GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ג'מאל זחאלקה: הישיבה הזאת היא חשובה, שמענו הרבה, היו"ר שמעה ואתם שמעתם, אך מה התוצאה?
ג'מאל זחאלקה: עם מה אנחנו יוצאים?
ג'מאל זחאלקה: צריכים לצאת להחלטות.
מל פולישוק-בלוך: יש לי רשימה.
ג'מאל זחאלקה: ההחלטה שתלויה בנו, הוועדה, היא שאנחנו נשמש כתובת לעניין הזה.
ג'מאל זחאלקה: כלומר, לפעמים אנחנו יכולים כוועדה לסייע או לעזור בנושא שאנחנו מאמינים בו.
ג'מאל זחאלקה: אני מציע שהוועדה תאמץ את הנושא של קידום המדע והטכנולוגיה במגזר הערבי, כולל המו"פים והחממה הטכנולוגית.
ג'מאל זחאלקה: כמו כן, משרד המדע עושה את שלו, צריך יותר, אבל אנחנו צריכים לחשוב על דרכים נוספים לפתוח דלתות נוספות כדי לפתח את המו"פים האזוריים.
ג'מאל זחאלקה: מהיכרותי, כל שקל שיושקע במו"פים האזוריים יוחזר בעשרות שקלים.
ג'מאל זחאלקה: את ראית במו עינייך איך זה מתגלגל מהמו"פ לחממה הטכנולוגית ומחר זה יגיע למוצר על המדף.
קריאה: כבר יש חברת סטרט-אפ ראשונה.
ג'מאל זחאלקה: החברים פה לא ביקשו לקנות דגים, הם רוצים חכה! שיהיו תשתיות, שיהיה תקציב לתחזוק המקום והם יגייסו כספים כי הם מדענים מצוינים.
ג'מאל זחאלקה: מי שלא מצליח ולא מוכיח את עצמו זו בעיה שלו, אבל צריך לתת להם את האפשרות, לדאוג לזה שתהיה להם האפשרות להוכיח את עצמם.
עתליה רוזנבאום: הזמנו את כל המו"פים האזוריים, כולל אתכם, קיבלתם הזמנה, זה עדיין לא מאוחר, זה מסתיים בשעה 15:00-16:00, זה כאן ליד, אתם מוזמנים.
מל פולישוק-בלוך: אתם מוזמנים ללכת לשם.
קריאה: לפני שנה כולם אמרו בקול רם שחבל שלא הגיעו, אז השנה הגיעו.
מל פולישוק-בלוך: קודם כל, אני מצרה על כך שגם המו"פ וגם המדע והטכנולוגיה בכלל הם הראשונים להיפגע מצמצומי התקציב בממשלה בכל המגזרים שהם.
מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שזו טעות בסיסית של ממשלת ישראל.
מל פולישוק-בלוך: זו טעות משום שאם אנחנו דווקא נפתח את החלקים האלה שלנו אנחנו גם נקבל אוכלוסייה שלא עוסקת בסמים ואלימות אלא עוסקת בדברים חיוביים, גם נפתח מקומות עבודה וגם מתוך המו"פ מפתחים תעשייה מתוחכמת שיכולה להתחרות בעולם, למכור ולתת מקומות פרנסה לאוכלוסייה.
מל פולישוק-בלוך: מבחינתי, הכל אצלי מתחיל ממדע.
מל פולישוק-בלוך: אם אנחנו לא נהיה מדינה של מדע וטכנולוגיה אין לנו סיכוי להתחרות בעולם הזה ואנחנו נראה עוד ועוד דו"חות עוני, כשאתם יודעים שהראשונים שנפגעים הם האוכלוסייה שלכם, שהיא גם הראשונה לאבטלה, והכל מתחיל מזה.
מל פולישוק-בלוך: אני רואה בתקציבי המו"פ והמדע את חזות הכל, ואני לא אומרת את זה סתם לצורך המליצה בגלל שאני יו"ר ועדת המדע, אתם עוד לא יודעים אבל אני בחרתי בוועדה הזאת בגלל שאני חושבת ככה ולא להפך.
מל פולישוק-בלוך: אני מנסה לשכנע את הממשלה, הייתה צריכה להיות לי פגישה עם ראש הממשלה בנושא הזה וכן עם השר אולמרט ובגלל שהייתי חולה זה נדחה, אבל אני עוד לא הרמתי ידיים ואני חושבת שזאת הדרך לעשות את הדברים.
מל פולישוק-בלוך: כל התקציבים שהגישו לנו עד היום היו טעות ביסודן משום שהם לא שמו את הדגש על המו"פ, משום שדווקא את זה הם מקצצים ראשון.
מל פולישוק-בלוך: אני גם מאוד תומכת בתפיסה של דוגמה אישית.
מל פולישוק-בלוך: אם היינו הולכים למבצע של המדינה, שאנחנו בשנתיים מקצצים את הכל וכולנו סובלים, אבל שמים את הדגש על זה כי מפה יש תקווה, אז כולם היו מקבלים את זה.
קריאה: יש עתיד.
מל פולישוק-בלוך: יש עתיד, יש עוד תקווה.
מל פולישוק-בלוך: את זה היו מבינים, אבל כולם היו צריכים להיערך לזה.
מל פולישוק-בלוך: הפוך.
מל פולישוק-בלוך: קודם כל מקצצים במו"פ, מקצצים את העתיד.
מל פולישוק-בלוך: אז אני קוראת מפה שוב, לכל מי שרק שומע אותנו, לא לקצץ בתקציבי המו"פ, לא לקצץ במדע, להכין תקציבי מו"פ לחמש שנים ולא לשנה.
מל פולישוק-בלוך: איזה שנה?
מל פולישוק-בלוך: לא לחודשיים! חמש שנים, כי זה דבר שצריך להיות מהיום, בנאדם צריך לדעת לאן הוא הולך.
מל פולישוק-בלוך: אני קוראת גם לכך שמרכזי המו"פ ישתלבו כחלק מההשכלה הגבוהה, כפי שאתם טוענים, ואנחנו נפנה במכתב למועצה להשכלה גבוהה.
מל פולישוק-בלוך: כל מה שאני אומרת לכם, הכוונה היא שאני אפנה את המכתבים הנכונים לגורמים הרלוונטיים כדי לפעול לשילובו של המגזר הערבי גם במרכזי המו"פ השונים, לא רק הערביים, כי יש בצפון ובכל הארץ מקומות בהם אפשר לשלב, גם באוניברסיטאות, גם בחברות היי-טק וגם בחברות ממשלתיות.
מל פולישוק-בלוך: המענקים של מדענים ראשיים צריכים לתת תשומת לב מיוחדת, כמובן לא על חשבון רמה, אבל שמענו פה שהרמה היא גבוהה ויש מספיק מדענים ומספיק מחקרים, אפשר לתת להם יותר אז יהיה עוד יותר, אבל בלי לעשות פשרות של רמה צריכים לשים דגש מיוחד על המגזר הזה.
מל פולישוק-בלוך: אני רוצה גם לפנות לחברי הכנסת הערביים לפעול ביתר שאת לנושא הזה של המו"פ.
מל פולישוק-בלוך: פה ושם אני שומעת מישהו מדבר על מדע אבל כמעט ולא.
מל פולישוק-בלוך: אני אפנה במכתב לכולם, אתם נואמים המון, תתחילו לדבר על מדע וטכנולוגיה ועל הכשרה מקצועית.
מל פולישוק-בלוך: תכניסו לראש יותר ויותר שגם האוכלוסייה הזו צריכה להתקדם.
מל פולישוק-בלוך: כמובן שנפנה לכל השרים הרלוונטיים ולמדענים הראשיים הרלוונטיים שיפנו יותר תקציבי מחקר, לא יתכן שרק משרד ממשלתי אחד מפנה תקצוב, זה פשוט אבסורד.
מל פולישוק-בלוך: אין משרד שלא יכול, גם משרד הבריאות שאין לו כסף, לכולם יש וצריכים להסתכל קדימה.
מל פולישוק-בלוך: בנוסף, אני קוראת גם ליזמים הפרטיים במגזר הערבי להשקיע במו"פ ובתעשייה במקום שלהם.
מל פולישוק-בלוך: יש בעיות של תכנון ובנייה, יש בעיות של השטח, על כל הבעיות האלה אפשר להתגבר.
מל פולישוק-בלוך: כשרוצים אפשר.
מל פולישוק-בלוך: אפשר לקנות גם שטח פרטי, מה קרה?
מל פולישוק-בלוך: זה לא נעשה במקומות אחרים?
מל פולישוק-בלוך: קונים שטח פרטי אם רוצים.
מל פולישוק-בלוך: בחממות הטכנולוגיות ובתעשייה זו הדרך היום לעשות את המו"פ הכי רציני.
מל פולישוק-בלוך: כמו שאומר אלי הורוביץ, הוא בטבע משקיע יותר במו"פ מאשר כל הממשלה ביחד.
מל פולישוק-בלוך: אז אני קוראת ליזמים הפרטיים - יש לכם כסף, תשקיעו אותו במקום הנכון ותראו שהישועה תבוא משם.
מל פולישוק-בלוך: אני בהחלט מקבלת את הפנייה של ח"כ זחאלקה, הוועדה הזו היא כתובת בשביל כל המדענים הערביים בכל הנושא הזה.
מל פולישוק-בלוך: אם אתם נתקלים בבעיה, מעבר למה שדיברנו היום, אנא פנו אלינו, אנחנו ננסה ללחוץ הלאה.
מל פולישוק-בלוך: הלוואי והיו לי את התקציבים בשביל לחלק נכון את הכסף.
קריאה: את יכולה לתת לי את התקציבים ואני אחלק אותם בשבילך.
מל פולישוק-בלוך: הלוואי והיה לי, אבל כן אני מוכנה לא להפסיק להשפיע בכיוון הזה.
מל פולישוק-בלוך: אני חושב שבזה כיסיתי את הכל.
מל פולישוק-בלוך: אני חוזרת על הערתי מתחילת הישיבה, גם לפרוטוקול וגם לאוזניכם - אני מצרה על ההערה הראשונה שנאמרה פה מפי ח"כ רינה נס, אני חושבת שזה לא היה במקום.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו באנו לעסוק בנושאים האלה, על זה יש מספיק במות לדבר עליהן, זה לא רלוונטי לענייננו ואני מבקשת את סליחתכם בשם הוועדה.
מל פולישוק-בלוך: אני מודה לכולכם שבאתם.
מל פולישוק-בלוך: לראות איך ישראל משתלבת בתחום המחקרים ותחום המדע והטכנולוגיה בעולם הרחב, מתוך ידיעה ומחשבה שלא הכל מתחיל ונגמר בציון.
מל פולישוק-בלוך: חלק גדול מההתפתחות שלנו בתחום המו"פ זה על ידי השתלבותה של מדינת ישראל בתוכניות מו"פ בינלאומיות.
מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לציין שעדיין אני שמה את הדגש על המילה "עדיין", לישראל יש שם טוב מאד בתחום המו"פ ובתחום בכלל המדע והטכנולוגיה במדינות העולם ובמדינות אירופה.
מל פולישוק-בלוך: אני עצמי השתתפתי בכנס של פרלמנטרים בתחום המדע והטכנולוגיה של כל אירופה, לא במסגרת השישית, אלא במסגרת קצת שונה, אבל אין ספק שלא דיברו שם על פלשתינאים ולא על בעיות שיש לנו בסביבה, לא על גדר הפרדה.
מל פולישוק-בלוך: דיברו על מו"פ ודברו עלינו במבט מלמטה למעלה.
מל פולישוק-בלוך: ממש הרגשתי טוב.
מל פולישוק-בלוך: את המיקום הזה של ישראל בעולם אנחנו צריכים לשמור ולשמר.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו לא עושים את זה מספיק.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו עושים למען האמת את כל המאמצים כדי שזה יהיה הפוך, כדי שמעמדנו ייחלש, לצערי הרב, אבל נקודת אחר אחת שיש לנו, שכן צריך להגיד גם מילים טובות לפעמים, בהתייחסות ממשלת ישראל לתחום המו"פ, היא השתתפותה של המדינה במסגרת השישית, כאשר המדינה החליטה להשקיע סכומים בלתי מבוטלים.
מל פולישוק-בלוך: היא התחילה ב150- מיליון יורו, נדמה לי, במסגרת החמישית, והיום אנחנו מדברים על בסביבות ה200- מיליון יורו, רק היורו קפץ לנו, אז הסכומים מצטמצמים.
מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שזה סכום לא מבוטל, זה סכום יפה, צריך לשבח ולכבד את ההחלטה להשתלב הלוואי והיו משקיעים את המיליארד הזה גם בארץ, ואני אומרת גם, בנוסף, לא במקום.
מל פולישוק-בלוך: אני רוצה שעכשיו נתמקד, מעבר לברכות על עצם השתתפותנו, גם נשמע ממנכ"ל ISERD, נשמע ממר מרסל שטאון על התכנית, על ההשתלבות שלנו, ועל ההשתלבות של חברות ישראליות.
מל פולישוק-בלוך: אחר כך נבקש מד"ר משה הראל שיציג לנו את הצד השני.
מל פולישוק-בלוך: אני עצמי שמעתי לא מד"ר הראל אלא מחברות אחרות ומגורמים אחרים כמה קשה לחברות ישראליות, במיוחד אם הן קטנות ולא ידועות, ומתחילות בתחילת דרכן, אבל יש להן רעיונות טובים, לדעתן לפחות, כמה קשה להם להשתלב, כמה לא תמיד מקשיבים להם.
מל פולישוק-בלוך: בקיצור, גם פה אנחנו רוצים לבחון קצת את הביורוקרטיה ואת החסמים, כי רק לשבח זה טוב, אבל יש לנו מטרה נוספת, והיא לראות איך אפשר לעשות את זה עוד יותר טוב ממה שזה כיום.
מל פולישוק-בלוך: זו המטרה שלנו.
מל פולישוק-בלוך: אז בבקשה, ומי שירצה להשתתף בדיון – נשמח.
פאול זינגר: בינלאומי, ובודאי חשוב שידונו על זה במקצת.
פאול זינגר: פרטים ומספרים תשמעו עוד מעט ממרסל.
פאול זינגר: אולי בכמה דקות אני אציין את העובדות הבאות: אנחנו נכנסנו לאירופה עם התכנית הרביעית כבר, רק שאז נכנסנו באמצע, בתנאים כספיים לא מוצלחים, שילמנו מאה מיליון דולר בערך והיה לנו רק לשנתיים, ונדמה לי שאז ההחזר היה בערך חצי מזה.
פאול זינגר: אבל בתכנית החמישית כבר יכולנו להתחרות כמו כולם בתנאים הנתונים.
פאול זינגר: גם ההסכם שחתמנו לקראת החמישית היה יותר טוב.
פאול זינגר: למעשה ניתן לנו שוויון עם המדינות האירופיות בכל הפעילויות של הועדות, ובאמת התוצאות הראו שאנחנו מסוגלים להשתתף בצורה יפה.
פאול זינגר: היו מעל שלושת אלפים הגשות ישראליות (3,050) , שזה מספר מאד מכובד, ומתוכם אחוז הזכיות היה יותר גדול מהממוצע האירופי.
פאול זינגר: כך שבסופו של דבר, למרות ששולמו כמאה חמישים מיליון יורו לארבע שנים, כפי שאת ציינת, נתקבלו מענקים בסך של מעל מאה שישים מיליון יורו.
פאול זינגר: כך שאם רוצים להסתכל על הצד המספרי גרידא, שבדרך כלל האוצר מאד אוהב להסתכל על זה, אז היינו בסדר.
פאול זינגר: העסק כדאי.
פאול זינגר: אבל אסור להסתכל בצורה כזאת.
פאול זינגר: למעשה ישנם היבטים נוספים שהם מאד מאד חשובים לתעשייה, להיות בתוך התעשייה האירופית.
פאול זינגר: לא צריך לשכוח שהמסחר שלנו עם אירופה הוא במינוס במגזרים כפי שמחולק העולם.
פאול זינגר: שם החסר הגדול ביותר, נדמה לי קרוב לחמישה מיליארד דולר ההבדל בין הייצוא לייבוא.
פאול זינגר: בכל יתר המקומות זה יותר טוב.
פאול זינגר: כמעט כל החסר שלנו בין הייצוא לייבוא הולך עם אירופה.
פאול זינגר: לכן, החדירה לתוך אירופה מאד חשובה.
פאול זינגר: כשחברה תעשייתית נכנסת ומקבלת מאתים אלף דולר, זה לא הכל.
פאול זינגר: הפרוייקט בעצמו יכול להיות שלושה או ארבעה מיליון דולר, ויש להם נגישות לכל התוצאות של הפרוייקט בארבעה מיליון דולר.
פאול זינגר: מאידך, בשביל האוניברסיטאות, זה מאפשר קשרים יותר חזקים עם אירופה, שקודם כל התאוששה מבחינה מדעית בצורה יפה מאד, ובית, המימון שפעם היינו מקבלים מארצות הברית לא השתנה.
פאול זינגר: להבדיל מאירופה, הקשרים המדעיים שלנו עם ארה"ב מבוססים על הקרן הדו לאומית ארצות הברית ישראל על הסכם הטכנולוגיה.
פאול זינגר: סך הכל הסכומים האלה נשארו קבועים מזה שלושים שנה, ולא השתנו.
פאול זינגר: אז למרות שהקשרים עם ארצות הברית נמשכים, ונמשכים בעיקר בגלל בודדים שנוסעים לשם ומקבלים מימון פרטני, המימון בסך הכל לא עלה.
פאול זינגר: כך שהמימון האירופי מאד חשוב פה.
פאול זינגר: כבר רואים את זה בסטטיסטיקות המתפרסמות ע"י ארה"ב אבל גם ע"י אירופה, במקור הטוב ביותר של SCIENCE AND ENGINEERING INDICATORS שה- NATIONAL SCIENCE מפרסם לפני שנה.
פאול זינגר: האחרון שהופיע זה מ2002- מדברים על העבודה המדעית של ישראל.
פאול זינגר: אם ב86-' כשני שליש מהמאמרים המשותפים של ישראל היו מארצות הברית, ב99-' זה ירד ל50%-, כשרק התחלנו.
פאול זינגר: אז ברור שהקשרים שלנו עם אירופה כבר מתחזקים מאד, וזה מאד חשוב לנו מבחינת הגישה לאוניברסיטאות, לתשתיות האירופיות, ל- INFRA STRUCTURE.
פאול זינגר: ישנם מתקנים גדולים שבהם נעשה המחקר המדעי היום, שלא קיימים במדינת ישראל, קיימים בארצות הברית.
פאול זינגר: בתחום מדעי החיים, ובכל התחומים האלה היום המחקר נעשה במתקנים גדולים מאד, וה-INFRA STRUCTURE והתכנית הזו החמישית והשישית מאפשרים לנו גישה חופשית ללא תשלום, אפילו משלמים בשביל הנסיעה של מי שנוסע לשם לעשות את העבודה.
פאול זינגר: וזה בכל זאת הבדל גדול מאד.
פאול זינגר: קשה יותר להגיע לארה"ב, וגם כמות המתקנים היום באירופה גדלה.
פאול זינגר: בסך הכל ההתעניינות היא גדולה, הההישגים בחמישית היו טובים, בשישית כללי המשחק השתנו במקצת, ועל זה מרסל ידבר, ולאחר שנה אנחנו משתדלים.
פאול זינגר: הייתי אומר לא הישגנו אותם הישגים כמו בחמישית, אבל זה ארבע שנים.
פאול זינגר: בחמישית, בצורה חשבונית של משרד האוצר קיבלנו יותר כסף מאשר השקענו.
פאול זינגר: בשנה הראשונה פה קיבלנו מה שהשקענו.
פאול זינגר: זה עדיין הרבה.
פאול זינגר: אני מזכיר לכם ש8%- מהתקציב האדיר הזה של עשרים מיליארד יורו הולך למינהל.
מל פולישוק-בלוך: הביורוקרטיה במסגרת השישית היא כנראה אפילו עוד יותר גרועה מאשר הביורוקרטיה בישראל.
מל פולישוק-בלוך: וזה מה שאומרים גם המדענים וגם אנשי ממשל באירופה.
מל פולישוק-בלוך: השאלה אם זה לא מתחיל להיות משהו בנתון האחרון ששמענו שכבר לא הרווחנו מזה כל כך, אלא רק מה ש"השקענו", בחמישית השקענו איקס כסף, והתמורה היתה מעבר לזה.
מל פולישוק-בלוך: היום מה שהשקענו זה מה שאנחנו מקבלים.
מל פולישוק-בלוך: זה מה שנאמר כאן.
מל פולישוק-בלוך: אולי חלק מזה זה באמת לא הסתאבות, חלילה, אבל הביורוקרטיה המוגזמת והחוסר יעילות של המערכת.
מיכאל איתן: מילה.
מיכאל איתן: אנחנו לא יכולים להשפיע, אנחנו רק משקיפים שם, הביורוקרטיה זה בעיה של כל המוסדות האירופאים.
מיכאל איתן: מה זה יעזור מה שנגיד.
מיכאל איתן: מה, אנחנו ניתן להם עצות איך לשפר, לפטר עובדים ולנהל את העסקים שלהם יותר טוב?
מיכאל איתן: נראה לי שחבל על הכיוון הזה.
מיכאל איתן: זו הערה נכונה, אבל אפשר להמשיך הלאה.
מיכאל איתן: חבל שנעסיק את עצמנו בזה.
מיכאל איתן: מציע שלא נשתתף בכלל.
מיכאל איתן: תביאו את הכסף הזה, נשקיע אותו בישראל, ותראו שתצמחנו תועלות הרבה יותר גדולות.
מיכאל איתן: אז לא קיבלנו את העמדה בגלל שיקולים אחרים.
מיכאל איתן: אני הייתי צריך להחליט לכאן או לכאן.
מיכאל איתן: נשמע לי הטיעון שהוא השמיע.
מיכאל איתן: הוא אמר שיש מינוסים – זליגת מידע, כשאנחנו משקיעים אז גם כאן יש ערכים מוספים, גם אם דברים לא יוצאים כוח אדם שלנו עוסק בזה, וכו'.
מיכאל איתן: הביא כל מיני נימוקים.
מיכאל איתן: היו כל מיני נימוקים, והכרענו בכיוון ההליכה, בין השאר מתוך ראייה לטווחים יותר ארוכים והיחסים עם אירופה, השיקול הפוליטי.
מיכאל איתן: ואני חושב שהחלטנו טוב, למרות שאני אומר שבשבילי המבחן של ההשקעה הוא מדד שבהיעדר מדדים אחרים שקשה לכמת אותם, כאן זה מדד די ברור.
מיכאל איתן: אתה יודע כמה אתה שם, אתה יודע בכמה פרויקטים אתה משתתף ומה החלק היחסי של המענקים שאתה מקבל חזרה, ואתה יכול לדעת אם יש הפרשים קטנים, אתה יכול להגיד ששווה הערך המוסף.
מיכאל איתן: אם ההפרשים הופכים להיות יותר מדי גדולים, אז יש בעיה, ואתה צריך לבדוק את עצמך.
מיכאל איתן: לא אותם.
מיכאל איתן: לבדוק אותם ולהגיד שהאשמה שם זה לא יעזור לנו.
מיכאל איתן: יהיה לנו קשה מאד לשנות.
מיכאל איתן: אנחנו לא קובעים את כללי המשחק.
מיכאל איתן: אנחנו לא קובעים את סדרי העדיפויות שלהם, הם קובעים מה שהם רוצים.
מיכאל איתן: הם משתפים אותנו במחקר ופיתוח, כמו שאת אמרת, רק בגלל שהם יודעים שהם מרוויחים מאתנו.
מיכאל איתן: הם לא עושים לנו שום טובה.
מיכאל איתן: הם יודעים שלהם שווה שישראל תהיה שותפה בעניין הזה.
מיכאל איתן: בשום תחום אחר באירופה אין לנו מעמד כמו בתחום הזה.
מיכאל איתן: אז ממה זה נובע?
מיכאל איתן: אם הם כל כך אוהבים אותנו והם ציונים, היו משתפים אותנו בעוד דברים.
מיכאל איתן: הם משתפים אותנו בזה כי הם אומרים, שווה לנו להתעסק אתם בזה, יהיה לנו מזה רווח.
מיכאל איתן: עכשיו כך אנחנו צריכים להסתכל על זה.
מיכאל איתן: אבל אנחנו לא יכולים להשפיע בכללים.
מיכאל איתן: הלוואי ונשפיע בשיפוט.
מיכאל איתן: אני לא יודע עם השיפוט היום, וזה בטח יעלה כאן.
מיכאל איתן: מה שכן, ובזה אני אסיים, למה הישיבה הזו מאד חשובה, במיוחד הוועדה שאת עומדת בראשה?
מיכאל איתן: יש דברים שאנחנו יכולים לדרבן את האנשים שלנו.
מיכאל איתן: למשל, אחד הדברים שאנחנו די הצלחנו אני חושב כבר בתחילת התוכנית החמישית, זה להפיץ את העניין, שיהיה יותר פופולרי.
מיכאל איתן: חברות ישראליות לא רצו לגשת.
מיכאל איתן: "דגנו" את הבקשות.
מיכאל איתן: אם הגענו עכשיו, אחרי ארבע שנים בחמישית, לשלושת אלפים בקשות, אני הרגשתי באיזה שהוא מקום שגם תרמנו לעניין הזה, כי בהתחלה הייתה בעיה.
מיכאל איתן: האוניברסיטאות הלכו די טוב, אבל כל השאר לא רצו.
מיכאל איתן: אם התקדמנו – זה טוב.
מיכאל איתן: אם יש דברים שאנחנו יכולים כאן בארץ לעודד על מנת שיהיה ניצול יותר טוב של הישראלים, זה התפקיד שלנו, ובזה אנחנו יכולים להצליח.
מיכאל איתן: להשפיע עליהם – חבל על הזמן.
מל פולישוק-בלוך: בתחילת דברי.
מל פולישוק-בלוך: קודם כל לראות איך אנחנו מעודדים את החברות הישראליות ומקלים עליהן להשתלב במערכת – זה מבחינת הביורוקרטיה שלנו, ומבחינה כללית, אנחנו צריכים לעצור מדי פעם, לראות האם אנחנו משקיעים את הכסף במקום הנכון, האם כדאי, לראות את המכלול, חלק מהנימוקים שאתה הזכרת שאני לחלוטין לא מזלזלת בהם, להפך, אני חושבת שזה מאד חשוב.
מל פולישוק-בלוך: באותו כנס שהשתתפתי בו גם נאמר שאירופה לא שנייה, כפי שנאמר בדו"ח פה, היא אולי שלישית.
מל פולישוק-בלוך: ברור שארצות הברית רצה קדימה, אבל גם יפן רצה קדימה, קוריאה, כל מדינות מזרח אסיה, והמעצמה שהולכת וגדלה מול עיני כל העולם היא כמובן סין, וכל העולם עושה את כל המאמצים להכניס לה כמה שיותר מידע ואת כל מה שהוא למד ורכש נותנים לה כמעט בחינם.
מל פולישוק-בלוך: אולי זו טעות, ולא שאני הולכת עכשיו לפתור את בעיות העולם, אבל אנחנו צריכים לשים לב לפוקוס של המו"פ הכללי , שגם ייצור וגם מו"פ כלי בעולם הולך וזז מזרחה.
מל פולישוק-בלוך: ואסור לשכוח את זה, וגם מדינות אירופה יודעות את זה.
מל פולישוק-בלוך: אני רוצה בכל זאת לראות כבר את המצגת, אז בואו נתקדם.
אמירם פורת: עכשיו בשישית.
אמירם פורת: וזה שחלק מהקולות הקוראים יוצאים על מנת לקבל אינפוטים ופוליסיז של ה-EU.
אמירם פורת: ואנחנו משתתפים בזה, ואנחנו יכולים להכניס את המידע ואת נקודת ההשקפה שלנו עם חלק מהבעיות שלנו ברמת המידע הבסיסית שאחר כך משמשת ל-WHITE PAPERS , ל-GREEN PAPER של האיחוד האירופי.
אמירם פורת: וזו איזושהי אפשרות שלנו בכל זאת להיכנס, אמנם בגראונד לבל, לחלק מההחלטות שיהיו בהמשך.
מרסל שטאון: מהישרדות אבל זהWORKMAN DIRECTOR ISRAEL EUROPE RESEACH OF THE .
מרסל שטאון: הרבה אנשים שואלים מה השם.
מרסל שטאון: אנחנו מדברים אולי על התכנית הגדולה ביותר בעולם שמערבת תעשייה ואקדמיה לפי ההגדרה המרכזית שלה.
מרסל שטאון: אין תכנית כזו אחרת בעולם, וכאן המפגש של תעשייה ואקדמיה, שגרם ליותר הידברות גם בארץ בין תעשייה ואקדמיה, ולכאורה המנהלת ISERD הן דרך ות"ת והן דרך משרד התעשייה המסחר והתעסוקה ומשרד המדע.
מרסל שטאון: זה אולי אחד מהמוטיבים של ההשתתפות שלנו.
מרסל שטאון: אנחנו מדברים עכשיו של 17.5 מיליארד יורו, שבשנה הבאה יהפכו אולי ל19-, כתוצאה מהלקיחה בחשבון של המדינות שמצטרפות בראשון למאי ממזרח אירופה וגם הים התיכון.
מרסל שטאון: אבל מולנו, אנחנו לא עובדים מול 17.5.
מרסל שטאון: זה כולל גם את תכנית הגרעין, ולמעשה התחום שמולנו הוא 16.3.
מרסל שטאון: אף אחד לא אמר שלא רוצים שנהיה באטום, זה היה דבר מובן מאליו שלא דברו עליו.
מרסל שטאון: אבל מה שמעניין, תכניות המסגרת מבחינה היסטורית נולדו בתחום האטום.
מרסל שטאון: זאת אומרת, המסגרת הראשונה באירופה של מחקר משותף באה מהתחום הגרעיני ואחר כך הועברה לתחום האזרחי.
מרסל שטאון: אתם יכולים לראות שכאן יש שינוי כמותי שהפך לשינוי מהותי.
מרסל שטאון: הכפלה של התכנית.
מרסל שטאון: כאן נכנסנו באמצע התכנית, החמישית והשישית.
מרסל שטאון: התכנית החמישית היתה, לא הודות לנו אלא הודות לכספים האירופאיים, היתה בנויה במאה אחוז לפי הכספים של סינרגיה וחדירה תעשייתית אקדמית לאירופה, ואני אסביר את זה בהמשך.
מרסל שטאון: התכנית השישית באה היום כדי לגרום לכך שהמרחב המדעי האירופי הולך ומתקיים, כאשר הרעיון זה לקרב ולפתוח את המדיניות של המדינות השונות.
מרסל שטאון: נזכיר שהתכניות המסגרת מהוות כ-5% מהמאמץ הציבורי לתמיכה במחקר ופיתוח באירופה.
מרסל שטאון: זאת אומרת 95% שהם ברמה הלאומית.
מרסל שטאון: באירופה, 95% מהתמיכה הציבורית למו"פ ניתנת על ידי המדינות הלאומיות ולא על ידי הנציבות של הקהילה האירופית.
מרסל שטאון: המטרה של הנציב ז'וסקר היתה, ושל הנציבות, להתחיל לפתוח את הכסף הזה.
מרסל שטאון: והתכנית השישית היא כלי למטרה זו.
מרסל שטאון: מכאן, אחת הבעיות שיש לנו ביישום.
מרסל שטאון: הדבר לא היה ככה בתכנית החמישית.
מרסל שטאון: הבעייה לא נובעת מיותר או פחות ביורוקרטיה, אלא משינוי הקונצפט של התכנית השישית, שממשיך להשתמש באותם הכלים שהיו בתכנית החמישית.
מרסל שטאון: וכאן הבעיה שלנו.
מרסל שטאון: ואני אמשיך.
מרסל שטאון: כאן פרופ' זינגר קצת התייחס לדברים האלה.
מרסל שטאון: אני רוצה להגיד מילה על אמינות: כאשר אנחנו בתכנית החמישית בנינו את ההחזר, היה יותר קל לבנות מאשר בתכנית השישית, ואני אסביר למה.
מרסל שטאון: גילינו שכאשר אמרנו שההחזר מתקרב ל 170 – 167 מיליון יורו, שיש הרבה כסף שהוא לא ברישום שלנו, שלמעשה הוא בתוך החברות.
מרסל שטאון: לדוגמה, ביקרנו בחברה שנקראת ספקטור הם עוסקים בביוטכנולוגיה, ויש להם מולקולה לסכרת.
מרסל שטאון: באנו אליהם, ואמרו יש לכם שני פרויקטים אצלכם.
מרסל שטאון: אחד קטן, אחד גדול.
מרסל שטאון: אחד שמקבלים 30,000 יורו, ואחד שמקבלים מאה חמישים אלף יורו.
מרסל שטאון: בשבילנו הכי חשוב זה המאה חמישים אלף מסיבות מובנות.
מרסל שטאון: לא, הכי חשוב לנו זה שלושים אלף.
מרסל שטאון: למה?
מרסל שטאון: מכיוון שאנחנו בנינו רשת של המולקולה שלנו, שללא קשר עם התכנית, כאשר מישהו אמר לנו ברשת ניתן להגיש את הפרויקט הזה לקהילה האירופאית, זו היתה תכנית העבודה.
מרסל שטאון: הם זכו.
מרסל שטאון: למעשה הם חסכו מיליון שמונה מאות אלף יורו שהיו ב- BUSINESS PLAN שלהם, שהם היו צריכים לתת לכל הגורמים שעושים את הולידציה.
מרסל שטאון: אצלנו זה מופיע בשלושים אלף.
מרסל שטאון: המהות זה למעשה מיליון.
מרסל שטאון: החולים שעשו את זה.
מרסל שטאון: אם הקהילה האירופית לא היתה עושה את זה, ספקטור היה עושה את זה בעצמו.
מרסל שטאון: בגלל שהוא היה זקוק למחקר הזה.
מרסל שטאון: ויש מודלים כלכליים, שבודקים מה התרומה למשק.
מרסל שטאון: לדעתנו התרומה למשק של התכנית החמישית היא חמש מאות מיליון על השקעה של מאה חמישים.
מרסל שטאון: זה עניין של מודלים.
מרסל שטאון: אני נותן מאד מהר מהי תכנית המסגרת.
מרסל שטאון: אנחנו דיברנו על 16 מיליארד.
מרסל שטאון: המחקר האמיתי הוא כאן.
מרסל שטאון: אנחנו מנסים להשיג למעשה את ההחזר האמיתי משתים עשרה מיליארד וחצי.
מרסל שטאון: בגלל שכאן זה לא מחקר, זה פעולות נוספות שאני אסביר אותן.
מרסל שטאון: אתם יכולים להתרשם מהסכומים.
מרסל שטאון: הדבר הירוק הוא הכסף ההולך כדי לקרב את מוסדות המממנים באירופה ל-ISERD.
מרסל שטאון: מנסים.
מרסל שטאון: אני לא רוצה להשתמש במילה "לשחד", מנסים לתת כסף למוסדות מממנים שיעבדו ביחד, ויראו ב-ISERD יותר מרכזיות מאשר היה בעבר.
מרסל שטאון: וכאן חשוב, מיליארד וחצי של מילגות לעידוד ניידות חוקרים, כולל החזרה של חוקרים מארצות הברית.
מרסל שטאון: גם באירופה זו בעייה מאד קשה, ואנחנו יכולים אפילו לנצל את הכספים האלה או אפילו ללכת לפוסט דוק לארצות הברית, בנגלה הראשונה יש לנו פוסט דוק מאוסטרליה, שממומן על ידי הקהילה האירופאית.
מרסל שטאון: יש כאן סכום תמיכה בתשתיות מחקר.
מרסל שטאון: בתוך החוברת האפורה, בדפים האחרונים, הדף הזה קיים.
מרסל שטאון: יש לנו כאן גם כסף לפעולות כדי לקדם את המדע או לקרב אותו לחברה או את החברה למדע, בסכום קטן.
מרסל שטאון: משרד המדע אחראי בארץ על המימוש של התכנית הזו.
מרסל שטאון: ניתן לקבל כספים לעשיית פעולות, לעשות סרטים לטלוויזיה, דברים כאלה.
מרסל שטאון: GRC זה הבעייה שלנו.
מרסל שטאון: JOINT RESEARCH CYCLE' מכוני מחקר של הקהילה האירופית שהתחילו במחקר הגרעיני ב-48' , 49', הנציבות ממשיכה לתחזק אותם.
מרסל שטאון: המימון של אותם המכונים נמצא בתכנית השישית, משם אין פעילות מלבד אולי ביקור של מספר מדענים ישראליים שם, והמדען הראשי של משרד התשתיות הוא עכשיו חבר בועד המנהל של הגוף, והצליח לשלוח שני אנשים לשם על חשבון המכון, כאשר המכון עוסק בעיקר במחקר לא מדעי, מחקר למדיניות של הקהילה האירופית.
מרסל שטאון: ההגדרה של ה25- לפחות שניים כאלה פלוס ASSOCIATED COUNTRY.
מרסל שטאון: בהתחלה, נבנתה על הבסיס שנקרא PEER REVIEW.
מרסל שטאון: אנחנו יכולים לשלוח שופטים, ויש לנו בגל הראשון אולי שלושים שופטים שנכללים במאגר, ובגלל שבלי להיות במאגר לא יכולים לבחור בך, אתה צריך גם לדאוג שיכירו אותך.
מרסל שטאון: אנחנו דואגים, אי אפשר יותר מדי, שהאנשים שרוצים להגיע לשם כן מגיעים.
מרסל שטאון: דבר אחד מעניין הוא שהשופטים של המדען הראשי, הבודקים המקצועיים, יש לו קבוצה די גדולה של בודקים מקצועיים, אנחנו מעודדים אותם, המדען מעודד אותם להגיע .
מרסל שטאון: זו ראייה יותר רחבה על הטכנולוגיות שמתנהלות שם.
מרסל שטאון: הכלים של התכנית השישית – שני כלים חדשים – INTEGRATED PROJECT ' NETWORK OF EXCELLENCE , אלה שגורמים לנו לצרות, מבחינת החסמים, ובדיון אתייחס לזה יותר.
מרסל שטאון: INTEGRATED PROJECT גורם לקרטליזציה.
מרסל שטאון: מכיוון שכאשר עושים פרוייקט של עשרים, עשרים וחמישה שותפים שאמורים לקחת את הטובים שבתחום, יש תחרות בין עשרה, ורק אחד מקבל את הקופה כולה.
מרסל שטאון: ואז זה גורם לתחרות הרבה יותר קשה, ואז לאיכויות הרבה יותר גדולות.
מרסל שטאון: בתכנית החמישית באיכויות יותר נמוכות, עברנו.
מרסל שטאון: עשינו אצלנו דיון עם שופטים ואנשי תעשייה כדי לראות מה ניתן לעשות: האם בגלל שבבריסל הביורוקרטיה לא אוהבת אותנו, או דברים כאלה, והבעיה היא באמת בתוך האיכות של ההגשות, אולי אנשים שכן הגישו יוכלו לדבר.
מרסל שטאון: ולכן הבעיה היא ברגע שיש קבוצות גדולות – יש קרטליזציה.
מרסל שטאון: מהפרוייקטים שנבחרו יש לפחות גרמני אחד.
מרסל שטאון: בגלל קבוצות כמו ......
מרסל שטאון: ושם זה לא כל כך התעשיות אלא המובילים הם מכוני המחקר.
מרסל שטאון: הראשונה.
מרסל שטאון: שם יש משפט שאומר שהמובילים, הקואורדינטורים האלה שמארגנים את הפרוייקטים, ברוב התכניות באים רק מחמש מדינות: צרפת, ספרד, גרמניה, לא איטליה, בריטניה, במקרים מסוימים ההולנדים בפנים מפני שהם מאורגנים בצורה בלתי רגילה.
רונית אשכנזי: הגרמני ולהגביר את התחרותיות, כלומר, למרות הכל הם מרגישים שיש משהו,
מיכאל שטאון: העניין.
מיכאל שטאון: RECORD OF EXCELLENCE – שזה נסיון כושל, והם מודים בזה וייתכן שיהיו פחות, לארגן רשתות הצטיינות וירטואליות, עד היום אף אחד בדברים האלה לא יודע כמה כסף יקבל, זה אחת מהשאלות שלנו בנתונים הכספיים שלנו.
מיכאל שטאון: מבחינת ה....., שזה הפרוייקטים היותר אהובים עלינו בגלל שכאן טכנולוגיה ישראלית יכולה להיות מרכזית בתוך המחקר, זה אחד לשש.
מרסל שטאון: כמו תמי לכיל, שזה מכון מחקר של תעשייה, יוכלו להצטרף לדבר הזה, בגלל שיש להם ראייה לעשר חמש עשרה שנה.
מרסל שטאון: כן.
מרסל שטאון: מוסדות מחקר מרכזיים של תעשייה.
מרסל שטאון: גם ממשלות.
מרסל שטאון: הרעיון הוא כזה: יש באירופה מכוני מחקר שעוסקים בכל מיני נושאים בשם החופש האקדמי וחופש המחקר, אבל יש כאלה שעושים אותו דבר ומפריעים אחד לשני.
מרסל שטאון: כל אחד עושה את שלו ולא עולה על השני.
מרסל שטאון: ותפסו אותם.