GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מל פולישוק-בלוך: הצטרפה אלינו חברת הכנסת ד"ר לאה נס, חברת הועדה שתחליף אותי, ויש איתנו גם פרופ' זיו, נשיא האקדמיה הישראלית למדעים, שעוד תהיה לנו הזדמנות להיפרד ממך בצורה מסודרת.
מל פולישוק-בלוך: אני הייתי רוצה שנתייחס למספר נושאים, זה שהחשב הכללי וסגנו נמצאים פה זה מאוד חשוב, אנחנו נתחיל עם הנושאים שרלבנטיים יותר לתחומים שלכם.
מל פולישוק-בלוך: שר האוצר הגיע, אז אנחנו נציג את הדברים גם אליו.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו כאן בישיבה של ועדת המדע, עם שידור לציבור, אני בכוונה מציינת את זה משום שאנחנו צריכים להבטיח גם לאלה שבבית.
מל פולישוק-בלוך: יושבים איתנו פה המנמ"רים, מנהלי חברות המידע, הם אלה שמחזיקים כל עסק וכל ארגון במקום הכי חשוב במאה העשרים ואחד.
מל פולישוק-בלוך: במקום של הידע, מקום של ריכוז האינפורמציה של הארגון, אני חושבת שבוועדה הזאת אין צורך לומר מה החשיבות או העוצמה של הכוח שיש לנו בקבוצה הזאת ובקופסא הזאת, במחשב וביכולת שלנו להפעיל אותו, דרכו לרכז את האינפורמציה, דרכו להגיע למידע נוסף ולמדע.
מל פולישוק-בלוך: אני לא רוצה לקבל מידע, אני הייתי רוצה שנשמע עוד שניים שלושה אנשים, כדי שאתה תוכל להתייחס בהמשך גם לנתונים של החברות, יש כאן גם חברות הייטק, מוטורלה, מטריקס, מייקרוסופט, איי.
מל פולישוק-בלוך: בי.
מל פולישוק-בלוך: אם.
מל פולישוק-בלוך: , כלנית, התעשייה פה, אנחנו רוצים לשמוע גם אותך.
מל פולישוק-בלוך: אני מציע שנתחיל, אני רוצה להעלות כמה נקודות ואני מבקשת מהאנשים להתייחס.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו רוצים לעודד את תעשיית ההייטק בישראל, אבל אני לא רוצה שנצטמצם רק להייטק, אלא כללית לתעשיות המתוחכמות במדינת ישראל, אותן תעשיות שכפי שאמרתי מקודם שהם בעצם הכוח המניע של הכלכלה הישראלית ונותנות לכלכלה הישראלית את האפשרות להתמודד בשוקי העולם.
מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שאין מחלוקת, אולי אתה תחלוק על כך, אבל אנחנו מרגישים שהממשלה לא עושה מספיק כדי לעודד את התעשייה הזאת.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו מתחילים לצאת ממשבר ואנחנו מעריכים את כל מה שהאוצר והממשלה עשו עד כה, כדי לייצב את המשק, כדי להציל אותו מהמפולת.
מל פולישוק-בלוך: זה נכון, זה מכובד, אבל אנחנו דורשים כבר יותר.
מל פולישוק-בלוך: לכן אני חושבת שעכשיו, בנקודת הזמן הזאת, כשאנחנו מרגישים שאנחנו כבר לא לפני התהום, כפי שהיה לפני שנה, אנחנו באים ואומרים: בואו נעזור לתעשייה, נעזור לכלכלת ישראל שתעזור לכולנו, ולתת לה את הכלים.
מל פולישוק-בלוך: הכלים הם הן על ידי עידוד השקעות הון בתעשייה של ההייטק במיוחד ועתירות טכנולוגיה בכלל, יש הצעות על הפרק, הממשלה עדיין לא הביאה את ההצעה שלה וצריך לקדם את זה.
מל פולישוק-בלוך: אני הגשתי הצעת חוק בנושא הזה, כדי להביא הצעה לחברות בין-לאומיות ואולי גם יזמים ישראליים, שתהיינה ברות תחרות לאירלנד, אירלנד זה כבר היום לא השיא, אבל סינגפור, הודו, סין דיברנו עליה, המזרח.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו צריכים לתת את המענה הזה וכמה שיותר מהר.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו צריכים לעזור בשיווק, יש לנו סטרט-אפים, הזנק קוראים לזה בעברית, מספר אחד בעולם מבחינת המספר ואנחנו לא מאפשרים לחברות שיש להם רעיונות מצוינים להתקדם קדימה.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו צריכים לעזור להם בשיווק, זה עולה כסף, הממשלה יכולה לעזור גם בעניין הזה.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו צריכים כמובן לצמצם את הבירוקרטיה, עדיין הפקידים ועדיין אגף התקציבים יותר מדי מפריעים.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו צריכים לעשות תכנון לטווח ארוך, אני לא צריכה להגיד לך את זה, כדי להגביר את היציבות והוודאות.
מל פולישוק-בלוך: עוד שני נושאים חשובים, אני רוצה להתייחס לנושא נוסף שעלה בשבוע שעבר – הבטחת מידע.
מל פולישוק-בלוך: אתם עוסקים במאגרי מידע, אתם נוגעים בנושאים מאוד, מאוד רגישים, של כל תחומי החיים שלנו ואתם צריכים לדעת לשמור על המידע הזה, כי הוא יקר לנו והוא גם עלול להוות פגיעה בזכויות שלנו.
מל פולישוק-בלוך: לכן הקצינה שהלכה עם המחשב שלה הביתה, וכן או לא לקחו לה את התוכן של המחשב, גם על זה צריך לתת את הדעת.
מל פולישוק-בלוך: הנקודה האחרונה, ולכן היה חשוב לי שגם החשב הכללי יהיה פה וגם שר האוצר, לתת עבודה לחברות ישראליות.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו יותר ויותר היינו עדים עד כה וזה עדיין לא הופסק לחלוטין, שעוזרים לכלכלה הגרמנית להשתקם, נותנים עבודה לטכנאים והמפתחים הגרמנים.
מל פולישוק-בלוך: הכול טוב ויפה, אנחנו צריכים לעזור לחברות שלנו.
מל פולישוק-בלוך: אני שמעתי מהסיורים שאני עושה, הרבה מאוד ביקורת בנושא הזה.
מל פולישוק-בלוך: דיברתי מספיק, עם מי אנחנו נתחיל, אני רוצה להתחיל עם מטריקס, בבקשה.
מוטי גוטמן: אני מנכ"ל מטריקס, לפני שאני אדבר אני רוצה להגיד כמה מילים.
מוטי גוטמן: מטריקס היא מעסיק של אלפיים , בדרך כלל תשעים וחמישה אחוז מהתעשיות שלנו מקורן בשוק הישראלי, אנחנו חברת שירותים, בניגוד לחברות הייטק שמן הסתם עוסקות בייצוא של מוצרים שמייצרות להם איי.
מוטי גוטמן: פי., אנחנו מספקים שירותים לשוק הישראלי.
מוטי גוטמן: באוקטובר 2003 ביקר פה נשיא אינטל העולמי ואני אצטט מדבריו.
מוטי גוטמן: אגב כל מה שאני אומר מופיע בחוברת מולך.
מוטי גוטמן: "הדרך העיקרית שבה ישראל תוכל להמשיך לשמור על מעמדה בעולם ההייטק, היא באמצעות המשך השקעות בחינוך, פיתוח ותשתיות טכנולוגיות.
מוטי גוטמן: " הוא אמר עוד הרבה משפטים, אני לא אמשיך לצטט אותו, יש לנו כרגע סוגיה אחת, גם בקהל נשמעו הרחשים סביב הודו וסין, והיא הסוגיה של ירידת עלויות כוח אדם בצורה מאוד דרמטית.
מוטי גוטמן: דבר שמפתה הרבה מאוד מנהלים של חברות, גם ישראליות, גם בין-לאומיות, להשתמש במשאבים האלה, כדי לשפר את התוצאות וזה לגיטימי.
מוטי גוטמן: הדרך להתמודד עם זה, אפשר להתעלם מזה וזה כרגע מה שקורה, מתעלמים מזה, והיינו באחת הישיבות הקודמות ואחד הדוברים אמר – תראה, בשלב הראשון זה רק שירותים, אחרי זה גם יהיה המחקר, ואחרי זה הפיתוח ובסופו של דבר גם ה-IP ילך להודו וזה קורה עם כמה וכמה חברות.
מוטי גוטמן: אנחנו כחברה הקמנו מיזם ששמו תלפיות, המיזם הזה בעצם מבוסס על העסקה של נשים חרדיות והכשרתן.
מוטי גוטמן: אנחנו גוף שמחזיק גם מרכז הכשרה הגדול בארץ, אנחנו גוף איי.
מוטי גוטמן: טי.
מוטי גוטמן: מהגדולים בארץ, ובעצם מה שעשינו שכרנו, עשינו תהליכי מיון קפדניים ושכרנו שלושים נשים כמחזור ראשון שאנחנו מכשירים אותם למקצועות המבוקשים על ידי חברות ישראליות ועל ידי יצואנים.
מוטי גוטמן: על ידי חברות שהיום שוקלות להקים מרכזים בהודו ובסין, לנסות ולייצר להם VALUE לאורך זמן, במחירים נמוכים, באותם מחירים שהם משלמים בהודו.
קריאה: אישה חרדית שווה לפועל הודי?
מוטי גוטמן: אישה חרדית שווה יותר, שווה יותר כי היא פה, היא שווה בעלות העסקה למעסיק, תהיה זהה לאותה עלות שאותו מעסיק ישלם, אם הוא יוציא את העבודה להודו.
מוטי גוטמן: למה?
מוטי גוטמן: אני אספר לך.
מוטי גוטמן: קודם כל יוקר המחיה למי שלא יודע, במודיעין עילית הוא בערך שליש עד רבע מיוקר המחייה בגוש דן.
מוטי גוטמן: אני לא יודע מי מכם נכנס לסופרמרקט במודיעין עילית וקנה פעם מצרכים לשבת, זה עולה פחות או יותר רבע או שליש ממה שעולים אותם מצרכים בגוש דן.
מוטי גוטמן: עלות המחייה זולה משמעות מאשר בגוש דן, זה פן אחד.
מוטי גוטמן: הפן השני שזה ישוב שמעסיק 12,000 תושבים, אגב רובם חרדיים, והנשים החרדיות מה לעשות אין להן מה לעשות.
מוטי גוטמן: חלקן בוגרות מדרשות, חלקן בוגרות השכלה מדעית, והפלא ופלא, כשעשינו להם את תהליכי הבחינה, גילינו לא להפתעתנו, כי האמנו שזה המצב, שיש לנו אוכלוסייה איכותית שאנחנו יכולים לרתום אותה כדי להתמודד עם המחסור בכוח אדם מצד אחד, אבל מחסור בכוח אדם שיהיה כלכלי לאורך זמן.
מוטי גוטמן: מה שבעצם עשינו, חברנו עם ראשי הקהילה החרדית, היו הרבה ניסיונות להעסיק נשים חרדיות, ניסיונות שכשלו, אני לא אכנס להסביר למה, אבל יש לנו את ההסברים הברורים למה זה קרה.
מוטי גוטמן: אבל הרעיון הכללי הוא לספק להם סביבת עבודה שמתאימה לצרכים שלהם, לדפוסי העבודה של הקהילה החרדית.
מוטי גוטמן: זה רק נשים שעובדות בקמפוס שמעסיק רק נשים, אנחנו משלמים להם משכורת מהיום הראשון שאנחנו מכשירים אותם, אנחנו עושים תהליך של הכשרה של ארבעה חודשים.
מוטי גוטמן: בסוף התהליך הזה, אני יכול להגיד לכם שהתחלנו את זה כבר, בסוף התהליך הנשים האלה משרתות את הפרויקטים שאנחנו מבצעים, וכבר יש לנו over booking על הקבוצה הראשונה.
מוטי גוטמן: אלה החדשות הטובות, החדשות הרעות שזה עולה הרבה כסף, אנחנו משקיעים UPFRONT, אנחנו לא רואים הכנסה של שקל בארבעה החודשים הראשונים וגם לוקחים את הסיכון, כי התחייבנו למבנים, התחייבנו לעוד הרבה דברים אחרים.
מוטי גוטמן: פנינו למשרד המסחר והתעשייה, הצגנו את התוכנית, רענן דינור מנכ"ל התמ"ת התלהב, ואמר: אני מוכן להשתתף בשני מסלולים, מסלול אחד שהוא מסלול הכשרה, -
מל פולישוק-בלוך: אל תיכנס לפרטים.
מוטי גוטמן: חשוב לי אבל לציין את השורה התחתונה, רענן דינור מוכר להיכנס לתוכנית שתממן את ההכשרה, כי אני משלם משכורת, אין בעיה שהם ישתתפו בהכשרה, כי אני מעסיק אותם לאורך זמן.
עמירם שור: מה הן עושות?
מוטי גוטמן: מפתחות, ב-JAVA, ב-Dot.net, בקובול, תוכניתניות שמפתחות עבור לקוחות בשוק הישראלי ועבור יצואנים שמשתמשים בשירותים שלהם למוצרים שלנו.
מוטי גוטמן: כדי להרים את זה , החזון שלי הוא אלף איש שם תוך שלוש שנים.
מוטי גוטמן: דיברתי עם מנכ"ל אזורי של Excenture, חברה בין-לאומית, דיבר איתי על חמש מאות איש, יהיה לך חמש מאות איש, בוא נדבר.
מוטי גוטמן: כדי להגיע לחמש מאות אש אני צריך להוציא מיליוני דולרים בתהליכים של הכשרה מסיבית מאוד.
מוטי גוטמן: יש לי את ה-facilities לעשות את זה, יש לי את מרכז ההכשרה הכי גדול בארץ, יש לי אלפיים מקצוענים שיכולים לחנוך את הנשים האלה ועבודה אני אביא.
מוטי גוטמן: אני רק צריך שני דברים, אני צריך שהמדינה תשתתף בהכשרה שלהם, כדי שאני אוכל לייצר להם עבודה לאורך זמן, ואני אשלם להם את המשכורת.
מוטי גוטמן: התוכנית השנייה היא תוכנית שאני מבין שיש תקנה כרגע שאמורה לעבור בכנסת, או צריכה לעבור איזה שהוא תהליך שאינני יודע מה הוא, השתתפות בשכר העבודה של הנשים האלה.
מוטי גוטמן: יש תוכנית סיוע בעבודה בתעסוקה, שזה משרד המסחר והתעשייה גם הוא בדק את התוכנית הזו ואמר אין בעיה, אתם עומדים בקריטריונים, אלא מה, שכבר שלושה חודשים אנחנו מדברים.
מוטי גוטמן: בינתיים אני מוציא את הכסף, אני לא בא בטענות לאף אחד, אני לא עושה את זה כי אני מחכה לתרומות, אני עושה מזה עסק.
מוטי גוטמן: אבל במקום לגדול בשלושים, שישים, תשעים, מאה עשרים, אני יכול לגדול בשלושים, תשעים, מאה שמונים, שלוש מאות והזמן פה פועל לרעתנו.
מוטי גוטמן: מה שברוך אולי תכף יגיד, מה שקורה בעולם, או הנדידה של המוחות האלה, זה ברמה הלאומית צריך להטריד אותנו.
מוטי גוטמן: אני מסתכל על זה ברמה העסקית, אבל יש לי פתרונות.
בנימין נתניהו: זה מעניין אותי מכמה סיבות, אז אני בכל רוצה לשאול אותך.
בנימין נתניהו: אגב, אם לא אכפת לך כהערה מקדימה, זה יקל עליכם גם.
בנימין נתניהו: נדמה לי שיצאו מכאן הצהרות והתחייבויות, אני רוצה להגיד גם ליושבת ראש ולחברי הכנסת, לקהל הנכבד שהתאסף כאן, אנחנו בדיונים קדומניים של הכנת מסגרת כוללת לתקציב, זה ייקח חודשים ארוכים.
בנימין נתניהו: אז קודם כל אתם באים בזמן הנכון.
בנימין נתניהו: הזמן הנכון שלכם הוא להשמיע, הזמן שלי הוא לשמוע.
בנימין נתניהו: לכן הייתי מעדיף, כיוון שאין לי הצהרות מיוחדות למסור כאן, אני אגיד כמה דברים בסוף הדיון, אבל הייתי מעדיף באמת לנצל את זה, יש לנו בערך שעה, לפחות הזמן שלי, כן לשאול שאלות.
בנימין נתניהו: פה אתה נוגע בשני דברים מעניינים, אחד זה שאלת כוח האדם התחרותי, דבר שני שמשיק לציבור החרדי, שמאוד מעניין אותי והעסקתו.
בנימין נתניהו: אני רוצה להבין משהו, האם מחיר ההכשרה שאתה מבקש מהממשלה נניח להשתתף הוא ליניארי?
בנימין נתניהו: כלומר אני אוסיף עוד אישה בעוד שנה, המחיר פר אותה אישה, יהיה כמו המחיר היום, או שאני בונה כאן מערכות שמאפשרות לי להוריד את המחיר השולי בהדרגה, כך שאני יכול להתיישר עם משהו שהוא באמת תחרותי, כי לי קשה קצת להאמין לנתון הראשוני שאמרת, ואני בטוח שאתה לא פילנתרופ.
מוטי גוטמן: קודם כל התשובה לשאלה היא כן, זאת אומרת ככל שהכמות של התוכניתנים גדלה, העלות השולית להכשרה של תוכניתן נוסף, כשמדברים בכמויות גדולות, העלות השולית יורדת.
מוטי גוטמן: אבל הבסיס הכלכלי לעסק הזה הוא איתן מהיום הראשון.
מוטי גוטמן: אני רוצה רק שתבין את המספרים, עלות מתכנת בהודו היום היא באזור השש עשרה דולר לשעה.
מוטי גוטמן: העלות הזו היא א' עולה וצומחת, כי גם בהודו מתחיל להיות מחסור באנשים, אבל יעברו לסין, סין זה היעד הבא וגם שם זה יעלה.
מוטי גוטמן: אבל שוב, עד שזה יקרה אנחנו פה נאבד הרבה בדרך.
מוטי גוטמן: כשמדברים על עלויות במדינת ישראל, או עלויות מכרזים ממשלתיים או בשוק החופשי, מדובר על למעלה מכפליים וזה במקרה הטוב, כשעלויות כוח האדם כל הזמן עולות, כי הסטרט-אפים מחפשים אנשים, והחברות היצואניות מחפשות אנשים, עלות כוח אדם תגדלנה בכל מקרה.
מוטי גוטמן: כשאנחנו מדברים על הכשרה של אנשים ומשלמים להם שכר שהוא יותר גבוה משכר מינימום, ברור לך שאם אני גובה 15 דולר לשעה, גם אם אני משלם את שכר הדירה ואת המדריכים, אני עדיין יודע להרוויח מזה.
מוטי גוטמן: אלא מה, שיש פה הזדמנות יוצאת דופן להפוך את השלושים נשים האלה בקצב הרבה יותר מהיר, למרכז פיתוח שיעסיק כאלף איש, וייתן שירות לחברות כמו קומברס וכמו אמדוקס וכמו אחרות, שמחפשות מסות של אנשים.
מוטי גוטמן: קשה מאוד היום להעמיד מאתיים, שלוש מאות איש, כדי לתת מענה לבום המטורף של החברות האלה.
מוטי גוטמן: הודו נותנת את זה, הודו מאפשרת היום להעמיד קאדר של שלוש מאות איש מוכנים.
מוטי גוטמן: אנחנו צריכים להתגבר על המחסום הזה, כי בקצב שאני עובד, זה אולי יהיה טוב לחברה אחת או לשתי חברות, זה לא ייתן מענה .
מוטי גוטמן: עשינו יחד עם ראשי הקהילה החרדית, עשינו בדיקה אם החזון הזה של האלף איש הוא ישים.
קריאה: שלוש עשרה אלף.
מוטי גוטמן: שלוש עשרה אלף נשים?
מוטי גוטמן: בסדר, אני מדבר עדיין איך אומרים, אנחנו כרגע לוקחים את הטובות שבטובות, ובאמת כבר אחרי מספר חודשים אנחנו רואים עם מי יש לנו עסק.
מל פולישוק-בלוך: זה לא רק זה, זה לא רק נשים חרדיות, יש לנו נשים בכלל, מתח החשיפה שלהם לעולם הזה היא יחסית נמוכה, ויש בפריפריה הרבה מאוד נשים שיכולות להיכנס לנושא הזה, באותן עלויות שאתה מדבר.
מל פולישוק-בלוך: אני בזמנו, כשאתה שלחת את האמהות החד הוריות לחדרניות, אני אמרתי אפשר להכשיר אותן להיות לא תוכניתניות באינטל, אבל בהחלט בתחום הזה אפשר להכשיר אותם לרמה מסוימת של יכולת עשייה בהייטק.
מל פולישוק-בלוך: יש את האוכלוסייה של הערבים, עשרים אחוז מאוכלוסיית המדינה, אבטלה גדולה מאוד, גם הם יכולים להיכנס לתחומים האלה.
מל פולישוק-בלוך: הפוטנציאל הוא גדול מאוד.
מל פולישוק-בלוך: אגב, אם אנחנו כבר מדברים, לא הזכרתם את הכשרת עובדים בכלל, אז יש לנו כאן שתי רמות, גם בתחום החינוך שעכשיו אתם הולכים לפרויקט ענק, אני מקווה שתלכו אליו, אחרי דוברת, שגם הוא כידוע לך איש הייטק וחלק מההמלצות שלו לכיוון הזה, המורים צריכים לעבור הכשרה גם כן כדי להכשיר את התלמידים להיות המהנדסים של מחר, גם זה צריכים היום לתת את המענה.
מוטי גוטמן: זה חלק מהתוכנית.
מל פולישוק-בלוך: בהחלט, אבל תכניסו את זה לתוכניות שלכם.
מל פולישוק-בלוך: תודה רבה בינתיים, מנכ"ל קומברס ישנו פה?
מוטי גוטמן: הדיון הוא חשוב, הדיון הוא על תעסוקה, והנושא של הודו וסין, שנמצאות במצב שישראל הייתה לפני חמש שנים ולפני עשר שנים.
מוטי גוטמן: לצערי אנחנו לא מסוגלים ולא נכון גם, לחשוב על תחרות בסין או בהודו.
מוטי גוטמן: השאלה שאנחנו צריכים לשאול את עצמנו זה איך אנחנו משתפים פעולה עם סין והודו.
מוטי גוטמן: אין שום היגיון, לפחות למשנתי הכלכלית, להתחרות בהודו היום, עלות של כוח אדם בהודו היא עשרים וחמישה אלף דולר לשנה, זה לא משכורות, זה כולל תעבורה, כולל תקשורת וכו'.
מוטי גוטמן: כדי להתחרות בהודו צריך להעסיק אנשים בארץ בשכר – המשכורת האקוויוולנטית בארץ תהיה ששת אלפים ושבעת אלפים שקל ברוטו בחודש, זה לא מעט, זה בערך השכר הממוצע במשק.
מוטי גוטמן: אנחנו צריכים להתכוון שאנשים שהערך המוסף שלהם הוא מאות אלפי דולרים ישבו פה.
מוטי גוטמן: ובשביל זה מה שאנחנו צריכים לעשות, זה כמו שקרה בתעשיית הטקסטיל וכמו שקרה בתעשיות אחרות, זה לחשוב איך אנחנו שומרים על הערך המוסף שלנו, שומרים את המשרות שמייצרות את המאה אלף דולר ואת המאתיים אלף דולר ואת השלוש מאות אלף דולר, ערך מוסף בשנה בארץ.
מוטי גוטמן: עובדים בשיתוף פעולה עם הדו ועם סין, יש לנו יתרון כישראל לעבוד עם שתי המדינות האלה, גם תרבותי, גם גיאוגרפי, גם אקלימי.
מוטי גוטמן: זה מחייב איזו שהיא התארגנות, מחייב מחשבה אחרת.
מוטי גוטמן: אני חושב שההזדמנות שהוזכרה קודם על מודיעין עילית היא חשובה, אבל זה לא מה שיהפוך, יעזור או יפגע בתעשיית ההייטק, זה שני דברים, זה פותר את בעיית התעסוקה, שהיא בעיה חשובה, אבל זה לא בעיית ההייטק.
מוטי גוטמן: פה השאלה שנמצאת כרגע, זה איך ניתן להבין מה הם הערכים המוספים, אם תהיה תחרות, מה הערכים המוספים בישראל.
מוטי גוטמן: זה מתחיל ממחקר באוניברסיטאות, לאיזה כיוונים הוא הולך ואיפה אנחנו רוצים לייצר, זה ממשיך ביכולת שלנו לשווק לחברה הגלובלית בעולם.
מוטי גוטמן: פה המעגל הזה לראות איך אנחנו משמרים סטרטאפים עם מערכת יכולת ליזום רעיונות שהיא גדולה.
מוטי גוטמן: ואיך אנחנו בסופו של דבר בונים פה, לא איך כל אחד מביא יתרונות לעצמו, אלא איך כמדינה בסופו של דבר המדינה מרוויחה מזה.
מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לומר לך, אנחנו באים וזה אני חושבת שאני שותפה להשקפתו של שר האוצר, ההשקפה היא שאוסף האינטרסים שלכם פה, סביב השולחן פה, זה האינטרס גם של המדינה.
מל פולישוק-בלוך: עכשיו אם אני אלך רק על חברה אחת את הצודק, אנחנו לא באנו כאן לפתור בעיה של חברה מסוימת.
מל פולישוק-בלוך: אבל יש כאן רמות שונות, תחומים שונים ובסך הכול אם אני שמה את הכותרת של הון אנושי ותעשיות עתירות ידע במדינת ישראל, זה החזון.
מל פולישוק-בלוך: מהחזון הזה אנחנו רוצים לראות איך אנחנו מפיקים ממנו את המירב.
מל פולישוק-בלוך: נכון שלסין יש את היתרונות שלה, אבל זה לא אומר שאנחנו צריכים לפתח פה רק את המתכנתים שמרוויחים אלפי דולרים בחודש.
זאב ברגמן: יש כאן שני דברים שונים, אני חושב שבעיית תעסוקה צריך להתמודד איתה וכשמסתכלים כרגע על השאלה המרכזית –
בנימין נתניהו: תגיד לי איך אתה רואה, מה שאתם מפיקים מהארץ, לעומת מה שאתה מנסה לעשות בסין.
זאב ברגמן: אני מאמין שאין דרך בסופו של דבר, אולי בשוליים, בסופו של דבר אנחנו נאלץ לעבור לפיתוחים בסין, יש לזה גם בעיה חברתית, כי אני נמצא במצב שחצי מהחברים שלי מובטלים וחצי מהחברים שלי מיליונרים ואני לא בטוח שזו תופעה בריאה.
זאב ברגמן: הרגישות בכוח אדם, שבמקרה של גל, יש גם גל למטה, שהגמישות והבעיות החברתיות יוצרות במקום אחר, הן לא בהכרח בריאות מבחינה חברתית.
בנימין נתניהו: אל תדאג למדינה, תדאג לקומברס.
זאב ברגמן: לגבי קומברס בסופו של דבר יש שני דברים, לטווח הארוך מה שאנחנו צריכים זה את היכולת להיות חברה גלובלית, שקיימת בישראל.
זאב ברגמן: גם מבחינת תשתיות - מתשתיות תעופתיות עד תשתיות אחרות.
זאב ברגמן: הדבר השני שהוא לדעתי הקריטי ביותר, זה הנושא של תמיכה וייצוא, זה דבר שבטווח הקצר ייתן את ההחזר הטוב ביותר.
זאב ברגמן: הדבר השלישי זה החלקים של המנוע הראשי, שזה לדעתי נעשה שם אולי לא די, אבל יש פעילות בכיוון הזה.
זאב ברגמן: הדבר האחרון, זה הנושא שהוא יותר מנוף, זה מרכז הדרכה, אני לא באתי לפה מקומברס, הדבר המרכזי, יש כאן הרבה מאוד אנשים עם הרבה מאוד אינטרסים, התעשייה הזאת יש לה ארבעה חמישה סגמנטים, וצריך לחשוב איזה שהיא מחשבה שהיא לטווח הארוך.
מל פולישוק-בלוך: זאת הכוונה שלנו, נשמע הלאה, מי כאן ביקש לדבר?
אלי שור: - זה בית תוכנה שקיים כבר עשרים וחמש שנה בארץ ומתמקד במוצר שקרוי מערכת ERP, אחת מהמערכות המובילות בארץ.
אלי שור: עד היום פעלנו רק בשוק הישראלי, קודם כל אני מודה לחברת הכנסת פולישוק-בלוך על ההזמנה לוועדה הזאת ובכלל על העובדה שהיא הביאה את הנושא הזה לטיפול.
אלי שור: אנחנו עשינו מספר ניסיונות קטנים לספר את המוצרים שלנו לשוק הציבורי ונתקלנו בקושי רב, למעשה חברה הרי צריכה להמשיך להתקיים ולהתפתח, התמקדנו בשוק הפרטי.
אלי שור: יחד עם זה לפני מספר שנים בתחום שאנחנו עוסקים בו, שזה תחום ה-ERP.
אלי שור: ראינו שממשלת ישראל יוצאת למכרזים בנושא הזה, כאשר היא בוחנת רק חברות זרות, גרמניות, אמריקאיות וכו', היה קשה לא להעיר על הנושא הזה.
אלי שור: זה ברור לכל חברה שעוסקת במוצרים, כל מי שמכיר בתחום הזה את הנושא של מוצרים שהשוק המקומי הוא כר הפעילות הראשון והפידבק הראשוני בתור שוק עובד, בתור שוק קרוב להתפתחות של מוצר כזה, להתייצבות של מוצר כזה, כדי שמוצר כלשהו בתחום ההייטק יגיע לבגרות.
אלי שור: דווקא כאן אני חושב שהממשלה בתור זאת שמובילה את המשק, צריכה להעדיף, אפילו לתת הזדמנות, ולא להעמיד תנאי סף שלא מאפשרים לחברה הישראלית לגשת למכרזים בנושא הזה.
אלי שור: באופן כזה מה שיקרה שחברה כמו שלנו, שעושה בוא נגיד, אין לנו טענה, חברה שמתקרבת למאה איש, גדלה על השוק הפרטי, הייתה רווחית כל השנים, עדיין רווחית, ממשיכה להיות.
אלי שור: אבל בסך הכול למוצרים כמו שלנו, הממשלה יכולה בהחלט להוסיף גם בתור פידבק, גם בתור לקוח, להוסיף הרבה לאותם המוצרים.
אלי שור: סביב הנושא של המוצרים, פה אני רוצה להצטרף למנכ"ל קומברס, סביב הנושא של מוצרים ניתן ליצור ערך מוסף, צריך למכור שירותים, זה טוב, זה צריך, מתוך זה יבואו אנשים שיפתחו את המוצרים.
אלי שור: אבל הערך המוסף הרציני, הוא ברעיונות שנולדים, בסמוך לשוק שבו החברות פעילות.
אלי שור: ופה אנחנו מקווים לא לעזרה, אלא פשוט למתן הזדמנות.
מל פולישוק-בלוך: לפני שהחשב הכללי יענה, אני רוצה לומר לכם, ועדת המדע הייתה בסיור בקו מערכות, אני בכלל ממליצה לכם לנסוע לאזור התעשייה הזה, הוא פשוט מדהים ביופיו.
מל פולישוק-בלוך: בעקבות הסיור הזה אני פניתי לחשב, במיוחד לאיציק כהן שהבטיח לי לטפל בזה ואכן הוא עושה כך, תכף נשמע.
מל פולישוק-בלוך: אבל אני רוצה לשר האוצר לומר, התעשייה הביטחונית שלנו הגיעה לרמה שהיא נמצאת היום, בגלל האמברגו, לא הייתה לנו ברירה והיינו חייבים לפתח את הכול במו ידינו.
מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שזה היה לטובה, זה עשה לנו טוב, אני לא צריכה לספר לך איפה היום עומדת התעשייה הביטחונית של מדינת ישראל.
מל פולישוק-בלוך: אני לא מציעה כמובן אמברגו, אבל אני מציעה ללמוד לקח מההשקעה הממשלתית בתעשיות הביטחוניות ומציעה לכם לעשות את זה גם בתחומים האחרים, בבקשה אדוני החשב.
איציק כהן: האתגר של תעשיית ההייטק והשתלבותה בעולם, מחייבת לתת מענה מצד הממשלה בשני מישורים, גם במישור של המקרו וגם במישור של המיקרו.
איציק כהן: בצד של המקרו אפשר לראות פה את הדברים של עמירם, סעיף ארבע, - מחויבות ממשלתית ליצירת אקלים מושך להשקעות זרות בישראל.
איציק כהן: מדיניות שר האוצר בשנה וחצי האחרונות הייתה למקד את המאמצים של המשק הישראלי, של הכלכלה הישראלית, לייצב את השווקים, לייצב גם בתחום המחירים, גם בתחום המט"ח, גם בתחום המיסוי.
איציק כהן: שר האוצר החליט על הפחתת מסים ניכרת בכלל, ובתחום מס החברות בפרט.
איציק כהן: כל הדברים האלה יוצרים סביבה הולמת להשקעות זרות.
איציק כהן: מעבר לזה הוחלט על חקיקתו של חוק עידוד השקעות הון חדש, ברוח דברים שנעשו בהצלחה בעולם, למשל באירלנד.
איציק כהן: גם זה נותן תשובה טובה בתחום המקרו.
איציק כהן: עוד משפט אחד בתחום המקרו בהמשך לדברים שזאב ברגמן אמר.
איציק כהן: אנחנו בחודש הבא, שר האוצר מכריז על רפורמה משמעותית בתחום ביטוח סיכוני סחר חוץ, שתקל אני חושב באופן דרמטי על דרישות המימון של יצואנים ישראליים.
איציק כהן: בפרט במדינות העולם השלישי, אני חושב שזה ייתן מענה לדברים שזאב ברגמן אמר, ואנחנו נשמח לשמוע על כלים נוספים ועל שיטות נוספות, אם יש פה לחברים רעיונות בתחום הזה של ביטוח במימון.
איציק כהן: בתחום המיקרו, הפעלנו מספר כלים, ראשית שר האוצר החליט להאיץ משמעותית את קצב ההוצאה של תקציב מרכבה וממשל זמין, כך שאנחנו נסיים את הפרויקט בשנתיים הקרובות, עד סוף 2006.
איציק כהן: בניגוד לדברים שנשמעו פה, תשעים אחוז מהכספים ילכו לידיים ישראליות.
איציק כהן: התקציב שהולך לרכש זר הוא פחות מעשרה אחוז, זו המציאות.
מל פולישוק-בלוך: כמה התקציב הזה, ארבע מאות מיליון?
ירון זליכה: קרוב לארבע מאות מליון, ופחות מעשרה אחוז ממנו הולך, איך אמרת, ידיים גרמניות ואחרות.
ירון זליכה: בנוסף למערכות המרכזיות של מרכבה וממשל זמין, אנחנו מאיצים מדיניות שהתחיל ראש הממשלה נתניהו בשנת 1996, להוציא את כל הפעילויות המחשוביות של הממשלה מ IN HOUSE ל - OUT SOURCE, אנחנו הולכים להוציא בשנה הקרובה שורה ארוכה של מכרזים, אני אתחיל בידידנו מקו מערכות, אנחנו הולכים להוציא מכרז למערכת שתתממשק למרכבה במשרד החוץ, עם קשר בין משרד החוץ לנציגויות ונדמה לי שאתה תהיה אחד המתמודדים.
ירון זליכה: אני מודיע שאנחנו נוציא את זה למכרז ואני מקווה שחברה ישראלית גם תזכה.
ירון זליכה: אבל אנחנו לא ניתן העדפה לחברות ישראליות, כמו שאנחנו לא ניתן העדפה לחברות זרות.
מל פולישוק-בלוך: עד היום הייתם מנהלים את המכרזים ככה, שחברה ישראלית לא יכולה לגשת למכרז.
מל פולישוק-בלוך: אתם צריכים לחשוב טוב, טוב, איך אתם מנסחים את המכרז, אנחנו יודעים שאפשר לתפור אותו.
איציק כהן: הימים האלה נגמרו, אנחנו עשינו שורה של שינויים במכרזים הממשלתיים, כדי למנוע מצב שבו אנחנו שמים תנאי יסוד, ידע מחו"ל או שותף מחו"ל, אנחנו הפסקנו עם הנוהג הזה, וחברות ישראליות יכולות להתמודד בצורה שוויונית, פתוחה גלויה, ואני מקווה שגם יזכו.
איציק כהן: בנוסף לכך במשרד החוץ אנחנו מוציאים בשנה הקרובה שורה של מכרזים בסכומי עתק של מאות מיליונים בסך הכול.
איציק כהן: מערכת שכר למורים, שחברות ישראליות אני מניח גם יתמודדו ואני מקווה שגם יזכו.
איציק כהן: מערכת סחר חוץ, מערכת ביקור חוץ במשרד התחבורה.
איציק כהן: מערכת לניהול שירות בתי הסוהר.
איציק כהן: מערכת לתפעול בתי המשפט, בפרויקט של שמונה מאות מליון שקל, שפרוש על עשר שנים, שמונים מיליון בשנה, ואולי אפילו נקדים את הפריסה של זה וכן הלאה.
איציק כהן: הערה: הפרויקט של – 2000?
ירון זליכה: בדיוק, הנושא האחרון, אני אישית בדעה שכניסה לסבסוד של עובדים זה לא החזון של מדינת ישראל, אני מסכים עם מה שמנכ"ל קומברס אמר.
ירון זליכה: מעבר לזה יש לנו גם ניסיון רע מאוד בסבסוד של עובדים, כאשר מתחילים עם הסבסוד ולא גומרים איתו אף פעם, כשהיצרנים בתום הסבסוד מאיימים לפטר את העובדים.
ירון זליכה: היינו בסרט הזה יותר מדי פעמים בעבר.
ירון זליכה: השיטה היא, כמו שאמרתם בעצמכם פה, כלים במקרו לשמירת היציבות וכלים במיקרו להאצת פרויקטים.
מל פולישוק-בלוך: אבל הוא מדבר על כלים להכשרת עובדים, זה לא סבסוד עבודה.
ירון זליכה: הוא דיבר גם על סבסוד עבודה,
מוטי גוטמן: - -- כדי להבטיח את העבודה של הנשים האלה חמש שנים, מה שיקרה בעוד חמש שנים, בעוד חמש שנים יהיו את אותם מפתחים שזאב ברגמן מדבר עליהם, שהוא צריך אותם לRAV שלו, הרי אם לא תתחיל בכיתה א', לעולם לא תגיע לאוניברסיטה, אין מה לעשות.
ירון זליכה: תרשה לי להטיל ספק בדברים, יש לנו ניסיון רע מאוד בסבסוד שנמשך חמש שנים או שלוש שנים, ובתום השלוש שנים כשהשכר הוא בהודו, או בסין, או –
מל פולישוק-בלוך: אתם מעדיפים לתת קצבת אבטלה אני מבינה, זה יותר טובה.
מל פולישוק-בלוך: הנה הוא אמר, חצי מהחברים שלו מובטלים, אי אפשר להתעלם מהעובדה הזאת.
ירון זליכה: דרך אגב, זה נושא מאוד חשוב שאת מעלה, רמת האבטלה במשק בחודשים האחרונים ירדה דרמטית, לא רואים את זה בשיעור האבטלה הפורמאלי, מכיוון ששיעור ההשתתפות בכוח העבודה עלה משמעותית.
ירון זליכה: עשרות אלפי ישראלים הועסקו בשנה האחרונה והקצב הזה ילך ויגבר ואנחנו צופים ירידה של שיעור האבטלה.
בנימין נתניהו: אני רוצה בכל זאת להתייחס למה שאמר מר גוטמן, אותי זה מעניין יותר בצד החברתי הספציפי של הציבור הזה.
בנימין נתניהו: אגב יש לנו בעיה לא רק עם נשים שם, יש לנו בעיה עם השתתפות עבודה של גברים.
בנימין נתניהו: הנושא הזה הוא מעניין בפני עצמו, משום שהקהילה האורתודוכסית בעולם היא לא נתמכת, היא תומכת.
בנימין נתניהו: בתפוצות היא קהילה תומכת, היא תומכת בצורה פנטסטית, ויש שם אנשים עם כוחות יצירה כלכליים אדירים, ואין שום סיבה שזה לא יהיה גם כאן.
בנימין נתניהו: אז במובן הזה זה מעניין.
בנימין נתניהו: זה מין תוכנית מעבר מקצבאות לעבודה, בדבר ספציפי, זה מעניין.
בנימין נתניהו: האבחנה הכללית של ירון לדעתי תקפה, ההחרדה היא דווקא בגלל בוא נגיד נסיבות תרבותיות חברתיות, שיש להן השלכה כלכלית עתידית.