GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ישראל שייבר: אתם מכירים את הסיפורים של אותו אחד שעשה אתמול בדיקת א.ק.ג והיום הוא איננו לצערנו וכן הלאה, וזה כי הבדיקה הזו לא רגישה מספיק, אבל זו הבדיקה היחידה שאנחנו עושים כאן.
ישראל שייבר: אז כמובן מבחינת השוק יש צורך קריטי לשפר את הסקרימיניג באזור הזה, אבל מה שיותר חשוב זה להסתכל על האזור השני ולנבא מי יהיה חולה לב קודם.
ישראל שייבר: כאן אנחנו מסתכלים על איכות העורק, על השכבה האנדוטלית, שזו השכבה שמצפה את כל כלי הדם בגוף.
ישראל שייבר: בעבר חשבו שהיא שכבת מגן, היום יודעים שהיא שכבה שפעילה בכיווץ והתרחבות של שריר העורקים שאני לא רוצה להיכנס לזה כרגע.
יצחק מוצרי: זה לא יכול להתגלות במיפוי?
ישראל שייבר: יש הבדל בקרדיולוגיה בין שני סיגמנטים גדולים של בדיקות, סיגמנט אחד הוא סיגמנט אנטומי, עושים חתך וירטואלי של העורקים ובודקים את תמונת המצב האנטומית.
ישראל שייבר: מה שאין שם זו התמונה הפיזיולוגית האם משתנה משהו תוך כדי המאמץ וזה המצב הקריטי החיבור שלהם עדיין לא קיים ברפואה.
מל פולישוק-בלוך: אמרת שאתה יכול לאתר 15 שנה קודם מה הסיכונים.
ישראל שייבר: אני ממש מצטער שאני נכנס לתוך הפיזיולוגיה כשאני לא בטוח שיש לכולם רקע מתאים.
ישראל שייבר: מצד שמאל אתם רואים תמונת angio זאת אומרת תמונת X Ray שנלקחה אצל פציינט.
ישראל שייבר: העורקים האלה הם העורקים הראשיים שמובילים דם ללב.
ישראל שייבר: הבדיקה הקלאסית לאדם שמרגיש שיש לו לחץ בחזה והוא לא מסוגל לעלות מדרגות או לעמוד פני קהל ושאר הדברים מהסוג הזה.
ישראל שייבר: כל שאר הבדיקות שלו תקינות, זאת אומרת שיש לו סימפטום מוקדם של מחלת לב שאם נאתר אותו נוכל לטפל בו ונוכל גם להביא אותו למצב טוב יותר.
ישראל שייבר: כלומר, יש פה תופעהשבעולם הקרדיולוגי נקראת Endotherial Disfunctionשאם אני יודע לאתר אותה אני יודע גם לטפל בה ולמנוע את מחלות הלב, בשביל זה אני צריך לבדוק הרבה מאד פציינטים ומבחינת העלות הרפואית זו עלות אדירה.
ישראל שייבר: כאן אתם רואים את הבדיקה הקלאסית שמזריקים לשריר הלב חומר, אצל אדם בריא לא יהיה הבדל אבל אצל אדם חולה זה ה- LAD לפני וזה ה- LAD אחרי.
ישראל שייבר: פה למשל אתם לא רואים את העורק, אתם רואים פה רק את הצנטר.
ישראל שייבר: הסם הזה גרם להתכווצות מוחלטת של העורק ומה שאנחנו רואים פה זה בעצם את הדם שנכנס, זה גרם להתכווצות מוחלטת והאזור הזה היה משותק, שליש משריר הלב לא קיבל דם.
ישראל שייבר: הבדיקה שלנו היא בדיקת אצבע, שוב אותו דבר, אני שם את המכשיר על האצבע, אני חוסם את אספקת הדם על ידי שאני מנפח מכשיר מדידת לחץ דם על הזרוע, אני מפסיק את זרימת הדם ואחרי זה אני פותח.
ישראל שייבר: זה תהליך פיזיולוגי שגורם גירוי למערכת, וכפיצוי, מיד אחרי שחרור הכף אני ארצה לראות הרבה יותר דם לשאר היד לפצות על החמצן.
ישראל שייבר: אתם רואים שהסיגנל פה הרבה יותר גדול אצל אדם בריא ב- 74% יותר מהאדם החולה שאצלו לא תראו הבדל.
ישראל שייבר: זו פרוצדורה ומוצר שעבר את אישור ה- FDA לפני שלושה שבועות, עוד לא פרסמנו את זה.
מל פולישוק-בלוך: אז לא תעשו השקה של המוצר?
ישראל שייבר: לא נעשה השקה של המוצר, צר לי לאכזב, זה צריך לבוא בזמן הנכון, והזמן הנכון הוא כאשר כל המערכת הרפואית מחבקת את המוצר הזה.
ישראל שייבר: כי לחבק את המוצר צריך לבוא עם מספיק לימודים מחקריים כימיים לפרסומים לאישור ה- FDA וכן הלאה.
ישראל שייבר: כרגע הצלחנו להיכנס ל- Framinger Study שהוא מהגדולים ביותר בעולם בתחום מחלות הלב הוא מבוצר, זו השנה ה-54, לקחו תושבי עיירה ממערב לבוסטון ובודקים את כל התושבים שם לאורך זמן.
ישראל שייבר: עכשיו אנחנו נמצאים בדור השלישי, דור הנכדים.
ישראל שייבר: בקרדיולוגיה, אחד הדברים החשובים זה לראות מה קרה במשך הזמן, אם אכלת מזון מסוים או היית צמחוני נראה איך זה משפיע על מחלות לב 30 שנה יותר מאוחר.
ישראל שייבר: אז משך הזמן הארוך הוא קריטי בתחומים האלה.
ישראל שייבר: דבר שני, אנחנו עובדים עם חברות תרופות כאן כדי לפתח תרופה, כי אין כרגע תרופה וברגע שתהיה תרופה יהיה מה שהאמריקאים קוראים home run.
ישראל שייבר: כלומר, אז תהיה לנו דיאגנוזה של 30 שנה או 20 שנה לפני האירוע הראשון, יש פתרון אפשרי והשילוב של הדברים הוא שילוב קריטי.
ישראל שייבר: היום לחברת תרופות אין שום דרך אחרת לפתח תרופה לתחום הזה ללא מוצר דומה לשלנו.
ישראל שייבר: אגב, אין היום אף מוצר שמתקרב אליו או שדומה לו בשוק.
ישראל שייבר: מה שקיים היום זו הפרוצדורה הזו שהיא פרוצדורה מאד מסוכנת, יש לה אחוז אחד של מקרי מוות.
מל פולישוק-בלוך: אבל אתם אומרים שאתם מוכרים את המוצר
ישראל שייבר: לא את זה.
ישראל שייבר: את זה אנחנו מסכימים למכור רק למחקר, מי שמבקש ועובר את האישור שלנו והפרוטוקול שלו מתאים לנו והא מוסד נחשב וכן הלאה.
צלי פולישוק: אם המועד שלך להיכנס לשוק זה כשתהיה תרופה זה תהליך שלוקח לפחות 10 או 15 שנה.
ישראל שייבר: נכון, אז יהיה home run זה לוקח שנים לפתח.
ישראל שייבר: אחת ההפתעות הטובות שלנו היה אישור ה- FDA דבר כזה, שהוא מוצר ראשון בעולם, סיגנל חדש , מוצר של חברה שאין לו משהו שאתה יכול להישען עליו, אתה לא יכול לעשות ניסוי גדול כי ניסוי כזה של לשים צנטר בתוך שריר הלב הוא ניסוי מאד מורכב.
ישראל שייבר: לקח לנו 4 שנים והוא אישר את זה שזו הפתעה.
ישראל שייבר: המוצר שהסתכלת עליו זה מעבדת שינה ניידת שמאפשרת לבדוק הפסקות נשימה.
ישראל שייבר: הקיט הזה נמכר היום בסביבות 6,000 דולר המוצר וה-prob הוא חד פעמי שנמכר בסביבות 85 דולר הבדיקה תעלה בסביבות 85 דולר למשתמש.
ישראל שייבר: רק הפלסטיק הזה הוא כשלוש שנות פיתוח.
ישראל שייבר: הייצור מתבצע כרגע מעט מאד בארץ, אבל האינטגרציה נעשית כאן.
מל פולישוק-בלוך: יש לי שאלה מתחום אחר אבל קשורה להרבה מאד חברות.
מל פולישוק-בלוך: הפיתוח לוקח לכם שלוש שנים במקרה הטוב, אתם מתחילים למכור ובשנה הרביעית יש לכם הכנסות.
מל פולישוק-בלוך: ניסיתם או בדקתם אם יש לכם אפשרות לפזר את ההכנסות על פני כל השנים האלה, מבחינת מס הכנסה.
ישראל שייבר: זה עובד הפוך, את צוברת הפסדים ואז זה מאפשר את זה.
ישראל שייבר: זו לא הבעיה, הבעיה היא חברות מהסוג שלנו וזה נכון לכל תעשיית הסטארט אפ או התעשייה הצעירה.
ישראל שייבר: בתחום הרפואי, כמו שהסברתי קודם זה הרבה יותר קריטי.
ישראל שייבר: הבעיה היא איך לדאוג למשאבים כדי שיאפשרו לך להגיע למצב שבו תוכלי למכור.
ישראל שייבר: ממוצר של 6,000 דולר להגיע לשני מיליארד את צריכה מאות או אלפי יחידות זה משהו שמצריך פריסה גדולה מאד.
ישראל שייבר: צריך להשקיע מייד בחלק השיווקי הרבה כסף.
ישראל שייבר: היום, מה שנותנת מדינת ישראל או המדען הראשי וכדומה, היא איזושהי השתתפות מסוימת בתחום המו"פ.
ישראל שייבר: תחום המו"פ הוא תחום קריטי להתחלה אבל השיווק הוא הבעייתי.
מל פולישוק-בלוך: אז אני אספר לך שהכנו הצעת חוק בדיוק על הנושא הזה מתוך הבנה שזה חשוב להשקיע בפיתוח אבל אם פיתחת ולא שיווקת לא עשית כלום.
מל פולישוק-בלוך: ננסה להעביר את זה משום שמדובר במינימום של 100 מיליון ש"ח ועד היום למשרד התמ"ת הייתה קרן אבל זה לא היה מעוגן בחוק אז לפעמים זה היה והרבה פעמים זה לא היה.
ישראל שייבר: זה מעבר לכסף, זה גם דברים שהם שווי כסף, כמו פיתוח תשתית.
ישראל שייבר: זה דבר חשוב מאד וקריטי.
ישראל שייבר: צריך להתגבר גם על הבעיה איך לא כל הכסף הולך לחברות הגדולות כי זה מה שקורה אגב אצל המדען הראשי.
מל פולישוק-בלוך: גם הגדולות מתלוננות.
מל פולישוק-בלוך: כשהגבילו ל- 20 מיליון אלי הורביץ צלצל ושאל למה ישנה הגבלה.
מל פולישוק-בלוך: זה מאד מעניין מה שאתם עושים פה ואם יש משהו שאנחנו יכולים לעשות, כמו למשל חוק השיווק, נשמח לעשות.
ישראל שייבר: אני חושב שהקטע של קשר הרבה יותר הדוק, שלא ברור לי איך הוא קיים היום עם קונסולים מסחריים, מעבר לרמה מאד שטחית אני לא חשוב זה קיים היום.
ישראל שייבר: אני לא בטוח שהם יכולים לעשות הרבה , אני לא קיבלתי יותר מידי אבל זה לא בגלל שהם לא טובים, החלק הבעייתי היום הוא החלק להשקעות, והחלק הזה כרוך בדברים אחרים, חלקם יקשרו את זה לחלק הפוליטי וכן הלאה.
ישראל שייבר: זה החלק הקריטי.
ישראל שייבר: אנחנו גייסנו 35 מיליון דולר והגיוס האחרון נגמר החודש וזה היה פשוט קשה לגייס ואני מניח שחברות אחרות מתקשות באותה צורה.
מל פולישוק-בלוך: לא קבלתם כסף מהמדען הראשי.
ישראל שייבר: רק עכשיו ניגשנו למדען, לא הגשנו עד עכשיו וקיבלנו את הסכום המקסימלי אבל עדיין הסכום הוא קטן, לא שיש טענות אבל זה מה שיש.
ישראל שייבר: אנחנו נמצאים לפני השלב שבו אנחנו צריכים לעלות בסדר גודל.
מל פולישוק-בלוך: איזה סדר גודל של השקעות אתם צריכים?
ישראל שייבר: השקעה סבירה בשיווק בנקודה בחיי המוצר בה אנחנו נמצאים היום היא מינימום 10 מיליון דולר בשוק גדול.
ישראל שייבר: זה לא הרבה, זה המינימום והוא לא מאפשר כישלון.
מל פולישוק-בלוך: תודה רבה לך היה מאד מעניין.
מל פולישוק-בלוך: ביקור בקו מערכות
אלי שור: שלום לכולם, שמי אלי שור, מנכ"ל משותף לקו מערכות השותף שלי הוא נחום שפיר.
אלי שור: קודם כל רציתי להודות לכם על שסרתם לבקר אותנו במסגרת הביקור הזה בקיסריה.
אלי שור: אנחנו פה תושבים חדשים, כשנה, אני אקדיש כמה דקות לספר לכם על הפעילות שלנו ואז נקדיש זמן לשאלות שלכם שנשמח לענות עליהן.
אלי שור: אני אציג את האנשים שלנו, ליעד, מהנדס מכירות, ורדית מנהלת שיווק ומכירות, אילן מנהל פרוייקטים, נעמי מהמכירות.
אלי שור: החברה קיימת כבר כמעט 25 שנה, נחום ואני ייסדנו אותה ב- 79 אחרי שהכרנו בטכניון, נחום במקור מטבעון אני מברזיל, עליתי לארץ כדי ללמוד בטכניון, הכרנו שם וכעבור כמה שנים ייסדנו את קו מערכות.
אלי שור: מאז שייסדנו את החברה התמקדנו בפיתוח חבילות תוכנה שמהוות פתרון כמעט כולל לפעילות של חברה מסחרית אם בתחום היצרני או בתחום המסחרי.
אלי שור: היום התחום הזה קרוי תחום ה- ERP מה שנחשב לתוכנה לניהול רוב הפעילויות של הארגון, אלה שלוש אותיות שאין להם בדיוק את ההגדרה לנושא אבל זה מה שמקובל לקרוא היום לתוכנה כוללת.
אלי שור: בשנים האלה הצלחנו לצבור כמה מאות לקוחות, כ- 300 לקוחות בשוק הישראלי כשכמה מהם חברות גדולות.
אלי שור: התחומים הם שונים, התחום העיקרי של הפעילות הוא מסחר ותעשייה ומהווה בערך 70% מהלקוחות שלנו, הנישה של הבנקאות היא נישה שהתפתחה בעיקר בעשר השנים האחרונות, יש לנו חבילה מקורית לניהול בנקים למשכנתאות והיא כבר מותקנת בשלושה בנקים ועכשיו סגרנו עוד פרוייקט בשוק בנושא הזה.
אלי שור: בתחום התיירות יש לנו את החברות הגדולות שעושות פעילות סיטונאית בענף.
אלי שור: בשנים האחרונות הכנסנו גם את תחום הקמעונות עם הפתרון הראשון שמהווה פתרון כולל מהקופה הרושמת ועד הניהול הכולל של הפעילות של הרשת, וממש בשנה האחרונה יש לנו פתרון גם שמיועד לשוק של הקיבוצים שיותר ויותר מתנהל כמו קונצרן של חברות פרטיות.
אלי שור: היינו קודם בתעשייה של הקיבוצים והיום יש לנו פתרון שבעצם מנהל את הקהילה החל מתקציב של חברים ועד חדר אוכל מכבסה וכל אותם הארגונים של הקיבוץ.
נורית שטורק: פניתם לנושא של החינוך?
אלי שור: כשהיינו חברה צעירה לא היה לנו כסף למחשב, אז מחשב היה דבר מאד יקר ושכרנו זמן מחשב בבית ספר טכנולוגי בחיפה, כפר סיטרין ליד עתלית, ומה שיצא מזה הוא שנתנו להם תוכנה, יותר נכון תרמנו את התוכנה שפיתחנו להם, וגם השארנו להם טכנולוגיה שלנו לניהול, שעל סמך אותה טכנולוגיה הם פיתחו בעזרת תלמידים, שאחד מהתלמידים הוא עובד שלנו היום, מערכת לניהול בתי ספר.
אלי שור: המערכת הזו נמצאת היום בכמה בתי ספר, אנחנו לא עוקבים אחרי ההתפתחות אבל מידי פעם אנחנו נותנים להם עוד טכנולוגיה, אבל אני יודע שהם ניסו לעשות משהו עם משרד החינוך בפיזור של אותה מערכת.
אלי שור: בצד המסחרי שלנו אין לנו פעילות בנושא הזה, יש לנו פעילות במלכ"רים, האגודה למען החייל הוא לקוח שלנו, ולקוח חדש שהוא אגודת שק"ל.
אלי שור: אתם יכולים לראות כמה מהלקוחות שלנו, מצד אחד יש לנו קונצרנים גדולים כמו האחים עופר שמשתמשים בצורה כמעט בלעדית במערכות הפיננסיות שלנו בכל הפעילויות שלהם, אם זה בספנות, אם זה בנכסים.
אלי שור: אנחנו נמצאים גם בבנקים הגדולים וחברות בנות של בנק לאומי בנק מזרחי וגם כפתרון המרכזי בבנקים למשכנתאות שזה בנק ירושלים, בנק עדנים, מרכנתיל דיסקונט, עכשיו סגרו פרוייקט גדול עם כלל ביטוח לפעילות למשכנתאות שלהם, זה בתחום הבנקאות.
אלי שור: נישה נוספת היא תחום התיירות הסיטונאית, נתור, שהוא סיטונאי גדול בארץ, איסת"א שזה הגוף הקמעוני הגדול בארץ שמשת
אלי שור: מש במערכות הפיננסיות שלנו לכל הניהול שלהם, זה אגב מעניין, מבין המערכות שקיימות בארץ, המערכת שלנו מבחינת טיפול במטבעות שונים, מטבע זר, היא החזקה ביותר, אפילו יותר חזקה מהמערכות הזרות כיוון שאולי זה יפתיע אבל השוק הישראלי, בגלל שתמיד היינו עם מטבע יחסית חלש נאלצנו תמיד לנהל את הכל גם במטבע מקומי גם במטבעות זרים וגם במטבע ניהולי שזה לבחירת הלקוח או דולר או מטבע ממודד כזה.
מל פולישוק-בלוך: אז למה אתם לא טובים לאוצר?
אלי שור: כי לא באו לבדוק אותנו.
מל פולישוק-בלוך: ניסיתם?
מל פולישוק-בלוך: דרשתם?
אלי שור: האמת היא שמעל 20 שנה אנחנו בשוק הפרטי, פעם אחת השתתפנו, לפני כמה שנים, במכרז למשרד הבריאות.
אלי שור: מכרז של מערכות פיננסיות.
אלי שור: פנה אלינו מישהו מהחברות הגדולות שנמצאות בתחום הזה, שהכיר את התוכנה שלנו ואמר שנגיש הצעה.
אלי שור: הסכמנו ועשינו הרבה עבודה על זה הגשנו הצעה, שאחרי שבדקנו ראינו שהייתה הזולה מבין ההצעות ואף אחד לא בא לבדוק אפילו, כתבו שאנחנו לא עומדים בתנאי סף כלשהם.
אלי שור: כשראינו את המכרזים של משרד האוצר וכתוב שם שהחברה חייבת מחזור של עשרות מיליוני דולרים, אין לנו מחזור כזה, אם אתה לא רוצה לבוא ולראות אז זה קל להגיד שאתה לא עומד בתנאי הזה.
מל פולישוק-בלוך: המכרז מלכתחילה היה מיועד למישהו שהיה כבר באוצר.
אלי שור: יכול להיות.
מל פולישוק-בלוך: לא נשמע לכם נכון?
מל פולישוק-בלוך: ככה זה עובד גם עם הבנקים, דרך אגב.
אלי שור: אני אתן לך דוגמא אחרת, הסוכנות היהודית הוציאה מכרז למערכות פיננסיות.
אלי שור: אנחנו נמצאים בסוכנות עם מערכת הלוואות והלקוח מרוצה מזה.
אלי שור: כתבנו שאנחנו רוצים להשתתף במכרז והם אמרו שהמכרז פתוח רק לתוכנות זרות כי הסוכנות מתנהלת כמו גוף בינלאומי.
אלי שור: נראה לי שהאחים עופר הם קונצרן הרבה יותר בינלאומי מאשר הסוכנות כי הסוכנות בכל זאת מתנהלת פה.
אלי שור: קיבלנו את המכתב, פנינו שוב ולא עזר שום דבר.
אלי שור: אז נגיד שקשה להילחם בזה.
מל פולישוק-בלוך: לא שאנחנו הולכים לעשות בשבילכם את המלחמה, אבל קראתי את החומר לפני שהגעתי הנה ואותי זה מאד מקומם לא סתם הערתי את מה שהערתי, אני חושבת שזה לא רק חוצפה זה פשוט פגיעה אמיתית בתעשייה הישראלית.
מל פולישוק-בלוך: התעשייה הצבאית הטכנולוגית שיש לנו התפתחה משום שהצבא החליט שהוא רוצה להיות עצמאי וצריך לפתח תעשייה צבאית בכמה שפחות תלות, והיום אנחנו נהנים מהכמה שפחות תלות הזו, או מהיכולת הטכנולוגית של הצבא גם בהקשרים אחרים, כי הרבה מאד מערכות בחו"ל, במיוחד האמריקאים, רוצים קשר אתנו בגלל הפיתוחים הישראלים, כך שזה עוזר לנו.
מל פולישוק-בלוך: ראינו היום דוגמאות קטנות אבל אנחנו נחשבים מאד רציניים בתחום ההיי-טק בעולם ודווקא אנחנו מתייחסים אל עצמנו בצורה כזו מזלזלת ואני חושבת שזה פשוט פשע ואני מתכונת לכתוב מכתב לשר האוצר בנושא הזה.
מל פולישוק-בלוך: ברור לי שהמכרז כבר יצא, ובעניין הזה אני לא יכולה לעשות שינוי אבל אין לי ספק שכל מה שצריך לעשות בהמשך, ומדובר על 300 מיליון ש"ח שהולכים להשקיע עכשיו בשלוש השנים הקרובות בתחום שלכם, אני חושבת שצריך ללחוץ עליהם חזק כדי לשנות את הדברים האלה ושנתחיל יותר לסמוך על עצמנו.
מל פולישוק-בלוך: את זה אני אומרת לפני שאתה הולך להציג לנו מה שאתם עומדים לעשות משום שאין לי ספק שאתם יכולים להתאים.
אלי שור: אני מסכים עם מה שאת אומרת ויכול לחזק את זה, למשל יש לי עוד קשרים עם חברים בברזיל, אחד החברים שלי הוא נציג של אלביט בברזיל והוא מכר בשנה שעברה במאות מיליוני דולרים פיתוחים של אלביט למערכת הביטחון שהותרו כבר למכירה לארצות אחרות.
אלי שור: אז אין ספק שאם לא נשתמש, בתור מדינה, בכוח שיש לנו כצרכן קודם כל, לעודד חברות ישראליות, אז אין סיכוי שחברות כאלה תצאנה גם לחו"ל.
מל פולישוק-בלוך: זה יותר משערורייה.
אלי שור: בסך הכל בצבא אין את התחושה שחייבים לקנות בחו"ל ואני חושב שיש הרבה דוגמאות של פיתוחים יפים שנעשו דווקא בארץ.
אלי שור: אני חושב שאם יבואו לראות ייראו פיתוחים מאד מקוריים שלנו שלא מצויים בחבילות הזרות, זה בהחלט מקומם אותי לראות שמישהו מהאוצר או יועץ באוצר שאומרים שאי אפשר להשוות את המחקר ופיתוח שקיים בחברות הזרות עם המחקר ופיתוח שלנו, זו שטות כי הרי מחקר ופיתוח זו לא פונקציה של כסף שאתה משקיע, זו פונקציה של כמה מוחות שיוצאים עם רעיונות יפים.
מל פולישוק-בלוך: גם של כסף אבל שישימו את ה-300 מיליון בחברות הישראליות.
אלי שור: זה גם אבל אני בטוח שאם יבואו לראות יראו שיש בתוכנה הישראלית, אפילו שלא הושקעו בה מאות מיליונים, יש ניצוצות של הברקות שאם תשקיע ותאדיר את זה באמת יצאו מזה מוצרים שיכולים להתחרות בכל העולם.
אלי שור: זו דוגמא של לקוחות פרטיים בעיקר, שגם בשוק הקשה שלנו רכשו את המערכת שלנו בשנה האחרונה, עם כל זה שאנחנו תלויים בהשקעות, ונגיד שההשקעות פחותות בזמן של מיתון, יש פה כ- 20 חברות שהחליטו להשקיע בפתרונות שלנו בשנה שחלפה.
אלי שור: אני אגיד כמה מילים על הטכנולוגיה, ועל היתרונות שאני רואה בתוכנה ישראלית על פני תוכנה מיובאת, בעיקר ביתרונות שהם אינהרנטיים כמעט בפיתוח.
אלי שור: רציתי להמחיש את הנושא של טווח הבעיות שניתנות לפתרון על ידי מערכת מידע בארגון מסוים.
אלי שור: אנחנו, בתור ספקים של פתרונות כאלה באים עם חבילה.
אלי שור: החבילה הזו תצליח במידה והיא תפתור 70% 80% מאותם הבעיות, מיד עם הכניסה, בלי שידרשו התאמות.
אלי שור: הטענה שלי שהחבילה הישראלית, אפילו שאולי היא פותרת פחות בעיות מאשר החבילה הבינלאומית, היא הרבה יותר קרובה לשוק, היא נולדה בשוק הזה.
אלי שור: אם מלכתחילה תפתור יותר בעיות, אתה מביא תוכנה בינלאומית, שפותחה בגרמניה ארצות הברית או מקום אחר, התוכנה הזו קודם כל הייתה צריכה להתמודד עם הסיטואציה המקומית.
אלי שור: יכול להיות שהיא פותרת המון בעיות, אולי היא הותקנה באלף חברות לא במאות חברות - - -
מל פולישוק-בלוך: אבל זה לא רלוונטי לנו.
אלי שור: בדיוק, זה לא רלוונטי לנו, היא תפתור פחות בעיות ואם תסתכלו על התוכנות המיובאות שמותקנות בארץ, תראו שבשביל להשלים את אותם הדברים אתה מתחיל לקחת עוד תוכנות מוכנות או פשוט להעסיק המון יועצים והמון מטמיעים והמון אנשים בשביל להשלים את הפרוייקט בסופו של דבר.
אלי שור: אכן אמר מי אמר במשרד האוצר, שאולי רשיונות זה מעט ובאמת יש הרבה עבודה שנותנים מסביב, אבל המטרה שלנו היא עם התקציבים האלה לעשות יותר ולא סתם.
אלי שור: יש נקודה נוספת חשובה, הפרוייקט מתחיל מחבילת תוכנה אבל בדרך כלל חבילת התוכנה הוא המרכיב הראשוני, צריך לגשר מהפתרונות שקיימים בחבילה למציאות שאותה אתה צריך לפתור את הבעיות שלה.
אלי שור: אנחנו באים עם חבילה שנולדה בשוק הישראלי, יותר מ- 20 שנה אנחנו משפרים ויוצאים עם גרסאות של אותה חבילה.
אלי שור: לטענתנו החבילה הזו בהחלט יותר מתאימה, אפילו אפריורי, לשוק הישראלי, מאשר חבילה זרה.
אלי שור: מעבר לכך, באותן נקודות שבהם נדרשת התאמה וגם אם זה גוף ציבורי וגם אם זה גוף יצרני, יש את הזווית שלו שלא מוצאת ביטוי בחבילה, שם צריך לבוא ולעשות התאמה, לעשות הרחבה.
אלי שור: כשאתה עובד עם חברה כמונו, חברה ישראלית, ההרחבה הזו נעשית בצורה יעילה ביותר, אין צורך במנגנון של תקשורת בין המפתחים של החבילה, בשביל להשלים את אותן הרחבות, הקרבה לבית התוכנה, הקרבה ליצרן, היא מאד חשובה.
אלי שור: נקודה נוספת, התהליך של ההטמעה נסמך כמובן על קבוצה של אנשים שמכירים את התוכנה, האנשים האלה, אם זה בתוך קו מערכות או בחברות שקשורות אתנו, יש להם את הקשר עם המפתחים.
אלי שור: זאת אומרת הם מקבלים את ההכשרה הכי טובה, גם התהליך הזה הוא תהליך שמתקיים בצורה הרבה יותר יעילה.
אלי שור: אם אתה קונה מוצר כזה ומתקין אותו במשרד ממשלתי צריך לתחזק אותו כל שנה.
אלי שור: חלק מהתחזוקה הזו הולכת לחברה הזרה, חלק הולך לגוף המקומי שעושה את התחזוקה הזו.
אלי שור: במקרה שלנו יש רק גוף אחד שצריך להתעסק אתו, הוא נותן את התמיכה, הוא מפתח את החבילה, למעשה גם ההשקעות האלה נשארות בארץ, בשוק המקומי לכיוון מוצר מקומי.
אלי שור: לפני שנתיים באו אלינו שני אמריקאים שרצו לקנות את החבילה שלנו ולהפיץ אותה בעולם, האמת היא שלא היינו כל כך עם הראש לכיוון הזה אבל הם הסתובבו בכמה ארצות קודם ואין שום ספק שהחיזוק של החבילה שלנו יכול לאפשר, בזמן כלשהו שמתאים, יציאה כזו ובהחלט יצירת הכנסות.
אסתי פפר: אתם לא מוכרים בכלל בחו"ל?
אלי שור: עד היום לא מכרנו בחו"ל.
אלי שור: הסיבה העיקרית לא נובעת מהאפשרות למכור את המוצר, אלא מהעובדה שמוצר כמו שלנו, מערכת ERP דורשת המון תמיכה מקומית.
אלי שור: לא מספיק לשלוח את התוכנה, מכרנו דברים אחרים, אבל בשביל זה צריך להקים משרד מקומי ובסך הכל גם אני וגם השותף שלי אנשים שמאד אוהבים את הבית ויכול להיות שמזה נבע שנשארנו עם הפעילות פה.
אלי שור: ברוך השם עד היום מצאנו פה מספיק פרנסה והחברה גדלה בצורה מבוקרת בלי לאבד את הפוקוס לנושא, אבל זו בהחלט אפשרות לצאת.
ורדית ווזנר: בהחלט מתעסקים עם לקוחות שלנו שגדלים החוצה לחו"ל.
אלי שור: זה מה שאנחנו עושים היום, התקנות עם לקוחות שלנו בחו"ל.
אלי שור: רציתי להראות לכם קצת מהמוצר.
אלי שור: קודם כל, בתור חברה יחסית לא גדולה, אנחנו חייבים להמר נכון על הטכנולוגיה.
אלי שור: בערך לפני כחמש שנים האמנו שהדור הבא של המוצרים שלנו, כדי להצליח, חייב להיות מושתת על טכנולוגיה של אינטרנט.
אלי שור: בצד של המשתמש, טכנולוגיית אינטרנט זה אומר דפדפן אינטרנט.
אלי שור: כל אחד מאתנו גולש בבית, אני כבר הכרתי אתכם לפני שנכנסתם, כשראיתי את התמונה של כל אחד באתר של הכנסת.
אלי שור: בהחלט האמנו אז לפני כחמש שש שנים שזו הטכנולוגיה שתוביל.
אלי שור: בשביל להפעיל את התוכנה של קו היום אני יכול להגיד שהקדמנו בנושא הזה גם חברות זרות מבחינת הבשלות, מה שצריך זה רק דפדפן אינטרנט, אפילו לא PC.
אלי שור: אתה יכול להצטייד עם משהו שמדברים עליו בממשלה, במחשב רזה שמותקן עליו לינוקס, לא windows ולא שום דבר, ועליו להפעיל את התוכנה של קו עם כל הפונקציונליות של.
אלי שור: במחשב של 200 דולר פלוס מערכת הפעלה באפס דולר פלוס דפדפן שלא עולה, הכל open source והתוכנה של קו.
אלי שור: אתה מצביע על האתר בתוך הארגון שמנהל את התוכנה הזו, לא חייבים להיות קשורים באינטרנט, עם איזשהו מסך כניסה עם אייקונים.
אלי שור: למעשה מקבלים את התפריטים וכל זה מתנהל תחת דפדפן.
אלי שור: כל תפעול התוכנה הוא באמצעות דפדפן אינטרנט, זה מאפשר פרישה בינלאומית מבחינת החברה, נניח שהסוכנות הייתה לוקחת את המערכת הזו ניתן להפעיל כל פונקציה שבתוכנה באמצעות דפדפן בין אם אתה נמצא במקום מרוחק, בין אם אתה נמצא בתוך המשרד.
אלי שור: מבחינת המשתמש, אני מניח שאתם משתמשים בגיליון אלקטרוני, מהו שלא תראו בתוכנות זרות, כל שאילתא, כל דוח שבמערכת נראה כמו גיליון, כאשר להבדיל מגיליון, גיליון מראה בדרך כלל נתונים שהכנסת באותם התאים שלו מעין מעבד תמלילים משוכלל.
אלי שור: פה הגיליון הזה יושב על המערכת שאתה מצביע על תא מסוים ומבקש את ההסבר לאותו תא, המערכת מבינה את זה בתור בקשה לתחקור ומביאה את אותם הנתונים, אם זה כניסות למחסן, אם זה חובות של לקוח מסוים שמרכיבים את אותו תא.
אלי שור: זה כמו שכל אחד שהיה לו הכרה עם תוכנה של גיליון יש לו כשהוא בא להפעיל את התוכנה הזו, זה ממשק ייחודי שלא קיים בתוכנות אחרות.
מל פולישוק-בלוך: אתם קשורים לרשויות מקומיות?
אלי שור: אנחנו נמצאים היום בכמה מועצות באזור חוף הכרמל ובאזור מגידו.
ורדית ווזנר: יש פרוייקט מאד נחמד שהוא שיתוף פעולה בקטע של הקטנת עלויות הם מנסים לעשות איחוד פעילויות של כמה מועצות על מנת להוזיל את העלויות שלהם למצב שהם נמצאים היום וגם בשיתוף פעולה לגבי הקיבוצים שהם תחת חסות של מועצות שונות.
אלי שור: יש פה משהו מעניין כי אנחנו למעשה לא ניסינו לשווק במועצות מקומיות נכנסנו לזה ואני לא זוכר אפילו איך, ועברנו כמה מועצות.
אלי שור: שם יש בעיה שיש חברה ששייכת למועצות המקומיות, חברה של השלטון המקומי שהיא למעשה מונופול.
אלי שור: מה שאמרו לנו הלקוחות שלהם, אם אנחנו רוצים למכור זה למעשה כמעט בלתי אפשרי.
מל פולישוק-בלוך: הכל מושחת.
אלי שור: אני לא יודע אם מושחת אבל קשה מאד לחדור לתחום הזה.
אלי שור: יש לנו משהו כמעט ייחודי בין התוכנות הישראליות לפחות שהוא נושא של רכש מבוקר תקציב.
אלי שור: אתה יכול לבנות תקציב ולהצמיד את כל מערכת הרכש שלמעשה מתחילה בשלב של דרישה ואישור להצמיד אותו לתקציב שקבעת במערכת הפיננסית.
אלי שור: זה יכול לעבוד בצורה מאד יפה ויש לנו כמה גופים או מוסדות מחקר שממש מתוקצבים שעובדים עם המערכת הזו.
ורדית ווזנר: בנק מרכנתיל לקח את זה עכשיו.
מל פולישוק-בלוך: איזה חברות מקבילות לכם בשוק?
ורדית ווזנר: המתחרים שלנו בתוכנות הבינלאומיות הם אוראקל, sup, בתוכנות הישראליות אנחנו פוגשים את sup manage שהוא גם תחת חסות של sup, priority שזו תוכנה ישראלית ואנחנו.
ורדית ווזנר: יש את אביב שהיום פחות פוגשים אותה בשוק.
מל פולישוק-בלוך: זה באמת מסוג הדברים שאתה צריך להיות צמוד ללקוח.
אלי שור: יש לנו לקוחות בין 15 ל- 20 שנה אתנו, כבר דור שלישי של תוכנות ולקוחות חדשים כל הזמן אבל ההתמודדות היא כל הזמן.
ורדית ווזנר: התחרות היא בהחלט קשה והרבה תוכנות ישראליות שמנסות להיכנס לא עומדות בזה כי בסך הכל צריך להשקיע ולא בטוח שתוכל למכור את המוצר ואתה באמת צריך להיות בפרונט וכמו שאמר אלי, לזהות נכון את הטכנולוגיות קדימה כי בניגוד לתוכנות בינלאומיות שיש להם אלפי לקוחות בעולם הם יכולים לפתח את הדברים, להשקיע הרבה בפיתוח, התוכנות הישראליות צריכות להיות יותר זהירות ויותר ממוקדות.
אלי שור: למעשה השכלנו ללכת גם לפתור באופן אחד את הנושא של בחירת ממשק משתמש, מה שנקרא ממשק גרפי, ממשק משתמש מאפשר שימוש בעכבר, הצבעות, פתיחת הרבה חלונות, מה שמקובל בעולם ה- windows אבל לשלב את זה בטכנולוגיה של אינטרנט שאפילו חלק מהתוכנות הזרות עדיין נמצאות בממשק הגרפי ועוד לא העבירו את כל התוכנה, והיום ברור שזה הכיוון, לאפשר לכל התוכנה לרוץ בסביבת דפדפן מבלי להיזקק למחשב אישי מלא.
מל פולישוק-בלוך: אם זה דרך האינטרנט אין חשש שכל אחד יוכל להשתמש?
אלי שור: כל אחד יוכל להשתמש אבל לא להעתיק את התוכנה.
אלי שור: כי התוכנה יושבת בשרת.
אלי שור: מה שיש בצד הדפדפן זה רק הממשק.
אלי שור: אם זה חשש מבחינת security אז אנחנו דואגים מבחינת תקשורת את הגישה רק לצרכנים שהוגדרו ברשת.
אלי שור: לכל אחד ברשת יש כתובת, אתר שרוצה להיחשף לכולם הוא כמובן מאפשר לכל אחד להיכנס, אבל בתוכנה ארגונית אתה פותח רק את אותם הכתובות שאתה רוצה.
אלי שור: אפילו אם מישהו מתחפש לכתובת מסוימת, טכניקה שהקרים יודעים לעשות, הוא עדין צריך לעבור את המבחנים של משתמש שזה השם של המשתמש הקוד של המשתמש שכל הזמן מתחלף, זה קשה מאד.
אלי שור: יחד עם זאת, ברור שכשאתה פותח ישנה סכנה של חשיפה.
מל פולישוק-בלוך: כמה עובדים יש?
אלי שור: 80 עובדים, רוב העובדים נמצאים פה, יש צוות קטן ביבנה שרק מטפל בתחום של הבנקאות וכמה עובדים שנמצאים אצל לקוחות, רוב העבודה היא מהמשרד.
ורדית: הגדלנו את מצבת כוח אדם שלנו ב- 15 איש ב- 2003, שזה גם משהו מאד ייחודי באותה תקופה וזה בהחלט מראה שהכיוון שלנו נכון.
אלי שור: לגבי המכרז, אנחנו רואים את המכרז הזה לא בתור התחייבות לרכישה, זה למעשה מסוג המכרזים שמצביעים על כיוון.
אלי שור: היום, משרד שלא ממוחשב עפ sup למשל, שזכה במכרז, יש מצב אבסורדי שהיום אם הוא יוצא למכרז להתמחשב, אם הוא רוצה לקחת sup הוא אפילו לא צריך לצאת למכרז, הוא אומר היה את המכרז ההוא, אני מוציא הזמנה וקונה.
אלי שור: נניח רשות שמורות הטבע, שזה גוף שלא צריך תוכנה בינלאומית הוא גם לא צריך לקרוס ביישום של תוכנה כזו, היישום של תוכנה כזו, גם לארגון קטן הוא קשה, הוא כבד, אבל אם הוא ילך לראות תוכנה ישראלית מתאימה לו, הוא יצטרך להסביר למה הוא לקח את זה, זה לא משנה הוציא פחות ההטמעה מהירה יותר וכו'.
אלי שור: אם הוא לוקח sup הכל בסדר והוא בסדר עם החשב.
אלי שור: הוא ישקיע הרבה יותר.
אלי שור: המכרז הזה לא ראינו אותו כעובדה מוגמרת, זה משהו שאפשר לתקן אותו.
מנחם גוטרמן: איך אתם משווקים את עצמכם.
אלי שור: יש את ורדית והצוות לה.
מנחם גוטרמן: איך את מגיעה לכל המקומות הנדרשים?