GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מושיק כהן: הקרבה של פארק התעשייה לכביש 4, כביש מס' 2 לרכבת והיום גם לכביש 6 שבתוך 12 דקות מגיעים מכיוון צומת עירון לקיסריה, בעצם נותנת לפארק את יתרונות הנגישות.
מושיק כהן: נתונים פיזיים, מתוך אותו שטח של 3582 דונם אנחנו מדברים על עתודות קרקע שאפשר לראות בתצלום האוויר את השטח הוא שטח בתולי, שטחים לתעשייה הוקצו כ- 1900 דונם שזה כ- 71% מהשטח כל השאר שירותים מסחר מסילת הרכבת ושירותים לתעשייה.
מושיק כהן: מבחינת גידול המועסקים אפשר לראות שבשנתיים האחרונות יש ירידה בתעסוקה, דבר מוכר, האבטלה לא פוסחת על האזור שלנו.
מושיק כהן: מכיוון שפארק התעשייה נמצא בלב אוכלוסיה שמגיעה מאור עקיבא, פרדס-חנה, חדרה שהיא העיר הכי גדולה כאן, בסך הכל מדובר באנשים שעובדים ברובם בייצור, באולמות ייצור, אנשים שעוסקים יותר במחקר פיתוח ובניהול מגיעים מקיסריה מבנימינה ומהישובים האחרים.
מושיק כהן: אפשר לראות שבתקופה של 94, 95, ו- 96 יש עליה של כ- 250 מועסקים בשנה, אלו השנים שבהם הייתה עליה מחבר העמים אז הפארק התחיל את דרכו וזמינות קרקע עם זמינות כוח אדם גרמו לצמיחה הזו.
מושיק כהן: למרות המצב בשנים האחרונות, יותר ויותר חברות מחקר ופיתוח נכנסו כאן מינואר 2000, היום אנחנו עומדים על 145 שעוסקות בתחום של מחקר ופיתוח בהיי-טק, בעיקר בתחום הרפואי, ביוטכנולוגיה וגם נאנוטכנולוגיה.
מושיק כהן: אנחנו חוזרים לחזון החברה להקים פה אזור תעסוקה מוביל, אם לוקחים את נתניה יחד עם הסביבה, למעלה מ- 75% מהתושבים באזור הזה מגיעים לכאן לפארק.
מושיק כהן: לפני שלוש שנים אור עקיבא הייתה לצערנו על מפת האבטלה עם למעלה מ- 11% אבטלה.
מושיק כהן: היום, אור עקיבא נמצאת בפחות מ- 10% אבטלה ואנחנו מדברים על סדר גודל של 800 עובדים שמגיעים מאור עקיבא, יש עובדים שקשה להם לעשות את הסוויץ' ולצאת שוב לעבוד, אנחנו עושים שם הרבה מאד עבודה מול מרכז התעסוקה ומול פורום שעוסק בנושא השמות כדי להביא לכאן כמה שיותר עובדים מאור עקיבא ולהמשיך ולהוריד את אחוזי האבטלה.
מושיק כהן: מפרדס חנה, ישוב שממתפתח, יש הרבה אנשים שעוסקים בהיי-טק ומחקר ופיתוח.
מושיק כהן: לגבי קיסריה, יש בפארק 15 חברות שמנוהלות על ידי מנכ"לים שבאים מקיסריה.
מושיק כהן: חדרה שהיא העיר הגדולה מביאה את ה- 21% מנתניה גם מגיעים לא מעט, סך הכל מבחינתנו זה מרכז תעסוקה שעונה על המטרה.
מל פולישוק-בלוך: מקיסריה באים רק מנהלים?
מושיק כהן: מגיעים גם עובדים במחקר ופיתוח.
מושיק כהן: ההתפלגות של התעשיות באופן כללי היא שעדיין התעשייה המסורתית שלטת, אנחנו מדברים על למעלה מ- 40 חברות שעוסקות בתעשייה מסורתית.
מושיק כהן: המפעל הגדול כאן הוא מרכבים וולוו שמעסיק 260 עובדים, לצערנו הוא פיטר בשנה האחרונה 30 עובדים בגלל המצב, לא מייצרים אוטובוסים היום.
מושיק כהן: הם עברו לכאן מקריית אריה ממוסך שכל הניקוז והשפכים זרמו שם על הכביש הגיעו לכאן ועשו כאן
מושיק כהן: מפעל לתפארת ואחד המפעלים הגדולים שמעסיק הרבה מאד עובדים ותוך כדי חמש שנים שהם כאן החליפו כבר את מרבית העובדים בעובדים שמגיעים מהאזור.
מושיק כהן: יש חמישה או ששה מפעלי קרטון שהם גם מפעלים עתירי כוח אדם שמספקים ידיים עובדות.
מושיק כהן: יחד עם זה מגמת העלייה של מחשים היי-טק ופיתוח, בעיקר למחקר רפואי, איתמר מדיקל למשל היושבת מתחתנו מפתחת מוצר רפואי.
מושיק כהן: המגמה של היי-טק בנושא מחקר ופיתוח נמצא בעלייה.
מושיק כהן: בנוסף לאלו יש גם מרכזים לוגיסטיים, הראשון והגדול בניהם הוא המרכז הלוגיסטי של לוריאל פאריז, פריץ קומפני, ומרכזים לוגיסטיים נוספים ושירותים לתעשייה שהרבה מאד חברות קטנות שמספקות כאן שירותים מאדריכלות דרך גן אירועים לאירועים חברתיים ומשפחתיים.
מנחם גוטרמן: האם נסגרו מפעלים בשנת 2003?
מושיק כהן: בשנת 2003 לא עזבה אף חברה את הפארק, בשנת 2002 עזבו שלוש חברות, ובשנים הקודמות לא עזבו בכלל.
מושיק כהן: יש תחלופה טבעית, מתוך שלוש החברות שעזבו ב- 2002, היו שתי חברות סטארט-אפ שלא הצליחו להתרומם.
מושיק כהן: בדרך כלל חברה שנכנסת אתנו ונושאת יחד אתנו את דגל איכות הסביבה ומסכימה להשקיע אותם משאבים, נשארת.
מושיק כהן: כשגילי הולכת לשם ומבקרת חברה שנמצאת בתל-אביב נתניה או בדרום הארץ, בודקים מהר מה החברה הזו עושה אומרים לה איזה תהליכים היא צריכה לעבור כדי לעבור לכאן.
מושיק כהן: אם היא מסכימה בדרך כלל להשקיע את המשאבים האלה היא בדרך כלל יציבה והיא נשארת פה.
מושיק כהן: לשמחתנו, לא כמו מה שקורה בחוץ, העסקים די יציבים ושומרים על המיקום שלהם.
מושיק כהן: יש תחלופה שהיא תחלופה טבעית שמגיעה חברה למסקנה שהיא רחוקה מהלקוחות או רחוקה מהספקים והיא רוצה לעבוד.
מושיק כהן: חברת גלילאו טכנולוגיה החליטה שהיא משנה אסטרטגיה ובשנת 2002 ממצב של פיזור סניפים היא החליטה להתכנס ונסעה לאכלס את הגליל.
מושיק כהן: זו דוגמא לחברה שעזבה פה והיא חברה מצוינת.
מושיק כהן: קצרה היריעה מלהכיל את פרטי הפארק משום הזמן אבל יש הרבה מאד פעילויות שנציין רק חלק מהם.
מושיק כהן: הרגישות הסביבתית ליד מפעל נחלי מנשה שעכשיו ממלא 12 מיליון מטר קוב רק מהחורף הזה ואנחנו רק בתחילתו ומקווים שזה יתמלא.
מושיק כהן: אנחנו כלב השמירה של אקוויפר החוף שבא בדמות מפעל נחלי מנשה עם הרבה מאד מים משובחים שמוזרמים למעלה מ- 30 בארות של מקורות למים בברזים בסביבה.
מושיק כהן: אפשר לראות את הפארק עם ארבעה נחלים, יובל של נחל התנינים בצפון אחר כך ברקן דליה ומשמרות מזרימים מים לכיוון מפעל נחלי מנשה ובאמת מים מודרנית שנבנתה כאן לפני כ- 10 שנים 1200 מטר, זו תעלה פתוחה, המים מוזרמים למפעל נחלי מנשה, מנוטרים נבדקים על ידנו, רואים שהם אינם מזוהמים והם מועברים למאגר האיגום ומשם למאגרים שנמצאים מדרום לכביש קיסריה פרדס-חנה.
מושיק כהן: אפשר לראות את המבנים של פארק התעשייה והתעלה שזורמים בה המים לכיוון דרום מאותם נחלים.
מושיק כהן: החברה מחויבת לשמירה על מי תהום והדברים האלה לא ברמה של מס שפתיים אלא ברמה של עשייה יומיומית.
מושיק כהן: אנחנו מחזיקים פה שרשרת ניטור שלא נוכל להציג אותה פה היום אבל נציג אולי מספר פעולות.
מושיק כהן: אחת לארבע שנים מבצעת החברה צילום של מערכות הביוב הציבורי כדי לראות שאין לנו זליגה מכיוון מערכת הביוב לאותו קרקע חולית שבעצם המים מטפטפים פנימה לכיוון מאגר מי התהום.
מושיק כהן: אנחנו מדברים על מפעלים שישנם באזור הדרומי שמטר וחצי מתחת לרצפת הייצור אנחנו יודעים שיש מי תהום.
מושיק כהן: לכן הנושא הזה כל כך מוקפד, יוצא איכות הסביבה ברמת של גוף הניטור, חברים מהטכניון מטיפים לנו מכתיבים לנו תכנית שאין לנו מילה עליה, אנחנו עובדים ומבצעים כל מה שקשור לזה.
מושיק כהן: למעלה מ- 25 קידוחי ניטור בכל מיני גבהים, קידוחים בקרקע על מנת שנדע מה טיבם של המים האלה.
מושיק כהן: אלו קידוחים שנדגמים והמים האלה מבוקרים ואנחנו מביאים אותם למעבדות טובות שתגדנה לנו מה מצב המים האלה מבחינת זיהום.
מושיק כהן: מבצעים דיגומים במי התהום ומבטיחים תוספת ניטור שנותנת לנו הנחיות.
מושיק כהן: דוגמא נוספת לפעולות שאנחנו מבצעים בפארק זה איסוף פלסטיק, אפשר לראות דוגמא של מפעל שממיין את הפסולת שלו במקור, נושא של סדרי אכסון, שום דבר לא עומד על הרצפה, גם אם זה צבעים או דברים זמינים אחרים.
מושיק כהן: מחזור, יש מפעלים שנראה היום, גלובל הוא אחד מהם, שחרט על דגלו את הנושא של איכות הסביבה והוא יודע להגיד שבסוף השנה הוא גם מרוויח מזה.
מושיק כהן: זאת אומרת הוא הגיע למצב שבו עצם ההשקעה באיכות הסביבה, אחרי שהוא השקיע במערכות של סינון אוויר וטיפול בשפכים, הוא הגיע למצב שבו הוא גם חוסך כסף והוא אומר את זה באופן חד משמעי, לא כל המפעלים עדיין אומרים את זה לצערי כי התחרות כלפי חוץ היא גדולה, אבל זו דוגמא לפסולת שמועברת ומקבלים עליה גם החזר כספי לפעמים.
מושיק כהן: השקעות של החברה בכל מה שקשור לאיכות הסביבה עם הקמתו של הפארק רק הולכות ועולות בכל מה שקשור בקידוחי ניטור על הדיגום שלהם, הפעלה של היועצים שנותנים לנו הנחיות איך לעשות את זה, דוח ניטור מתפרסם אחת לשנה לוועדה לנציבות המים שמבקרת אותנו על התכניות, הדברים כתובים, הכל רשום לא מסתירים שום נתון על נושא המים מבחינתנו זה מפעל שהוא הכי חשוב מבחינת הפעולות של איכות הסביבה.
מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לשאול את אנשי איכות הסביבה, עושה רושם שזה באמת אידיאלי פה, אבל תגידו לי אתם, ביחס למקומות אחרים וגם באופן אבסולוטי.
רוברט ראובן: התכנון פה לקח הרבה שנים.
רוברט ראובן: הכנסנו במקור של התכנון, בתקנון של הכניסה למקום הזה הידברות התייעצות והצגת הדרישות לפני שהמשקיע משקיע את השקל הראשון.
רוברט ראובן: אמרנו שפה זה אזור תעשייה שיש לו רגישות גדולה מאד למי תהום לכן הדרישות שלנו ניכנסו בתקנון.
רוברט ראובן: כל הנושא הזה נכנס לתוך התקנון של הוועדה המחוזית, לכן כל מפעל, לפני שהוא מגיע לפה הולכים לבקר אותו במקום שהיה קודם, אם הוא מפעל שעובר ממקום למקום, יושבים אתם בהיערכות מוקדמת בלי התחייבויות.
רוברט ראובן: כל זה תרם את תרומתו שבמשך השנים נכנסו לכאן רק מפעלים שהוכיחו שהם מסוגלים לעמוד בדרישות.
רוברט ראובן: היו ויכוחים לגבי מועצה תעשייתית כזו או אחרת אני רואה בחברה לפיתוח קיסריה מעין מועצה תעשייתית שכל התשלומים שמועברים אליהם מושקעים בנושא איכות סביבה.
רוברט ראובן: זה היתרון של קבוצה מעין זו שרשמה על דגלה את נושא איכות הסביבה ועומדת בזה בכל הפרמטרים הנדרשים.
רוברט ראובן: לכן מאחר וזה נבנה מחדש בהתחלה בהתייעצות בהידברות מוקדמת עם החלטות שקבלו תוקף של תקנות, הדברים האלה הולכים ומתבצעים.
רוברט ראובן: היו הרבה מאד מפעלים שרצו להיכנס לכאן לא נתנו להם להיכנס בהחלטה משותפת של החברה ושלנו.
רוברט ראובן: היו מפעלים שהחברה רצתה שייכנסו ואנחנו התנגדנו.
רוברט ראובן: היו חברות שהדיונים עמם נמשכו הרבה מאד שנים עד שעברו לחומרים שאיכות הסביבה יכולה לאפשר הפעלתם.
רוברט ראובן: ככה זה כשבונים אזור תעשייה חדש ועומדים על קוצו של יוד בכל מה שמשתמע לאיכות סביבה.
רוברט ראובן: למשל החברה הזו מבצעת בדיקת אטימות הצנרת באמצעות פיג מיוחד שמכניסים לתוך הצינור על מנת לבדוק אם הצינור תקין לכל אורכו או שיש בו פגמים של קורוזיה או עובי צינור.
רוברט ראובן: פעולת הניטור ופעולת החומרים המסוכנים לא היה בגלובל רוטו שקע.
רוברט ראובן: בהתחלה שהגיע לפה הוא אמר, תורידו את רוברט ממני, פשוט התלבשנו עליו כי היו לו חומרים מסוכנים והיה חשש שמא חס וחלילה זה יחדור למים.
רוברט ראובן: אחרי כמה פעולות משותפות הוא הפך היום למודל המפעל באמת חרט על דגלו את הנושא של איכות הסביבה.
מושיק כהן: זה מפעל לאריזות גמישות, הוא קיבל לפני שנתיים את פרס הנשיא.
רוברט ראובן: דרך אגב, לכל רישיון עסק, אחרי שאנחנו נותנים את התנאים, צריך לעבור למשרד הפנים מפני שאין רשות מקומית, הם לא רשות מקומית שיכולה לתת רישיון עסק.
רוברט ראובן: על רישיון העסק חותם קצין המחוז במשרד הפנים.
רוברט ראובן: לגבי מפעלי ים באזורי תעשייה קיימים ניקל למשל את אזור המפרץ, יש שם צנרת חומרים מסוכנים שיותר מבוגרת ממני.
רוברט ראובן: הקימו אותה בשנת 39, כל פעם מחליפים חלקים מהצנרת - - -
מל פולישוק-בלוך: זה סיפור אחר, ברור שזה בעייתי, אבל יש הרבה אזורי תעשייה חדשים למשל אפק, זה גם חדש שהוקם בשנים האחרונות.
מל פולישוק-בלוך: האם גם שם יש התייחסות דומה לתכנון מראש?
רוברט ראובן: אני לא יודע על אזור תעשייה אפק כי הוא לא במחוז חיפה אבל אפשר לברר את זה.
נורית שטורק: בראש העין הכניסו גם הנחיות מחמירות בגלל מעיינות ראש העין.
אסא אברהמסקי: בהוראות, שהיינו חלק מהם, שלא תמצאו במקום אחר, בגלל שהאינטרסים שונים, למשל, אנחנו מאפשרים 75% אחוזי בניה בלבד, או גודל השטחים הפתוחים, השדרות פה הם כמו בשכונה בקיסריה.
מל פולישוק-בלוך: אני שמה לב, אתם יושבים על 3500 דונם.
אסא אברהמסקי: אי אפשר לבנות פה יותר משלוש קומות.
רוברט ראובן: יש פעולה יפיפייה של איסוף כל החומרים המותפלים והעברתם לרמת חובב באמצעות המנהלת זה לא קיים באזורי תעשייה אחרים.
רוברט ראובן: מאחר והם רואים את עצמם כאחראים על כל האזור הזה, לכן גם הכמות הכי קטנה של חומרים מסוכנים לא מושלכת לואדיות אלא נאספת ומועברת בצורה מסודרת לרמת חובב.
מושיק כהן: ברשות
מושיק כהן: כם ניסע למפעל גלובל שקע.
מושיק כהן: האזור הצפוני של הפארק גדול יותר אבל האזור הדרומי מאוכלס יותר.
מושיק כהן: בניהול הפארק אנחנו שמים דגש לפיתוח סביבתי כבישים רחבים גינה מושקעת שלא דורשת הרבה מים, בסך הכל תפיסה של מרחב וסביבת עבודה נקייה.
מושיק כהן: החברה לפיתוח קיסריה עובדת מדמי השירותים שהיא המקבילה לארנונה.
מושיק כהן: ביקור במפעל גלובל רוטו שקע
שמואל שצקי: ברוכים הבאים לאנשי ועדת המדע, אני מאד מעריך את בואכם לכאן.
שמואל שצקי: נמצאים אתנו גם פרופסור פאדל מנצור, אחד מראשי העדה הדרוזית, חבריי הדרוזים אומרים שהוא צריך להיות ראש העדה אבל לא ניכנס לבעיות שלהם, הוא משלב מדע דת וערכים, פרופסור במכון הוולקני וכמו שהוא קורא לעצמו הוא ג'וקולוג.
שמואל שצקי: נמצא פה כבוד הרב שמואל שטרנפלד, נציג העדה החרדית והממונה על ניקיון מזון ומניעת חרקים.
שמואל שצקי: יש פה חברים מאיכות הסביבה שאנחנו הולכים יחד כבר הרבה שנים ואני מברך את כל האורחים החשובים שבאו אלינו.
שמואל שצקי: סדר היום שלנו הוא כדלקמן, מחכה לכם ארוחת בוקר דרוזית אך קודם נשמע את פרופ' פאדל מנצור שיציג את המצגת של פיתוח סטארט אפ שנקראת ביו-פק שגולבל רוטר שקע, מפעל שאותו אתם מכירים ושם תעשו את הביקור הוא אחד מעמודי התווך של החברה.
שמואל שצקי: כי רעיונות יש אבל מישהו צריך ליישם את זה.
שמואל שצקי: התפקיד של גולובל רוטו שקע היה יישום התיאוריה של החומר שדוחה חרקים על ידי הולכתו באריזות מזון.
שמואל שצקי: יש חומר שדוחה חרקים, יש מפעל שעושה אריזות מזון, יש פרופסורים שמצאו את הקשר בניהם ויש מפעל שמיישם את זה.
שמואל שצקי: אז אנחנו מוכרים על ידי המדען הראשי, לקראת סוף השנה השניה, ובחודשים הקרובים אנחנו יוצאים בשיווק המוצר הזה, שיש לו התעניינות בינלאומית.
שמואל שצקי: חשבנו שבפורום המכובד הזה של ועדת המדע והטכנולוגיה זו תהיה הזדמנות חגיגית בשבילנו לחשוף את המוצר ואפילו לעשות מכם קבוצת מדגם, הכל היום מדעי, כשיוצאים עם אריזה חדשה בארצות הברית שמים אותה על מדפים ומאחורי המדפים שמים מצלמה של טלוויזיה שמכוונת לגובה האישון של הבן אדם.
שמואל שצקי: לא מעניין את יצרני האריזה אם לוקחים את האריזה אלא אם האישון נפתח.
שמואל שצקי: אז אתם כולכם נמצאים בטלוויזיות במעגל סגור, אם האישונים ייפתחו ומחיאות הכפיים בסוף ההמצאה של פאדל יהיו אז אני אבין שקלענו.
שמואל שצקי: פאדל בבקשה.
פאדל מנצור: בוקר טוב לכולכם, אני שמח להיות כאן, היה אחד חכם אצלנו בכפר שהיה אומר, אל תדבר לאדם אם הוא נמצא באחד משלושת המצבים הבאים, אם הוא רעב עייף או מנמנם.
פאדל מנצור: אז אני מקווה שאף אחד מכם לא עייף רעב או מנמנם, ואני אדבר בקצרה ואחר כך אשמח לענות על שאלות.
פאדל מנצור: יום אחד באתי ל"אחי הבכור" שמואל שצקי, ואמרתי לו, אני אספר לך סיפור ואחר כך הייתי רוצה שתעזור לי לחשוב.
פאדל מנצור: פעם אמרו שהייתה אניה בריטית שהפליגה לכיוון יפן.
פאדל מנצור: בגלל שהחבר'ה היהודים נמצאים בכל מקום, אז גם על האוניה הזו היו יהודים.
פאדל מנצור: כשהתקרבה האונייה לחוף מלח יהודי אחד קורא לשני, אומר לו באידיש, שמשון בוא תראה השמש כבר זורחת, אז הקפיטן שומע את זה וחושב היהודים רק ראו את החוף וכבר יודעים יפנית.
פאדל מנצור: אמרתי לשמוליק, אני מקווה שמה שאני אומר לך עכשיו לא יהיה לך יפנית, אני אדם דרוזי מאמין והגדירו אותי ג'וקולוג, איש חרקים.
פאדל מנצור: אם בא ג'וק ואוכל צמח, לפי פלאי הבריאה, אותו צמח מפריש חומר, החומר מריח כמו ג'וק אחר שהוא אויב לג'וק שאוכל את הצמח, אלה פלאי הטבע ופלאי הבריאה.
פאדל מנצור: אמרתי לשמוליק שאני עובד עם חומרי טבע כחומרים שמדבירים חרקים כי ההדברה הכימית פשטה את הרגל בגלל סיבות של זיהום סביבה, בריאות וגורמי מחלות, וכמובן עומדת מאחורי זה גם הרבה פוליטיקה, שבעלי כסף הולכים לבעלי החברות ובעלי החברות משפיעים עליהם ומאשרים חומרים, ולפעמים החומרים לא כל כך טובים ומזיקים, ובארצות הברית לא משתמשים בחומרים שבאירופה משתמשים, וזה עולם ומלואו.
פאדל מנצור: לכן אמרתי לו שיש לי חומר ממקור צמחי, שהצמח הזה אכיל על ידי בני אדם, מאושר בתעשיית המזון, אין בו נזק לאדם, אין בו נזק לסביבה והרעיון שלי הוא להכניס את החומר הזה לתוך פלסטיק ולעשות שקיות שאחר כך החרקים לא יתקפו את הפלסטיק.
פאדל מנצור: אבל אני ג'וקולוג של השדה ויש לי חבר טוב שבא מטורקיה ולמדנו יחד בפקולטה לחקלאות לפני כ- 30 שנה, והוא מומחה לחרקי מחסן ושמו פרופ' שלמה נברוב, שבאתי אליו וספרתי לו את הרעיון.
פאדל מנצור: בהתחלה והוא אמר לי, תיקח סבון וזה יעבוד.
פאדל מנצור: המשכתי לשכנע אותו עד שעשינו ניסוי במעבדה ואז נפתחו לו העיניים.
פאדל מנצור: מכאן באתי לשמוליק ואמרתי לו, אנחנו רוצים להכניס את החומר בין שתי שכבות של פלסטיק ולעשות מזה שקיות שהחרקים לא יחדרו אליהם.
פאדל מנצור: שמוליק, עם החזון שלו עם הראייה והניסיון נדלק על זה.
פאדל מנצור: הבאנו את הרעיון עם תוצאות המעבדה לתעשייה ואמרתי לשלמה שיש גורמים תעשייתיים שמתארגנים בנושא, שלמה היום בשבתון בספרד כי הוא לקראת הפנסיה, לעומתי שיש לי עוד כמה שנים, התחברנו יחד והלכנו לחממה הטכנולוגית במשגב וקשרנו אותם יחד עם עוד חברה שנקראת עמיחי והנושא הגיע לשלבים כמעט סופיים.
פאדל מנצור: בודדנו את החומר הפעיל והיום יש לנו ניסויים מעשיים.
פאדל מנצור: הבעיה היא שכל האריזות שנמצאות בשוק נתקפות על ידי חרקים, אפילו שוקולד ובוודאי פגשתם בשקיות של קמח ושעועית שנתקפות על ידי חרקים, דבר שמרגיז את הצרכנים שמחזירים את זה ואז יש תביעות, משפטים ופיצויים והרבה סיפורים.
פאדל מנצור: דרך אגב, יש כמיליון ג'וקים בעולם שהוגדרו עד עכשיו, אבל לא כולם מזיקים, צריכים להגיד את האמת.
פאדל מנצור: הרוב המכריע של הג'וקים מועיל לאדם, רק מעטים שתוקפים צמחים, ומסתכמים כמאה מינים או פחות מתוך מיליון המינים, כל היתר חשובים בשביל האיזון בטבע כי חרק אוכל חרק וכו'.
פאדל מנצור: ליצרן שנתקל בתופעה אין ביטחון ואמונה, הוא לא מרוצה ואחר כך יש משפטים החזרת סחורות תנאי סנטריה, וצריך להתחשב גם בזמן האכסון כי ברגע שהחרקים נכנסים לתוך השקיות, זמן האיכסון מתקצר והחוכמה פה היא שאנחנו מאריכים את חיי המדף של המוצר.
פאדל מנצור: השאלה שלנו הייתה איך לשלב את הדברים האלו בתוך התעשייה, למצוא את החומר הפעיל כדי להקטין את הוצאות הייצור ואנחנו כבר אחרי השלבים האלה, מדובר בחמישה מדענים, שנינו, אנשי המכון הוולקני, ועוד שלושה שעובדים על הכימיה והצלחנו לבודד את החומר הפעיל כשאת החומר הזה מכניסים לתוך הפלסטיק.
פאדל מנצור: אתם יכולים לראות בתמונות את השטח המטופל והשטח הלא מטופל ואיך הג'וקים בורחים מהשטח המטופל, גם אחרי שלושה ימים ויותר הם לא מגיעים לשם.
פאדל מנצור: חברת ביו-פק משלבת את התוצאה המדעית עם התעשייה ומביאים מוצר מוכן.
פאדל מנצור: היום הגענו לשלבים בהם באנו לחברות המסחריות, שמנו את המוצרים בתוך השקיות וחשפנו אותם לחרקים, אומים לחרק יש לך שעועית בשקית מטופלת ובשקית לא מטופלת, והחרקים לא מתקרבים לשקיות המטופלות.
פאדל מנצור: הדבר הזה עם פוטנציאל גדול מאד כי יש המון מוצרי מזון יבשים וגם פירות יבשים שזו בעיה קשה, כמו למשל בתאנים צימוקים, משמשים, באגוזים שקדים וגם פפריקה, אפילו שהיא חריפה היא נתקפת על ידי חרקים.
פאדל מנצור: יש גם בקפה בזרעים שעושים מהם שמן, למעשה כל המזון המעובד שארוז נתקף על ידי חרקים, ואנחנו באים עם הפתרון הזה.
פאדל מנצור: שמעתי ממקור מוסמך בארצות הברית על השוק של המזון הכשר.
פאדל מנצור: בחו"ל אני תמיד נהיה יהודי ומחפש את האוכל הכשר, אז השוק של המזון הכשר שם הוא כ- 30 מיליארד דולר, אלו סכומים ענקיים, יש חברות שמתעניינות ופה יש את הדוגמא איך תוצאות מחקר באות לידי יישום.
פאדל מנצור: מהבחינה הזו אנחנו קצת חלשים בניסיון של יישום תוצאות מחקר, יש לנו מחקרים טובים ובמה בינלאומית גבוהה מאד, אבל בשטח של היישום ושל המחקר אנחנו עדיין לא כמו גרמניה או ארצות הברית.
פאדל מנצור: תודה רבה לכם על הסבלנות.
מל פולישוק-בלוך: זה היה מאד מעניין, אני רוצה להבין, החומר הזה שאתה מדבר עליו, אין לו ריח לוואי, תופעות לוואי או משהו שנספג באוכל?
פאדל מנצור: את כל הדברים האלה, ספיגה באוכל טעם וריחל התברו עליהם.
פאדל מנצור: היה לנו זקן אחד בכפר שהיה אומר, עדיף לאדם גרם מזל מאשר קילוגרם שכל בלי מזל.
פאדל מנצור: עבדנו על זה והיה לנו גם מזל וגם עבודה נקיה.
פאדל מנצור: יש יח קטן מאד, שקשה להבחין בו וכשהלנו לתעשייה הביו אנשים עם אף גול ואף קטן שהיחו מכל הצדים וזה עבר את הטסט.
שמוליק שצקי: הקבוצה שעושה לנו את המיצוי היא לא פחות ולא יותר מאשר "פרוטרום", יודעת לעשות את המיצוי ויודעת לנטרל את הריחות.
מל פולישוק-בלוך: רשמתם פטנט על זה.
פאדל מנצור: רשמנו.
מנחם גוטרמן: האם אתה מוכן להתייחס לנושא העליות
שמוליק שצקי: יש פה מפעל בפארק שפיתח פיתקית למניעת גניבות והייתי בטוח שהם מנצחים את כולם, לפני כמה זמן דברתי שם עם מישהו שאמר שיש עכשיו ימים קשים, ולא רק בארץ, אז הצליחו לצמצם, למשל בזוג נעלי התעמלות שמים רק פתקית אחת וזו הייתה בשבילם התרעה שהדברים לא בסדר.
שמוליק שצקי: ישבתי עם חברי וחשבנו מה לא בסדר ומצאנו שמחיר הפתקית הקטנה הזו הוא כמחיר תווית גדולה.
שמוליק שצקי: אנחנו פיתחנו את המוצר הכי טוב בעולם, אם האריזות יתייקרו ב- 10% אז יגידו ש- 5% מהמחיר הולך לזה למרות שמבחינה מדעית עלות מוצר שיש בתוכו ג'וק, הוא 44,000 דולר וזה נמדד בזה שאכלת ואשתך יודעת והשכנים שמעו על זה ו- 20 מוצרים זה מיליון דולר.
שמוליק שצקי: אנחנו מבינים את העניין ומכתיבים לאנשי פרוטרום שאסור שזה ייקר את האריזה יותר מ- 2% - 3%, עם 10% לא עשינו עסק.
שמוליק שצקי: מה משחק לטובתנו הוא שמדובר במוצר קיים שאפשר למצות אותו, שחומרי הגלם זולים, הם מיוצרים בארצות נידחות מפני שזה שורשים של עץ מסוים, צריכים סוג טרופי ואווירה מיוחדת, זאת אומרת שחומרי הגלם לא יקרים והם לא נמצאים בשוק כמו הדלק או שאר הדברים שנמצאים בבורסה.
שמוליק שצקי: אתה ממצה עץ שורש מסוים, הקטע ששם מתקבל השמן הכי טוב ידועה לנו לכן עבדו המדענים על זה קרוב לשנתיים, והיכולת של התעשייה שלנו היא לשלב את החומר הזה בכל מיני תהליכים.
שמוליק שצקי: תסלחו לי שאני לא אפרט, אבל בזה פתחתי, זה לא מייקר את המוצר.
שמוליק שצקי: זה נותן לו תוסף ונשים סמל כשר יחד עם אין כניסה לחרקים, ואני מקווה מאד שאנחנו נמצאים בשוק הנכון.
שמוליק שצקי: אני רק אוסיף כמה מילים על גלובל רוטו שקע שמתעסקת באריזות גמישות, נמצאת בפארק התעשייה, אחד משני המפעלים הראשונים, מעסיק 70 איש, 25 חברים דרוזים רובם חיילים משוחררים.
שמוליק שצקי: אני אומר תמיד שזה לא מספיק ללכת ביום הזיכרון לבית הקבות בעוספייה ולהגיד שאנחנו אחים.
מל פולישוק-בלוך: רק גברים או גם נשים.
פאדל מנצור: גם נשים, הבת לי עובדת פה.
שמוליק שצקי: זו דוגמא נפלאה, נבילה אבו-פארס בוגרת הטכניון.
שמוליק שצקי: 25 עובדים דרוזים, כמו שאמרתי, ובהם חיילים משוחררים, 25 חברים מאור עקיבא שזה בעיקר מהעלייה הרוסית, כשחנכנו את המפעל בא ראש המועצה דאז, היום נדמה לי שהוא סגן שר, ואמר מה שווה שהבאתם את המפעל אם אתם לא לוקחים מאתנו עובדים.
שמוליק שצקי: מבחינתו הוא צדק, אבל מפעלים עברו לכאן ו- 25 עובדים באים משם.
שמוליק שצקי: תודה על המאמץ להגיע הנה כי כשמגיעים רואים את הציונות, וסליחה שאני משתמש במילה הזו, המפעלים שנותנים עבודה גם לעולים וגם לחברים דרוזים, קשה לשבת בירושלים בתוך הוועדות ולחשוב שהעסק מתמוטט, אני אומר לך שזה לא כך.
שמוליק שצקי: יש היום 120 מפעלים פה, 7500 עובדים, התלבטתי אם לחשוף את עצמי יותר מידי, אבל יש לי תמונה של אבי המנוח שעלה בעלייה השלישית עם שני חבר'ה שלו מייבש פה ביצות, את ביצות חדרה.
שמואל שטרנפלד: האם בדקו אי חדירות של מגוון רחב של מזיקים, כמו נמלם ותיקנים, ולא רק חרקי מחסן.
פאדל מנצור: נמלים ותינים לא נשבים לחרקי מחסן.
שמוליק שצקי: לזה יש לנו פתרון אחר, לזה נכנס כשותף בעל מניות חברת עמיחי, הם יכולים לקחת את החומר שעשינו ולהשתמש בו כחומר מרסס.
שמוליק שצקי: אז אתה לא מדבר ישירות עם האריזה הקטנה אלא אתה מדבר על אסם, על חממה, אתה מדבר על הדברים האלה.
שמוליק שצקי: ספציפית, ברגע שאתה עושה את הסביבה רוויה בחומר הזה, אתה יכול לתקוף גם חרקים יותר גדולים
פאדל מנצור: נמלים ספציפית ועוד כל מיני ג'וקים לא נחשבים כחרקי מחסן.
פאדל מנצור: אתה מדבר על המחסנים?
רוני מוזס: לנמלים ולתיקנים אין כושר חדירה, אנחנו מדברים על חרים יש להם ושר חדירה אדיר.
שמוליק שצקי: לחבר'ה הקטנים האלה יש מקדחה בראש.
מל פולישוק-בלוך: ניסיתם להציע את זה כריסוס.
שמוליק שצקי: לא ספריי אלא ריסוסים.
שמוליק שצקי: מי שמייצר את החומר זה פרוטרום, אבל יש הסכם בלעדיות שרק גולובל רוטו יכולה למכור את החומר, הוא מיוצר בשבילנו, אבל רק גלובל יכולה למכור.
שמוליק שצקי: ניקח דוגמא את יוריקה, תכנית האירופאית מס' 6.
מל פולישוק-בלוך: יש תכנית מס' 6 ויש יוריקה.
שמוליק שצקי: אנחנו בחוזה עם שתי חברות טורקיות במסגרת יוריקה, שהעקרונות של יוריקה אומרים שתי מדינות, שני מכוני מדע ושני מפעלים, אנחנו באים עם כל הדברים האלה.
שמוליק שצקי: אנחנו חברה שמונפקת לשוק האירופאי, וטורקיה רוצה להיכנס לשוק האירופאי, מכון וולקני זה דבר אחד האוניברסיטה זה השניה וגלובל רוטו ושני מפעלים, האחד מייצר פפריקה, פלפל חריף, ויש לו יכולות מבחינת אדמה מים וכל מה שצריך להכפיל את הייצור.
שמוליק שצקי: שואלים אותו למה הוא לא מכפיל, והוא אומר שאין לו איך לאכסן.
שמוליק שצקי: באו הפרופסורים ואמרו שיש להם את הפתרון, הנה אני יכול להכפיל את הייצור.
שמוליק שצקי: החברה השניה היא חברה גרמנית טורקית, היא יותר מסובכת, שמייצרת ומייצאת 80% מהתאנים היבשות, עשינו סיור במפעלים האלה.
שמוליק שצקי: יש שם 1000 נשים שיושבות ליד שולחנות ארוכים עם אור כחול מרימות כל תאנה ואם יש בתוכה חרק אז זורקים את התאנים.
שמוליק שצקי: הם לא יכולים להשתמש בחומרים כימיים, ומינואר 2005 אסור להשתמש בחומר מטיל ברומיד לפי הסכם מונטריאול.
שמוליק שצקי: החברה הטורקים האלה שמו על החומר שלנו, רוצים פתרון קולוסאלי מהעץ, אחרת התאנה מגיעה כבר עם התולעים.
שמוליק שצקי: אנחנו יכולים לתת להם פתרון אם הם ילכו על העקרונות שלנו לפני שזה מגיע לשקית.
מל פולישוק-בלוך: נראה עסק עם עתיד נפלא.
מל פולישוק-בלוך: פעם הבא שנגיע הנה זו תהיה אימפריה.
שמוליק שצקי: שואלים אותי מה החזון שלנו, רק תעשייה הישראלית היום יכולה לייצר מקומות עבודה.
שמוליק שצקי: אפשר לפטר אדם היום, ובמקרה הטוב זה משהו כמו שלוש שנים.
שמוליק שצקי: זה דבר שאנשים פשוט לא יכולים לעמוד בזה, אז תעשייה שמאמינה בציונות צריכה לייצר מקומות עבודה.
שמוליק שצקי: החזון שלי די קרוב, שנקים מפעל מעבר לגדר ונביא לשם מכונות וניקח עוד עובדים מהאזור הזה ונייצר את אותה יריעה ממוגנטת שמגנה מפני חרקים.
שמוליק שצקי: לא שאני אקח את הצנצנת עם הנוסחה וארוץ בכל העולם, אלא אני רוצה להוציא מפה יריעות ואז שמפעלים יוכלו למכור את היריעות, זה המסר, כל עוד כוחי במותני ופאדר מחזק אותי ברוחו ובאוכל, אני בטוח שנצליח.
צלי פולישוק: מה קורה ליריעה בטבע שזרקו אותה?
שמוליק שצקי: כל הסיפור הזה של יריעות מתכלות בטבע הוא "קאלם פאדי".
שמוליק שצקי: היה מפעל פעם אחת שייצר יריעות ובכל העולם השתחוו לרעיון שיריעות מפלסטיק מתכלות.
שמוליק שצקי: חקלאים ששותלים תות שדה ואחר כך צריכים למצוא פתרון ליריעות, מגלים שמה שמכלה אותו זה השמש.
שמוליק שצקי: יום אחד באו מדענים מהאו"ם ואמרו, שמש ויריעות גורמים לחור באוזון, אסור להשתמש בזה.
שמוליק שצקי: אז כל מי שמספר לך סיפורים על יריעות מתכלות, אין דבר כזה.
שמוליק שצקי: יש היום פיתוחים של יריעות על בסיס תירס שהרעיון הוא שהיריעה נזרקת לזבל, שם היא נעשית רטובה וקוראת לחרקים שאוכלים את היריעה.
שמוליק שצקי: בא רוני שלנו ואמר מה יקרה אם תהליך ההתכלות יתחיל כבר בסופרמרקט.
שמוליק שצקי: אז בואו תיקחו את הביו-פק ותתנו חיי מדף מספיקים עד שתדעו שזה הזמן שזורקים את השקיות האלה.
מנחם גוטרמן: יש זמן מוגבל לחומר שיחזיק מעמד?
שמוליק שצקי: אנחנו יודעים שבאריזות מזון חיי המדף נעים בין חודשיים לשלושה חודשים.
שמוליק שצקי: אפילו במחסני חירום למדינה, של קמח ודברים כאלה, אתה לא קונה קמח שנשאר כל השנה, יש לזה טווחים.
שמוליק שצקי: אנחנו יודעים שהחומר שלנו מחזיק היום, ויש לנו קבלות על זה, בין ששה לשמונה שבועות בגלל הזמן שהיה במבחנה.
שמוליק שצקי: במהלך החודש הבא נוכל לכתוב חיי מדף ארוכים יותר.
רוני מוזס: הגענו כבר לחצי שנה.
שמוליק שצקי: החלוקה בינינו היא שרוני הוא היפה ואני החכם, רוני מוזס הוא הטכנולוג הראשי שלנו והוא זה שמיישם את החומר.
שמוליק שצקי: כמו שאמר פאדר, אם אני לא הייתי בא, אז היה עוד מאמר.