדה.
אסף מאיר: יכול להיות שהממשלה עשויה להחליט בשלב כזה או אחר, אני לא יודע, זו לא עמדה, שאולי המצב הוא כל כך גרוע, ואולי גם אין פתרון בצורה כזו שאין מה לעשות שם באזור.
אסף מאיר: זו גם אפשרות.
אסף מאיר: אבל צריך לקבל את ההחלטות האלה.
אסף מאיר: אי אפשר לשפוך עוד עשרות מיליונים בלי לדעת מה קורה.
מל פולישוק-בלוך: זאת אומרת, המצב הנוכחי הוא שמשרד האוצר לא הולך לתקצב מחקרים נוספים.
אסף מאיר: בוודאי עד שלא נקבל את הדו"ח.
אסף מאיר: קודם כל נקבל את הדו"ח.
אסף מאיר: יש כאן מישהו שרוצה להעיר על כך?
אבי רותם: כמי שמעורב, אחד הראשונים בים המלח, אני רוצה להגיב.
אבי רותם: אסף אומר כאן דברים שהם קצת רחוקים מהמציאות, ואני חייב להגיד את זה.
אבי רותם: האחד עשרה מיליון שקל, אף אחד לא חשב שיכסו את נושא המחקר.
אבי רותם: וגם הם לא היו אמורים לכסות.
אבי רותם: היה תשע עשרה מיליון שקל, הממשלה אישרה אחד עשרה מיליון שקל לשנתיים לצורך מחקר, ובדיקות ראשוניות, כאשר תוך כדי עבודה הדברים הולכים ומתפתחים.
אבי רותם: מי שחושב שהאחד עשרה מיליון שקל היו אמורים לכסות ולתת מענה לתופעה פשוט טועה ומטעה.
אבי רותם: זה לא המצב.
אבי רותם: שתים: אומר אסף, אנחנו יודעים איפה יתפתחו בורות.
אבי רותם: אז אני אומר: אותה מפת סיכונים או פוטנציאל סיכונים, סליחה, על סמך המפה, זה גם המכון לא אומר.
אבי רותם: גם המכון אומר: אותה מפת פוטנציאל, זה לא מפת סיכונים, מפת פוטנציאל סיכונים, שגם עליה יש ויכוח גדול מאוד בינינו למשל, או ביני לבין אנשים במכון, מדברת על תפוצה: מהי תפוצת המלח, והמלח הוא מקום שבו יכול להיות בור.
אבי רותם: אבל זו לא מפת סיכונים.
אבי רותם: מפת סיכונים תהיה פועל יוצא אולי של החלטה של ועדת היגוי, של אותו שילוב בין הצוות ההנדסי לצוות המחקרי של המכון הגיאולוגי.
אבי רותם: אנחנו הגדרנו וצמצמנו את השטח לארבעה או חמישה אזורי עניין, שבהם חייבים לקחת ולמפות בצורה מדויקת מאוד את הנושא של התפתחות הבורות, ולהבין בכלל מהו אותו אזור סיכון.
אבי רותם: עד אז אנחנו יכולים לבוא ולחסום בכלל.
אבי רותם: אם אנחנו ניקח את המפה של אותו פוטנציאל סיכון של המכון הגיאולוגי, אנחנו מדברים על ים המלח, אז בואו נחליט שחבל ים המלח הוא אזור סיכון, כפי שהמפה מראה, ואי אפשר לעשות שם שום דבר.
אבי רותם: ונבנה, כמו שאנשים באים ואומרים, על ההר למעלה ולא למטה בים המלח.
אבי רותם: אז אם זה מה שרוצים, אז בואו נקבל החלטה.
אבי רותם: עכשיו, זה לא רק אבי רותם מהנדס המועצה, אלא זה מחלקת ההנדסה במועצה האזורית תמר.
אבי רותם: מעבר לעלויות הישירות שהמועצה מוציאה על כל מיני פרוייקטים שהם פרוייקטים לאומיים.
אבי רותם: את תופעת התמר לא המועצה האזורית תמר יצרה.
אבי רותם: את תופעת הבורות מי שיצר, ואומר המכון הגיאולוגי, מי שיצר את תופעת הבורות זה מי שקיבל את ההחלטה לנצל את מקורות המים שמגיעים לים המלח.
אבי רותם: ואי אפשר לבוא ולהטיל על המועצה האזורית תמר, עם כל הכספים שיש לה, את כל הבעיות של מדינת ישראל.
אבי רותם: המועצה משתתפת ומממנת,
מל פולישוק-בלוך: כל מה שאמרת אני גם מסכימה אתך.
אסף מאיר: אני יכול רק להוסיף דברים, אם תתני לי שתיים שלוש דקות.
מל פולישוק-בלוך: גם תתייחס למאה עשרים מיליון דולר של המלונות.
מאיר אסף: זה אחד הדברים שרציתי להתייחס אליהם.
מאיר אסף: פשוט סיימתי בוועדה הזו ויש לי עוד שתי וועדות אחרות.
מל פולישוק-בלוך: עכשיו אתה מדבר על המלונות או התעשייה?
אסף מאיר: לא.
אסף מאיר: אני מדבר עדיין על הבולענים, בהיבט של הוועדה של המשרד לאיכות הסביבה, המשותפת של התשתיות ואיכות הסביבה, שעוסקת בנושא של מסמך המדיניות.
אסף מאיר: לגבי ההגנות, מדובר בנושא כבד מאוד, עם הרבה השלכות גם בראייה היסטורית של מה קרה כאן, מי ידע ומי לא ידע, אלף ואחד דברים.
אסף מאיר: כרגע נמצאים במצב שכמו שאבי תיאר, ואנחנו בקשר די שוטף בעניין הזה כך שכולנו מכירים, יש באמת בעיה עם שלב מה שנקרא אלף שתיים, זה השלב הקודם של ההגנה הזמנית, מה שנקרא, ומסתבר שחלק מהתכנון היה לא נכון וטעויות וכולי, וזה כסף.
אסף מאיר: אני אמנם לא מטפל בנושא הזה, אבל כיוון שבקונטקסט הכללי כן, אז אני יכול להגיד מה שאני יכול לומר באופן כללי.
אסף מאיר: עכשיו השאלה היא מה עושים.
אסף מאיר: יש מסתבר, למרות שההמלצה היא חד משמעית על פרוייקט שהאומדן המאוד מאוד ראשוני שלו זה מאה עשרים מיליון דולר, ואני אומר מאוד מאוד ראשוני, כי הנה עובדה שבשלב הקודם זה נאמד בכ-8-10 מיליון שקל, והנה אנחנו כבר צריכים להוסיף לזה, פלוס מינוס, שלושים.
אסף מאיר: אז גם המאה עשרים יכול להיות מאתיים ארבעים ויכול להיות גם שלוש מאות מיליון דולר.
אסף מאיר: יכול להיות גם מאה, יכול להיות גם שמונים, לא יודע.
אסף מאיר: וגם יכול להיות שהוא לא פיזיבילי הנדסית.
אסף מאיר: זה גם יכול להיות.
אסף מאיר: אז נתקצב, אני לא יודע אם נתקצב.
אסף מאיר: אז אנחנו מודעים לזה.
אסף מאיר: אבל אנחנו לא מקבלים החלטות על שלוש מיליון דולר בבת אחת.
אסף מאיר: אז נכון, משרד התשתיות הגיש איזו שהיא החלטת ממשלה, היה לנו איזה שהוא ויכוח לגבי נוסח וחלק מההחלטה זה עדיין לא עלה בממשלה, זה נמצא שם.
מל פולישוק-בלוך: מי העלה את זה?
אסף מאיר: משרד התשתיות הגיש החלטה.
אסף מאיר: שנייה, זה עדיין לא עלה, זה נמצא בממשלה ואנחנו נתייחס ברגע שזה יעלה בממשלה.
מל פולישוק-בלוך: באוצר?
אסף מאיר: היתה ישיבה באוצר, היתה המועצה האזורית תמר, היה ידידנו מר זיכרמן, והיו עוד כמה חברים, גם משרד התיירות, משרד התשתיות, והוחלט בה ללכת להחלטת הממשלה שמנוסחת בימים אלה.
אסף מאיר: אני לא רוצה להתחייב על מה יהיה בה, אבל תהיה בה התייחסות גם לנושא של אלף שתיים, של כל מה שנשאר לטפל בו, וגם לנושא של שלב ב' לטווח הארוך.
אסף מאיר: אני אומר עוד פעם במאמר מוסגר: הממשלה לא יכולה לקבל החלטה חד משמעית על פתרון כזה או אחר, שעלותו לא ברורה, גם אם היא לכאורה ברורה, אבל היא כנראה לא ברורה, כשיש גם אלטרנטיבות, שלכאורה נראה שהן הרבה יותר יקרות, אבל צריך לבחון אותן, בין היתר בגלל כל מיני אספקטים שקשורים לטווח הארוך באמת.
אסף מאיר: לדוגמה, אני רק אזרוק כאן, קציר המלח, שמפעלי המלח לא אוהבים וטוענים שזה מאוד מאוד יקר, יכול להיות שזה לא כל כך יקר.
מל פולישוק-בלוך: קציר המלח,
אסף מאיר: אותה פעולה של הוצאת המלח שמצטבר.
אסף מאיר: הרי מה גורם לעליית המפלס?
אסף מאיר: אז אותה פעולה של הוצאת המלח, יכול להיות שבראייה ארוכת טווח אולי היא כן כדאית, כיוון שבשנה מסוימת אולי הפתרון שאנחנו מנסים היום לתת יהיה כזה שלא יעמוד.
מל פולישוק-בלוך: אולי למלא את הבולענים.
אסף מאיר: אולי ביום מן הימים הפתרון הזה שאנחנו מנסים היום להקים אותו לא יעמוד, ואז בסופו של דבר, אם נרצה לפתח את האזור ולהמשיך לתת זיכיון למישהו בין אם זה יהיה לכל גורם אחר, יכול להיות שלא תהיה ברירה אלא לעשות את זה, ואז זה יהיה הרבה יותר יקר.
אסף מאיר: זאת אומרת, יכול להיות שבראייה ארוכת טווח יותר רצינית לא תהיה ברירה.
אבי רותם: הבעיה היא עשרים מיליון שקל כעת לתקופה של שנתיים, שבעוד שנתיים יהיו מיותרות,
מל פולישוק-בלוך: לשים פלסטר על משהו שאפשר לפתור אותו יותר.
אבי רותם: שהיום אין ברירה וצריך להוציא אותו כי לא פתרנו אותו אז, זה לא כיבוי שריפה אפילו.
אבי רותם: אני מדבר על עשרים מיליון שקל שברגע ששלב בית מתבצע, אותם עשרים מיליון שקל מתייתרים.
אבי רותם: כל יום שעובר זה עוד סכומים.
עמיר אידלמן: בלב שלם, אם בתשעים ושש היו פותרים את הבעיה בחוק הזיכיון של ים המלח יכול להיות שלא היינו צריכים לשבת כאן על הרבה דברים.
מל פולישוק-בלוך: היתה כאן ישיבה על הבנקים לפני שעה, ואתם באוצר הולכים היום למכירת בנקים, ואנחנו דיברנו על חוסר תחרות ועל מחיר העמלות.
מל פולישוק-בלוך: ואני בדיוק אמרתי משהו דומה למה שעכשיו אמרת: יש לכם עכשיו הזדמנות למכור נכון את הבנקים ולהפוך את השוק לתחרותי יותר.
מל פולישוק-בלוך: זה ימנע הרבה בעיות שאחר כך נצטרך להידרש להן, כולל היום.
מל פולישוק-בלוך: אבל האוצר לא עושה את זה.
מל פולישוק-בלוך: לא פותר את הבעיות מהשורש.
מל פולישוק-בלוך: רק מכבים שריפות כל הזמן, לפעמים אפילו לו, ובסוף אנחנו משלמים הרבה יותר.
מל פולישוק-בלוך: זו הבעיה שלנו במדינת ישראל.
מל פולישוק-בלוך: אבל זה לא רק זה.
עמיר אידלמן: שלוש עבודות שנעשות במקביל, עבודת המחקר של המכון הגיאולוגי, עבודה של תה"ל על המועצה האזורית, סליחה, של הצוות ההנדסי, אני מתנצל.
עמיר אידלמן: הצוות של הבולענים.
עמיר אידלמן: והעבודה השלישית היא עבודה של הכנת מסמך מדיניות לעתיד ים המלח שניזום על ידי המשרד לאיכות הסביבה ומשרד התשתיות, כמו שעמוס הציג אותו בהחלטה, הוא מגובה בהחלטת ממשלה להכין אותו.
עמיר אידלמן: יש ממצאים ומסקנות מהחלק הראשון, יש מסקנות שהגענו אליהן, שאת רובן הציג עמוס.
עמיר אידלמן: אחת המסקנות המרכזיות, שאני חושב שמאוד חשוב להגיד אותה, היא שבכל החלטה שיקבלו, אפילו אם מחר בבוקר יקבלו החלטה להקים תעלת ימים, יובל ימים, המצב הנוכחי, יש מצב שמתפתחים בולענים, שערוצים מתחתרים, שמצב התשתית הוא מצב דינמי – המצב הדינמי הזה של ים המלח אפשר להגיד שיש וודאות הרבה יותר גדולה כיום להגדיר איך המצב הדינמי הזה יתקיים במהלך עשרים שלושים השנים הבאות.
עמיר אידלמן: יש וודאות שיתקיים עשרים שלושים שנה.
עמיר אידלמן: אנחנו חושבים שאחד הדברים הראשונים זה לגבש תפיסה תכנונית חדשה לאזור הזה.
עמיר אידלמן: לקחת את כל האמצעים, לראות איפה כן אפשר לפתח ואיפה אי אפשר לפתח, איפה יש דברים קיימים שאולי יש מקום לחשוב שנית על שימושי הקרקע בהם, ואיפה יש אזורים שהם בטוחים, ואפשר בהם לעשות שימושי קרקע עתידיים.
מל פולישוק-בלוך: להמשיך לחקור זה טוב.
מל פולישוק-בלוך: מי עוד רוצה להתבטא?
עמיר אידלמן: נכון.
עמיר אידלמן: זה חשוב מאוד לחקור.
דב ליטבנוף: אני רוצה להגיב על שני דברים: אחד, על האחריות שמטילים או שמנסים להטיל על המועצה האזורית תמר.
דב ליטבנוף: אי אפשר להגיד שהתקשורת לא משפיעה, אסף.
דב ליטבנוף: היא משפיעה גם עליכם.
דב ליטבנוף: והעובדה, אני שומע דברים מאוד ברורים מהדברים שאתה אומר.
מל פולישוק-בלוך: אני אסביר לך שנייה.
מל פולישוק-בלוך: הרבה לפני הכתבות האלה, אחרי שהיינו בסיור והתחלנו לעסוק בזה, אני דיברתי עם כמה שרים.
מל פולישוק-בלוך: שר הפנים למשל, שר התשתיות, וגם עם המשרד לאיכות הסביבה.
מל פולישוק-בלוך: ומכולם שמעתי את אותה תשובה, גם סביב ראש הממשלה,
דב לטבינוף: שמטיסים את הילדים במועצה האזורית תמר במסוקים,
מל פולישוק-בלוך: שאתם כל כך עשירים, שלא צריכים.
מל פולישוק-בלוך: אני לא מסכימה עם זה, דרך אגב.
מל פולישוק-בלוך: זה לא בגלל התקשורת במקרה הזה.
מל פולישוק-בלוך: יש לכם כסף, אבל זה עדיין לא אומר שאתם צריכים להוציא את הכל על זה.
דב לטבינוף: תני לי להשלים.
דב לטבינוף: אני לא אפרוש פה את כל המטלות שמוטלות על המועצה מעבר לתעשייה, לתיירות ולהתיישבות שאנחנו מחזיקים באזור של מאה עשרים קילומטר.
דב לטבינוף: אז אני לא אתחיל לפרוש את העניין הזה ולהצדיק את ה-SO CALLED עשירים.
דב לטבינוף: אם היינו כל כך עשירים אז לא היו גרים באזור הזה אלף שלוש מאות תושבים, היו גרים הרבה יותר.
דב לטבינוף: אם היו מחלקים את הארנונה פר אלף שלוש מאות תושבים, שככה מציגים את זה, ולא מחשבים על מה אנחנו מוציאים את הכסף, ועובדה שמבקשים מאתנו כסף, אז ברור לחלוטין מה היה קורה.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו לא יכולים לעסוק בכל כך הרבה התנצחויות.
דב לטבינוף: אז ברור לחלוטין שיש פה איזה משימה מסוימת.
דב לטבינוף: וללא תמיכה שלכם, ולבוא לראות בשטח באופן אמיתי במה אנחנו מתמודדים, ובצורה דמגוגית לשמוע את הדברים שראש עיריית דימונה וראש עיריית ערד מבטאים בתקשורת בצורה פשוט מחפירה, אז זה מה שיקרה.
דב לטבינוף: אז תהיה התנתקות גם כזאת.
דב לטבינוף: זה לנושא הזה.
דב לטבינוף: ואני מציע לבדוק את הדברים לעומק, ולא בצורה שטחית.
אסף מאיר: זו לא היתה הכוונה.
אסף מאיר: הכוונה שלי היתה לבוא ולהגיד של מי צריכה להיות האחריות.
אסף מאיר: זה שבהערת ביניים אמרתי, עזוב, זו היתה הערת ביניים, זו לא היתה הכוונה האמיתית.
אסף מאיר: מה שניסיתי להגיד בעצם, שהאחריות ברמה המוסרית נקרא לזה.
דב לטבינוף: חבר'ה, עושים לאזור הזה עוול תקשורתי.
דב לטבינוף: הסכומים שמדברים פה זה החזקה של שני מוצבים בעזה.
דב לטבינוף: ואנחנו מדברים על אזור ברמת חשיבות בינלאומית.
דב לטבינוף: אחד עשרה מיליון לאיזה שהוא דבר כזה או זה.
דב לטבינוף: אתם פשוט לא מבינים על מה אתם מדברים.
דב לטבינוף: זה החזקה של שני מוצבים בעזה לעומת אזור ים המלח.
דב לטבינוף: אל תגיד לי לא נכון.
חנן ברנשטיין: הוא נתן מספרים שהם יותר יקרים, דבר ראשון.
חנן ברנשטיין: יותר יקרים מהפתרון של הלגונה, אבל יותר זולים מהעבודה שהגיש שכטר על הקציר.
חנן ברנשטיין: אבל הויכוח הוא האם יש היתכנות ללגונה, וזה צריך לבדוק.
חנן ברנשטיין: ואם יש התכנות ללגונה – אז יש ויכוח.
חנן ברנשטיין: אם אין היתכנות ללגונה, אז או.קיי.
חנן ברנשטיין: אין ויכוח.
חנן ברנשטיין: וצריך לבדוק את זה.
דב לטבינוף: שנייה אחת, אתם הפסקתם אותי באמצע.
דב לטבינוף: בא מישהו ואומר, איך אומרים, בואו נבדוק אם יש היתכנות ללגונה, וזאת החלטת ממשלה, לא לזרוק עכשיו מאה עשרים מיליון דולר או מאתיים מיליון דולר.
חנן ברנשטייו: ובגלל זה אסף כשדיבר, אסף רץ לשלוש מאות מיליון.
חנן ברנשטייו: אסף, אצלך במשרד בשבוע שעבר סיכמתם שאתם לא רוצים לבדוק היתכנות.
חנן ברנשטייו: זה מה שסיכמתם.
מל פולישוק-בלוך: על מה מדובר?
דב לטבינוף: אני אומר:
דב לטבינוף: הבדיקה של ההיתכנות יכולה להסתכם בחמישה מיליון ש"ח.
דב לטבינוף: ואנחנו מדברים פה על פרוייקט בסדר גודל של מאה עשרים מיליון דולר או מאה חמישים מיליון דולר.
דב לטבינוף: בא מישהו זרק שקציר מלח יותר זול.
חנן ברנשטיין: דב, עזוב את הקציר.
חנן ברנשטיין: עזוב את הקציר.
חנן ברנשטיין: שיתן כסף להיתכנות.
דב ליטבנוף: תנו לי להשלים את המשפט.
דב ליטבנוף: אני מסיים.
דב ליטבנוף: גם כשמציעים הצעות אחרות , צריך לקחת את האחריות באי ההחלטה.
דב ליטבנוף: זאת אומרת, אם אנחנו נגיע לאלפיים ושמונה ולא נהיה עם פתרון קבע.
מל פולישוק-בלוך: עכשיו אנחנו מבינים גם למה נבחרת.
מל פולישוק-בלוך: אתה מדבר לעניין.
עודד הראל: בהמשך לדב, רציתי להגיד שאנחנו דוחים את קבלת האחריות בגין ירידת מפלס הים.
עודד הראל: כמו שהסברתי, ירידת מפלס הים היא תולדה של עצירת מקורות הים הזה משיקולים לאומיים של מדיניות המים, זו נקודה ראשונה.
אבי רותם: בפיגור של חצי שנה.
עודד הראל: נקודה אחרונה, שזה לך, כיושבת ראש הדיון.
עודד הראל: רציתי לדון היום גם בנושא ה-TOR, שהוא נושא שאנחנו מאוד מאוד מודאגים ממנו.
עודד הראל: הנושא של ה-TOR שהולך כפי שנמסר פה לעלות לדיון ולקידום, מאוד מדאיג את מפעלי ים המלח.
עודד הראל: מתי נדון בנושא הזה?
עודד הראל: כי TOR זה איזה שהוא דו"ח מתנגש.
עודד הראל: ה-TOR שמשרד התשתיות רוצה לחסום.
קריאה: עם הירדנים.
עודד הראל: ה-TOR שהולך להיחתם עם הירדנים זה למעשה מתנגש עם מה שעמיר סיפר על וועדת המדיניות בנושא מפלס הים.
עודד הראל: אם יקבלו החלטה מייתרים את הכל.
עודד הראל: כבר החליטו על הבעיה, על הפתרון ועל הדרכים לפתרון.
מל פולישוק-בלוך: תראו, קודם כל אני מודה לכם על הדיון.
מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שזה היה מאוד מעניין.
מל פולישוק-בלוך: אני מקווה גם שזה יהיה מועיל, ואני שמחה שאתה פה, וגם נציגי, חבל באמת שהמנכ"ל לא הגיע .
מל פולישוק-בלוך: הוזמן המנכ"ל?
מל פולישוק-בלוך: פשוט חשבתי שהיא מחליף עוד מעט אז לכן לא חשבתי על זה.
מל פולישוק-בלוך: אי אפשר ולא ייתכן שממשלת ישראל תסיר ידה מאחריות לטפל בבעיה.
מל פולישוק-בלוך: עכשיו, איך מטפלים בבעיה?
מל פולישוק-בלוך: שמענו כאן שלוש חלופות, לא אחזור עליהן.
מל פולישוק-בלוך: אבל בוודאי שיש פתרונות.
מל פולישוק-בלוך: לכן אני בהחלט רואה בחומרה את המחדל של ממשלת ישראל שאינה מטפלת בנושא בתכיפות הנחוצה.
מל פולישוק-בלוך: זה לא שהיא לא עושה כלום, בוודאי שהיא עושה, אבל זה לא בתכיפות ההכרחית נוכח מה ששמענו פה.
מל פולישוק-בלוך: מצד אחד, מפעל שייהרס אם לא נידרש לו בזמן, ומצד שני מלון שיקרוס, מצד שלישי תושבים שרוצים לחיות שם.
מל פולישוק-בלוך: אז אי אפשר להתעלם משלושת המרכיבים האלה, ואם אתם רוצים, לא פחות חשוב, תופעת טבע ייחודית בעולם שאנחנו קיבלנו את החסות עליה.
מל פולישוק-בלוך: ואי אפשר להתעלם, אפילו לא משרד האוצר.
מל פולישוק-בלוך: והמלונות זה עוד יותר, בקיצור, אנחנו כאן מדברים על שתי תעשיות שגם לכלכלת ישראל הן משמעותיות ולא יכולים להתעלם מזה.
מל פולישוק-בלוך: אני פונה שוב מעל במה זו, לראש הממשלה, להכיר בטיפול בים המלח כטיפול בפרוייקט לאומי.
מל פולישוק-בלוך: כשאני אומרת פרוייקט לאומי בעל דחיפות ובראש סדר העדיפויות אני מדברת על פרוייקט שנופל בין הכיסאות אם הוא לא מובל על ידי ראש הממשלה.
מל פולישוק-בלוך: כיום, כפי ששמענו פה מהדיווח של האנשים, זה נופל בין הכיסאות.
מל פולישוק-בלוך: זה אומר אתה תשלם, וזה אומר אתה תשלם, ובסוף את, תסלחו לי, הפינטס האלה של חמישה מיליון היתכנות לכאן, ושנים עשר מיליון השלמת מחקרים לכאן אין.
מל פולישוק-בלוך: וכשאין לנו את הבסיסים האלה אי אפשר.
מל פולישוק-בלוך: לכן, קיבלנו פה את הסקירה של המחקרים והנתונים ששמענו פה של מה צריך לעשות, איזה מחקרים נוספים להשלמת הנתונים ואיסוף המידע, אני חושבת שזה דבר חיוני ביותר, ואני שוב חוזרת.
מל פולישוק-בלוך: אני תמיד נותנת את זה כדוגמה, ייבשו את החולה אולי לפני שבדקו לעומק, ואחר כך הציפו אותה.
מל פולישוק-בלוך: אני מבטיחה לך שאם אנחנו נחסוך את העשרים מיליון שקל, אולי אני אפילו אוסיף קצת, את העשרים מיליון שקל האלה, אנחנו נשלם את המאתיים ואולי את השני מיליארד, וזה מה שיקרה לנו בסוף.
מל פולישוק-בלוך: כי כשנצטרך לפנות את האזור זה יעלה הרבה יותר מהעשרים מיליון שקל האלה.
דב ליטבנוף: את צריכה לעזור לי להביא את זה לשר הפנים.
מל פולישוק-בלוך: אני אמרתי: אני אביא את זה לכולם ביחד.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו צריכים בכוחות משותפים להציל את המקום, ויפה שעה אחת קודם.
מל פולישוק-בלוך: זה לא עניין לאמירה סתמית, זה חיים של אנשים שם.
מל פולישוק-בלוך: ואני מציעה לעשות את זה לפני שבאמת מישהו ייתן את חייו על העניין הזה.
מל פולישוק-בלוך: אני שמחה לשמוע שאתה זוכר שהיוזמה וכל הדחיפה הגיעה מוועדת המדע.
מל פולישוק-בלוך: וועדת המדע, גם אם זה לא יהיה בראשותי, תמשיך לעסוק בנושא הזה.
מל פולישוק-בלוך: אני מקווה שלפחות האוצר והממשלה כולה יידרשו לזה בהקדם.
מל פולישוק-בלוך: ואני רוצה להציע לך דב גם כן, אם יורשה לי.
מל פולישוק-בלוך: שאלתי אותך בתחילת הישיבה כמה כסף אתם משקיעים.
מל פולישוק-בלוך: במאבק שלך להוכיח למה לא צריך הכל להשית עליכם אתה חייב לבוא עם נתונים יותר ברורים.
מל פולישוק-בלוך: לא שהוא יבוא ויגיד המשכורת שלי.
מל פולישוק-בלוך: לא שזה תגיד לי בערך.
מל פולישוק-בלוך: תבוא עם נתונים.
מל פולישוק-בלוך: אני מוכנה להוביל את זה הלאה.
מל פולישוק-בלוך: ברוכים הבאים, עם מרבית
מל פולישוק-בלוך: כם נפגשתי, אנחנו יושבים פה במסגרת ועדת המדע והטכנולוגיה של הכנסת, אני אומרת את זה גם לבאים בצל קורתנו וגם לאלו הצופים בנו בבית.
מל פולישוק-בלוך: הנושא היום הוא עידוד תעשיות ההייטק ואנחנו מנצלים את העובדה שחבורה מכובדת מאוד באה היום לביקור בכנסת, בהזמנתנו, מועדון המנמ"רים, C3 אתם קוראים לעצמכם.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו כאן בועדת המדע עוסקים רבות לקידום הטכנולוגיה, הידע, המדע בישראל, אנחנו מאמינים שזאת הדרך לקדם את מדינת ישראל לעתיד טוב יותר, לפיתוח כלכלי שיביא בסופו של תהליך, לא כל כך רחוק, גם רווחה חברתית.
מל פולישוק-בלוך: אני אבקש מכמה דוברים להתחיל, ועוד דקות ספורות יצטרף אלינו גם שר האוצר.
מל פולישוק-בלוך: אני מזמינה אתכם, אני אומרת את זה לפני שהוא יגיע, אני מזמינה אתכם לא להיות עדינים מדי איתו, אני חושבת ואני אומר את זה גם בפניו, שמדינת ישראל, ממשלת ישראל יותר נכון, צריכה הרבה יותר ממה שהיא עושה היום, לסייע לענף ההייטק.
מל פולישוק-בלוך: הענף הזה יכול להביא את ישראל להישגים ולהיות חוד החנית של הכלכלה הישראלית, בתחרות שלה במשק העולמי.
מל פולישוק-בלוך: זה אפשר לעשות אם הממשלה מצד אחד תפריע פחות, ומהצד השני תעזור יותר.
מל פולישוק-בלוך: אלה שני מרכיבים מאוד חשובים, כל אחד מהם הוא חשוב מאוד.
מל פולישוק-בלוך: אני מקווה שבהמשך הישיבה יצטרפו אלינו גם חברי כנסת, חלקם אמרו שיבואו.
מל פולישוק-בלוך: הם בדרך כלל לא רגילים להתחיל ישיבות בזמן, אבל בגלל שלא רציתי שתחכו ואני יודעת שאתם כאן מאחת עשרה, אז אני לא רוצה לעכב אתכם יותר מדי.
מל פולישוק-בלוך: אני אבקש את נציג המנמ"רים, עמירם שור.
עמירם שור: אני דווקא הייתי רוצה ששר האוצר ישמע אותי.
מל פולישוק-בלוך: בוא תתחיל ואחר כך את עיקר הדברים אנחנו ניתן לך הזדמנות.
מל פולישוק-בלוך: בינתיים עם ישראל שומע אותך וזה לא פחות חשוב.
עמירם שור: שלום לכולם, אני רוצה קודם כל להתחיל במצגת של הנתונים של התעשייה שלנו, כדי שנדע פשוט איפה אנחנו עומדים היום.
עמירם שור: השקף הראשון בעצם מראה את הצריכה של תעשיית התוכנה מאז 1994, אפשר לראות שבעצם שיעור הצמיחה היה גדול מאוד בשנים הראשונות והגיע לשיא בשנת 2000, התחיל לרדת ב-2001, שכולנו יודעים את הסיבות.
עמירם שור: התחיל שוב לחזור לעצמו ב- 2003 ואני מאוד מקווה שב- 2004 הוא יגיע לארבעה מיליארד דולר.
עמירם שור: השקף השני מראה את תעשיית האלקטרוניקה.
עמירם שור: אני לא בכדי החלטתי להביא גם את הנתונים של תעשיית האלקטרוניקה, משום שכיום למעלה מחמישים אחוז מהמהנדסים שעוסקים בתעשיית האלקטרוניקה הם אנשי תוכנה.
עמירם שור: אני מקווה שאף אחד לא יכעס עלי כשאני אומר שהתוכנה הקדימה את האלקטרוניקה בשימוש בתוכנה באמצעות מחשבים.
עמירם שור: השקף הבא מראה את שיעור הצמיחה של הייצוא של תעשיית התוכנה.
עמירם שור: ב1994 התחלתי לספור את הייצוא הזה, אני בטוח שהרבה מהיושבים כאן יודעים ששנים רבות התעשייה הזו נלחמה כדי שהחוק יכיר בה כתעשייה בכלל.
עמירם שור: חוק המו"פ לא הכיר בה, חוק לעידוד השקעות הון לא הכיר בה, העיריות לא הכירו בה לצרכי ארנונה.
עמירם שור: היינו צריכים לעבור תהליכים של בתי משפט, עד שבעצם השתנה המצב וכאשר השתנה המצב והחוקים הכירו בנו ואנחנו התחלנו לייצר.
עמירם שור: כאשר שנת השיא הייתה בשנת 2001, שוב הייתה נסיגה ב- 2002 , שוב ישנה התרוממות ב- 2003 ואני מאוד מקווה שב- 2004 אנחנו נחצה את השלושה מיליארד דולר.
עמירם שור: למי שלא זוכר, כאשר בשנת 1983, כאשר המנוח חיים קאופמן היה סגן שר האוצר ואני אמרתי לו שאפשר לעשות מיליון דולר יצוא, והוא ציטט את המשפט הזה, העולם צחק ממנו, אמר שהאיש חולם חלומות באספמיה.
עמירם שור: היום אנחנו בחצי השנה שלושה מיליארד דולר, עם תעשייה ששיעור הערך המוסף שלה הוא מעל תשעים אחוז.
עמירם שור: כלומר אם נשווה את זה לתעשיית היהלומים למשל, התעשייה שלנו מפיקה ערך מוסף פי שניים או פי שלושה ממה שכל תעשיית היהלומים יכולה לתת למדינת ישראל.
עמירם שור: השקף הזה מראה את המצב של תעשיית האלקטרוניקה של ישראל, שגם היא לצערי סבלה משלושת השנים שעברנו את שנת אלפיים וגם היא נמצאת בהתאוששות, גם היא תעבור משוכה חדשה בשנת 2004.
עמירם שור: השקף הזה מראה את כמות העובדים בתעשייה, בתעשיית התוכנה, הרגע אנחנו התייצבנו על מספר של 13,000 ב-2003, אנחנו יודעים שכבר ב-2004 התרוממנו לפחות בחמש מאות, ואני מניח שעד סוף השנה אנחנו נחזור ל- 14,000 ואולי גם נחצה את זה.
עמירם שור: תעשיית האלקטרוניקה גם היא בעצם קיצצה במשאב האנושי כתוצאה מהמשבר.
עמירם שור: שוב הייתה נסיגה ב-2001, ירידה יותר גדולה ב-2002, התייצבות ב-2003, וגם את תעשיית האלקטרוניקה אנחנו מצפים להתאוששות ולעלייה מחודשת וניצול כוח האדם.
עמירם שור: עד כאן הנתונים, עכשיו מאוד הייתי רוצה ששר האוצר יהיה.
מל פולישוק-בלוך: אתה רוצה את המסקנות להשאיר לחלק השני, החשב הכללי, ירון זליכה, לידו סגן החשב הכללי, איציק כהן, שאיתו יש לכם אולי יותר קשר מההיסטוריה, זה שמעביר לכם עבודות, תודה רבה עמירם שור בינתיים, אני אתן לך להתייחס כששר האוצר יגיע.
עמירם שור: לא להתייחס, יש לי המשך של המצגת, שהוא דברים חשובים מאוד.
מל פולישוק-בלוך: אני לא מבטיחה, כי יש פה הרבה אנשים שרוצים להתייחס, אז לכן אני לא –
עמירם שור: אז לא עשיתי כלום.