GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מל פולישוק-בלוך: זה החיבור של המאמר עם היישום.
פאדל מנצור: בגרמניה, כשעובדים במוסד מחקרי ורוצים לפרסם משהו, הכל עובר דרך אנשים ויש שם מכון מחקר של 1200 איש, ויש ועדה שמעבירים את המאמר לשם והוועדה מחליטה אם לפרסם ואם יש אספקטים מעשיים לארוז את המאמר.
שמוליק שצקי: תודה לכולם אתם מוזמנים לחדר האוכל.
שמוליק שצקי: ביקור במפעל נאנו פאודרס
פרננדו דה- לה וגה: ברוכים הבאים לנאנו פאודרס, בתחילה נציג את החברה ואת הפעילות שקשורה לקבוצת מחקר במסגרת פרוייקט תכנית של המדען הראשי שאנחנו מעורבים בה.
פרננדו דה- לה וגה: אחר כך נסייר במעבדות ובחדרי הייצור.
פרננדו דה- לה וגה: אנחנו חברת בת של חברה אמריקאית שנולדה שנה שעברה כמיזוג בין נאנו פאודרס ומחלקת תחום הנאנו טכנולוגיה של חברה בשם AVEKA שבעצמה יצאה כספין-אופ של קליינט, זה התרחש בשנה שעברה.
פרננדו דה- לה וגה: ביחד אנחנו כ- 15 איש שעוסקים במחקר פיתוח ייצור פיתוח עסקי ומוצרים.
פרננדו דה- לה וגה: לחברה יש כמה דברים מיוחדים, בניהם העיסוק בתחום של הנאנו ואני אסביר גם מה זה למי שלא מכיר.
פרננדו דה- לה וגה: יש לנו טכנולוגיה מיוחדת של פטנטים שמאפשרת לנו לייצר אבקות מתכת בתחום הנאנו, אנחנו היחידים בעולם שמסוגלים לעשות את הדברים האלה, בטח שביעילות ובעלויות שלנו שהן מאד נמוכות ביחס לכל דבר אחר שנעשה היום בעולם.
פרננדו דה- לה וגה: היום אנחנו מרוכזים בפיתוח אפליקציה בתחום האבקות בעיקר בשני תחומים, דיו מוליך להדפסות הזרקת דיו, אותן מדפסות שאנחנו מכירים בבית והתחום השני הוא פיתוח ציפוי שקוף מוליך שבעצם הולך לרוב מוצרי האלקטרוניקה שלנו בבית, יש לנו מסכים כאלה או מסכים גדולים של וידאו, יש שם אלקטרודות עם ציפויים שקופים.
פרננדו דה- לה וגה: נאנו פאודרס נמצאת בקיסריה, יש כאן 10 עובדים רובם עם תארים מתחום הכימיה או החומרים.
פרננדו דה- לה וגה: יש לנו גם עולים חדשים מרוסיה ואוכלוסייה די מגוונת.
פרננדו דה- לה וגה: עיקר הפעילות במקום הזה הוא מחקר פיתוח וייצור.
פרננדו דה- לה וגה: אנחנו נעשה גם טיול למטה ותראו שיש מעבדות עם ציוד ויש גם מתקנים גדולים שבהם אנחנו עושים את האבקות האלה.
פרננדו דה- לה וגה: נאנו זו מילה שמציינת גודל, ההגדרה המקובלת היום שכל חלקיק שאחד המימדים שלו מתחת ל-100 ננומטר נחשב לנאנו, אחד ננומטר זה ביליונית המטר, 100 ננומטר זה בערך אלפית קוטר שערה של בן אדם ממוצע, אלה הגדלים שאנחנו מתעסקים אתם.
פרננדו דה- לה וגה: תראו שאנחנו מייצרים את האבקות האלה ככל גרגיר שאנחנו רואים בעין מורכב בעצם מהרבה מאד גרגירים.
פרננדו דה- לה וגה: בתמונה שאתם רואים זו הגדלה של 50,000 לקחנו גרגיר אחד של אבקה ומיקרוסקופ אלקטרוני נתן לנו את זה פי 50,000 וזה מה שרואים פה.
פרננדו דה- לה וגה: הסקלה של התמונה זה אחד מיקרון ואחד מיקרון זה 1000 נאנו.
פרננדו דה- לה וגה: כדי שנתרשם, כל אחד מהחלקיקים האלה זו בעצם אבקה שאנחנו מייצרים.
פרננדו דה- לה וגה: בתהליך שפיתחנו פה אנחנו יכולים לייצר מגוון של מתכות.
פרננדו דה- לה וגה: על פי רוב אנחנו יודעים על כסף שהוא מספיק זול ומספיק יציב שמאפשר לנו לעשות אתה עבודה שאנחנו רוצים לעשות.
פרננדו דה- לה וגה: אנחנו יכולים לעשות עם פלטינה רק שהמחירים הם אסטרונומיים.
פרננדו דה- לה וגה: קילו כסף עולה 170 דולר וקילו פלטינה עולה 17,000 דולר, אז לעשות את העבודה עם כאלה מחירים זה לעבוד בתוך הכספת.
פרננדו דה- לה וגה: בתהליך שלנו אנחנו מתחילים עם מתכת כמו שאנחנו מכירים בבית, או בגרגירים או בחתיכות ותוך כדי התהליך אנחנו מקבלים את האבקה בתמונה שראינו קודם, שאם בודקים את גודל החלקיקים רואים שההתפלגות היא מאד קטנה.
פרננדו דה- לה וגה: מה שמיוחד בקוטר אנחנו עושים זה קודם כל הגודל הקטן מה שמאפשר לנו להכניס או להעביר אותם דרך חורים מאד קטנים, למשל במדפסות הזרקת דיו.
פרננדו דה- לה וגה: הדבר השני שמיוחד בהם זה שאנחנו מסוגלים להכניס אותם כמעט לכל דבר, אנחנו יכולים לפזר אותם במים בפלסטיק במשחות בכל דבר שאפשר לחשוב עליו.
פרננדו דה- לה וגה: חוץ מהגודל יש לאבקות האלה שתי תכונות מיוחדות שלא באים בדרך כלל במתכות, אחד מהם זה תכונות אופטיות, מתכות באופן כללי, מתחת לגודל מסוים הם שקופות, להבדיל מהמתכת שאנחנו מכירים מהתכשיטים, שבעצם שום דבר לא שקוף, מתחת לגודל מסוים זה מתחיל להיות שקוף, יש פה דוגמא לתמיסה עם חלקיקי כסף בפנים, הגודל פה מתחת ל- 70 ננומטר ןכפי שאתם רואים הכסף הלא מומס זה רק חלקיקי כסף בפנים, ממש לא רואים אותם כי הם קטנים מידי.
מל פולישוק-בלוך: מה השימוש המעשי של המתכות האלה, למה צריך אותם בתוך אותם דברים?
פרננדו דה- לה וגה: צביעת זכוכיות למשל בכנסיות , נעשתה על ידי מתכות, שמים מתכת בצבעים וזה צובע ולא מחזיר את אור.
פרננדו דה- לה וגה: תכונה שניה היא שזה מגיע למוליכויות חשמל בטמפרטורות יחסית נמוכות, אפשר לקחת כסף או מתכת אחרת כדי לקדם מוליכות ואנחנו עם החלקיקים הקטנים האלה עושים את זה ב- 150 עד 300 מעלות.
פרננדו דה- לה וגה: האפליקציה הראשונה שאנחנו יודעים עליה זה ייצור הדיו בהדפסה מוליכה בהדפסות הזרקת דיו.
פרננדו דה- לה וגה: היום אי אפשר להדפיס תווים מוליכי חשמל במדפסות כאלה, אין את החומרים המתאימים ועם מה שמדפיסים היום זה בדרך כלל עם הדפסות משי.
פרננדו דה- לה וגה: להדפסות משי יש הרבה חסרונות, צריך לעשות גלופות, שזה תהליך מסובך, אי אפשר לעשות קווים דקים.
פרננדו דה- לה וגה: החלום הוא לעשות את זה במדפסות הזרקת דיו, מתיישבים על המחשב ומציירים את המעגל, לוחצים על הכפתור שמים שקף על המדפסת יוצא מעגל.
פרננדו דה- לה וגה: מעבר למחירים, זה דבר שמיישם מהפכה בכל תעשיית ההדפסות.
פרננדו דה- לה וגה: יש פה דוגמא לדבר שהדפסנו במדפסת הזרקת דיו, זה מעגל עם הרבה קווים כשכל קו כזה הוא בעצם קו מוליך שהיום אי אפשר לעשות את זה ברזולוציה כזו.
פרננדו דה- לה וגה: אחד השימושים הגדולים זה בתחום של הכרטיסים חכמים, אותם כרטיסי אשראי או כרטיסים באוניברסיטה שיש להם צ'יפ, או בכרטיסי ה- sim בטלפונים של אורנג', כולם על אותו עיקרון.
פרננדו דה- לה וגה: שמים את הקונטקטורים, מתחתם יש צ'יפ שמחובר או מולחם לקונטקטורים על ידי חוטי זהב.
פרננדו דה- לה וגה: לצ'יפ כזה יש בין 6 ל- 8 רגלים אז לחבר כל צ'יפ כזה זה תהליך לא זול, כי זהב מאד יקר, 13,000 דולר לקילו בערך, ודבר שני זה מאד איטי.
פרננדו דה- לה וגה: כל מי שמייצר את הכרטיסים האלה יש להם פס שרץ ועל כל ריבוע יש צ'יפ והמכונה הזו יוצרת משהו ששם חוטים ומלחים אותם.
פרננדו דה- לה וגה: הכוונה להפוך את התהליך הזה להדפסה.
פרננדו דה- לה וגה: אם עושים חישוב של עלויות, אם היום על כל כרטיס כזה יש בערך 11 סנט אמריקאים לחוטי זהב, עם דיו שיהיה אפשר להדפיס אותוה עלות הזו תרד ל- 1 סנט.
פרננדו דה- לה וגה: על זה צריך להוסיף את היעילות והמהירויות הגדולות של המדפסת הזו.
צלי פולישוק: זה תהליך שמתרחש כבר בפועל או שהוא במחקר עדיין?
פרננדו דה- לה וגה: זה בפיילוט.
פרננדו דה- לה וגה: התחום השני זה תגי RFID זה אותן ספירלות רואים חנויות כמו סופר-פארם למשל שנועדו למנוע גניבה, הספירלה הזו היא בעצם הדפסת כסף של אנטנה באמצע ישנו צ'יפ, שכשמנסים לקחת אתה מוצר הזה דרך האוזניים האלה, הם משדרות בתדר רדיו.
פרננדו דה- לה וגה: האנטנה קולטת את הדבר הזה, גורמת לתגובה בצ'יפ ומשדרת בחזרה.
פרננדו דה- לה וגה: אם היא משדרת בחזרה אז הוא מצפצף, אם הוא לא משדר זה לא מצפצף, הקופאית בדרך כלל גורמת לאיזשהו קצר בצ'יפ.
פרננדו דה- לה וגה: הדבר הזה עולה היום בין חצי דולר לדולר לכל תג כזה וזה מה שמונע את השימוש הרחב הזה.
פרננדו דה- לה וגה: תארו לכם שבסופר לכל מוצר היה תג כזה, לא היה צורך בקופאיות, עוברים עם העגלה דרך האוזניים ומודפסת החשבונית אחרי זה, אם מעבירים כרטיס אשראי בדלת ובכלל לא צריך אף אחד.
פרננדו דה- לה וגה: חלק מהעלות היקרה היא האנטנה שברוב המוצרים היא בערך 5 סנט ויש שלוש קבוצות גדולות בעולם שעובדות על כל הטכנולוגיה הזו כדי להוריד את הדברים באופן משמעותי, ואחד הדברים זה לעשות הדפסה דיגיטלית דרך הזרקת דיו.
פרננדו דה- לה וגה: עם הדיו הזה שאנחנו מפתחים נרד לעלויות של פחות מסנט אח של הרכיבים המוליכים בתוך התג.
מל פולישוק-בלוך: החברות האלה יכולות להשיג אתכם בשוק?
פרננדו דה- לה וגה: הן עובדות על הטכנולוגיה לא של הדיו, אנחנו כמעט יחודיים בדיו, יש עוד כמה חברות שעושות משהו דומה אבל במחירים פי עשר ממה שאנחנו עושים.
פרננדו דה- לה וגה: האפליקציה השניה הוא ציפוי שהוא גם מוליך חשמל וגם שקוף.
פרננדו דה- לה וגה: אחד הדוגמות זה במסכים מאד מורכבים שבאיזשהו מקום בפנים יש אלקטרודה והיא זו שגורמת לחשמל לעבור ולעשות את הסיגנלים במקומות הנכונים.
פרננדו דה- לה וגה: הטכנולוגיה המקובלת היום להשתמש בזה הוא שימוש בחומר שהוא בדרך כלל מאד יקר השיטה לעשות את הציפוי היא בדרך כלל טמפרטורות גבוהות מה שלא מתאים לכל האפליקציות וגם המוליכות שלו היא די מוגבלת.
פרננדו דה- לה וגה: אם מסתכלים על הדברים המסחריים היום יש מעבר של 90% עם מוליכות של התנגדויות ל- 300- 500 טון אנחנו היום מגיעים למעבר די דומה עם התנגדות חשמלית עם סדרי גודל קטנים יותר.
פרננדו דה- לה וגה: גם פה העניין של המחירים הוא עולם אחר, לצפות היום זכוכית עם ITO עולה בערך 100 סנט, עם הציפויים שאנחנו מפתחים זה עולה בין 7 ל- 10 סנט.
פרננדו דה- לה וגה: זה היה החלק הראשון ונעבור לחלק השני,שהוא המגנט.
פרננדו דה- לה וגה: מגנט זו עמותה שהקמנו לפני יותר משנה חברים בה 14 חברות תעשייתיות בארץ ו- 14 קבוצות מחקר מהאקדמיה.
פרננדו דה- לה וגה: העמותה מבצעת מחקר גנטי בתחום של הנאנו טכנולוגיה, זה המנדט של העמותה, יש כמה ברושורים שאפשר לראות את השמות של החברות.
פרננדו דה- לה וגה: התקציב של העמותה, זו תכנית בין שלוש לחמש שנים יש תקציב של בערך 4.5 מיליון דולר שנתי למחקר ש- 60% ממנו ממומן על ידי משרד התעשייה והמסחר ועוד גורם.
פרננדו דה- לה וגה: 40% הנותרים הוא במימון עצמי של התעשייה.
פרננדו דה- לה וגה: למיטב ידיעתנו זה הגוף הכי גדול שעוסק בארץ בפיתוח של נאנו טכנולוגיה וזה אולי המקום להגיד שמדינת ישראל קצת נשארת מאחור בתחום הזה.
פרננדו דה- לה וגה: אם מסתכלים על מימון ומחקרים בעולם תראו שארצות הברית, אירופה ויפן מובילים בתחום הזה ואנחנו נמצאים בתוך החלק הזה שנקרא שאר העולם.
פרננדו דה- לה וגה: אף על פי שאם מסתכלים על מספר הפרסומים האקדמיים בתחום הנאנו דווקא מוסדות האקדמיה של מדינת ישראל נמצאים במקומות טובים, בין ה- 30 הראשונים.
פרננדו דה- לה וגה: זה אומר שאם לא נסגור את הפער הזה אז עוד שנה שנתיים שלוש שנתעורר הרכבת תעבור אותנו בכמה תחנות קדימה ויהיה מאד קשה לסגור את הפער הזה.
צלי פולישוק: איך ההשקעות ביפן, אלה השקעות ממשלתיות או השקעות מהשוק הפרטי?
פרננדו דה- לה וגה: זה גם וגם, יש הרבה השקעה ממשלתית.
מל פולישוק-בלוך: 4.5 מיליארד דולר בחמש השנים הקרובות ויש חוק של נאנו עם תכנית עבודה כמה הם משקיעים במה כל שנה.
פרננדו דה- לה וגה: איפה אנחנו ואיפה הם.
צלי פולישוק: אצלנו אין חוק עדיין?
מל פולישוק-בלוך: יש חוק בהכנה.
פרננדו דה- לה וגה: העמותה הזו לא קמה כיוזמה של הממשלה, אנחנו דווקא זיהינו שיש מקום להיעזר בממשלה ואנחנו משתמשים בזה אבל בעצם זו יוזמה של התעשייה פה בארץ וגם המימון ב- 40% הוא של התעשייה.
פרננדו דה- לה וגה: יש לנו כמה דברים מעניינים כשאחד מהם זו התחלת פעילות השנה ליצירת קשר עם קבוצות מחקר באיחוד האירופאי בתחום הזה.
פרננדו דה- לה וגה: חלקנו בנאנו פאודרס מעורבים כבר באירופה בשלושה פרוייקטים, ובעוד חודש אנחנו מגישים עוד הצעה למחקר עם עוד קבוצה גדולה, וזה מופיע באוניברסיטאות גדולות באירופה.
פרננדו דה- לה וגה: את העמותה הזו אנחנו גם מציעים לחבר למקורות האלה כי יש לנו הרבה ידע.
צלי פולישוק: החיבור הוא כדי לקבל השקעה אירופית בשוק שלנו או כדי לקבל ידע?
פרננדו דה- לה וגה: שני הדברים, גם המימון וגם האינטראקציה ושיתוף הפעולה עם קבוצות בעולם הגדול שעוסקים בתחום הזה.
פרננדו דה- לה וגה: אנחנו גם תורמים להם קצת.
פרננדו דה- לה וגה: בעמותה יש לנו מגוון יחסית גדול של חברות, מנאנו פאודרס עד חברות סטארט-אפ, יחד עם חברות גדולות ומבוססות בארץ.
פרננדו דה- לה וגה: נראה שאין שום דבר משותף ביניהם אבל בעצם מה שמשותף בינינו זה מה שכולם עושים וזה טיפול בחומרים.
פרננדו דה- לה וגה: אנחנו גם חוקרים איך לייצר את החומרים איך להגן עליהם ולשמור אותם כנאנו, ואיך לפזר אותם בתוך המדפסות השונות כדי לפתח את האפליקציות.
פרננדו דה- לה וגה: זו בעצם טכנולוגיה שמשותפת לכולנו אף על פי שכל אחד עוסק בתחום אחר.
מל פולישוק-בלוך: יש שיתוף פעולה גם עם הטכניון או אוניברסיטת תל-אביב.
פרננדו דה- לה וגה: עם אוניברסיטת בר-אילן.
פרננדו דה- לה וגה: החברות שמשתתפות בעמותה מופיעות פה, יש גם את האתרים באינטרנט של כל אחד מהם.
פרננדו דה- לה וגה: הקבוצות האקדמאיות הם משלוש קבוצות בארץ, בר-אילן, אוניברסיטה העברית והטכניון.
פרננדו דה- לה וגה: אנחנו גמרנו את הפעילות בשנה הראשונה והתחלנו את הפעילות של השנה השניה.
פרננדו דה- לה וגה: יש לכם את הטלפונים שלנו כך שאתם מוזמנים להתקשר לשאלות בקשות והערות.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו מברכים אתכם על מה שאתם עושים, אני אשמח להשתתף בכנס שאתם מארגנים ב- 14 במרץ ונעזור במה שאפשר.
פרננדו דה- לה וגה: ב- 14 במרץ ארגנו כנס בעמותה שנושאו נאנו חומרים בתעשייה הישראלית 2010 ויש כמה הצעות לזה ואחרי זה יש גם פאנל שמורכב מחלק מהמנכ"לים ואורחים אחרים לדיון.
פרננדו דה- לה וגה: הכנס יתקיים יהיה בשפיים.
צלי פולישוק: חבל שלא עשיתם את זה פה.
פרננדו דה- לה וגה: זה נכון, יש לנו בעיות עם שותפים בעמותה שנמצאים בחיפה וחלקם בבאר שבע.
מל פולישוק-בלוך: מושיק, תציע לו משהו מעשי שהוא לא יוכל לסרב, חבל שלא יבואו לפה, אתם צריכים לקדם את האזור שלכם כי הרבה אנשים עוברים פה ולא יודעים איזו פנינה יש פה.
מל פולישוק-בלוך: צריך לעשות סיורים וביקורים שאנשים יראו איך צריך לעשות תעשייה בישראל.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו באים מרעננה שלא רע שם, אבל עדיין אין מה להשוות.
מל פולישוק-בלוך: כנס כזה גם יעשה שיווק לחברות כל אחד צריכה לפרסם מה היא עושה, צריך פה עבודת שיווק.
מל פולישוק-בלוך: סיור באזור הצפוני
מושיק כהן: אפשר לראות שהאזור הצפוני מאוכלס בהרבה תעשיות, יש מגוון רחב של תעשיות, יש תעשיות מסורתיות ותעשיות של מחקר ופיתוח.
מושיק כהן: יחד עם היזם שמתכנן ומקבל מאתנו אישורים, אנחנו מלווים את הבנייה ונותנים לו רשימת ליקויים, אם יש, שהוא צריך לתקן.
מושיק כהן: הוא צריך לעמוד באמות מידה של הסכם פיתוח שיש שם סטנדרטים שאנחנו קובעים אותם.
מושיק כהן: אנחנו מגיעים לתעלת המים שאורכה 1200 מטר ומצד מזרח, מימין לנו היא מובילה את המים לאותם ארבעה נחלים, אפשר לראות שהתעלה מלאה במים, העומק שלה הוא קצת יותר משני מטר ויש הרבה מאד מים עכשיו.
מושיק כהן: בצד שמאל רואים את הקצה של התעלה ובעוד כ- 150 מטר המים נשפכים למאגרי האיגום ואפשר לפי הירוק לראות כמה מים יש לנו באזור הזה, מי תהום.
מושיק כהן: בחורף טוב אפשר להגיע לכ- 17 מיליון מטרים מעוקבים של מים.
מושיק כהן: עיתון אמרו שהפלשתינאים ניזונים מישראל משהו כמו 10 מיליון מטר קוב בשנה, אז תראו את המושגים כאן.
מושיק כהן: המאגר מלאכותי לחלוטין, המים נמצאים בחוץ, אבל לא הרבה זמן כדי לא להתאדות ולא לקבל מליחות, ובגרביטציה הם זורמים לכיוון האזור הדרומי, זה דרומית לכביש שמפריד בין שני החלקים של הפארק ושם מוחדרים מתחת לפני התהום והכל בחלחול, זה חול והמים מחלחלים מהר ושם הם נשמרים.
מושיק כהן: מדובר על מאגר מאד משובח של מים, הוא מנקז 110 ק"מ מרובע של השטח ממזרח, הוא מנקז את אותם ארבעה נחלים, הרבה מאד שטח, משהו כמו 16 ק"מ אורך של נחלים.
מושיק כהן: האגם הזה משמש מקום עלייה לרגל גם למשפחות, על אף שהוא אתר סגור, ואנחנו מביאים קבוצות של מוסדות חינוך לראות אותו.
מושיק כהן: משמאל נמצא בין הקשתות שזה אולם אירועים שמשמש בעיקר לאירועי חברות, שם הם מקיימות כנסים בנובמבר ערכנו כאן את הכנס המים הארצי של נציבות המים, היה פה כנס מוצלח מאד, יום עיון, אפשר לעשות אירוע של 400 אנשים בחורך, ו- 600 אנשים במתחם סגור בקיץ.
מושיק כהן: המבנה השחור הוא של מפעל לקרטונים, והוא מפעל ממוחשב ללא יד אדם.
מושיק כהן: יש הזמנה, ההזמנה יוצאת החוצה על ידי רובוט שמוקלט למחשב, עד הרגע שבו המשאית באה ולוקחת את ההזמנה, אין יד אדם, זו תעשייה מסורתית שעובדת לפי מערכות היי-טק.
מושיק כהן: לגבי השירותים שאנחנו נותנים כאן, החברה מטפחת פה את הסביבה, את הגינון, מנקה ומבצעת שמירה במהלך הלילות.
מושיק כהן: בחשכה אנחנו סוגרים את המחסום ומי שרוצה להיכנס צריך להזדהות מי שרוצה לצאת עם מוצר צריך להציג תעודת משלוח.
מושיק כהן: לחברות חשוב מאד הביטחון בפארק הזה וגם זה שיקול חשוב לעבור לכאן ולהיות חלק מהתעשייה בקיסריה.
מושיק כהן: ביקור באיתמר מדיקל
ישראל שייבר: שלום לכולכם.
ישראל שייבר: אני אתן הצגה קצרה של איתמר מדיקל, השם איתמר על שם קצין בגולני שנהרג במלחמת יום הכיפורים, אח של אחד מהמקימים ששמו היה איתמר ירון.
ישראל שייבר: איתמר נוסדה כתוצאה משילוב של אובזרבציות קליניות בכמה תחומים.
ישראל שייבר: בתחום הקרדיולוגיה מנתחי לב בראשם דני גור שמו לב שכאשר הם לוחצים על השרירים הקורונריים, תוך כדי ניתוח לב פתוח, הם מגלים הכחלה של קצות האצבעות בפריפריה, בידיים וברגלים, כלומר, פחות דם מגיע לפריפריה.
ישראל שייבר: המסקנה הקלינית מזה הייתה שכאשר הלב נמצא במצוקה, לוחצים על העורקים הראשיים, הלב נמצא במצוקה, פחות דם יישלח לפריפריה ובעצם אנחנו יכולים למדוד את איכות תפוקת הלב על ידי הסתכלות על הפריפריה, כשפריפריה מבחינתנו אלה האצבעות.
ישראל שייבר: כלומר שנוכל על ידי מערכת רגישה מאד של מדידת האצבעות, ותכף נראה איך אנחנו עושים את זה, לגלות על איכות הלב באותו הרגע.
ישראל שייבר: לנו יש אפליקציה שמאפשרת למדוד את איכות תפוקת הלב דרך מדידה באצבע.
ישראל שייבר: במקום אחר לגמרי, בטכניון, הסתכלו על התופעה בזמן שינה ואחד הדברים שרצו למדוד זה בדיקת לחץ דם.
ישראל שייבר: לחץ דם הוא גורם מאד חשוב בבדיקת שינה, ובכלל הבעיה בבדיקות היא שכשמודדים לחץ דם תוך כדי שינה, מעירים את הפציינט.
ישראל שייבר: אז הם עבדו על טכנולוגיה הרבה יותר פשוטה למדידה, והחיבור של שתי הטכנולוגיות האלה יצר את החברה, ומשם התחלנו.
ישראל שייבר: אני לא יודע אם אתם מכירים את כל תעשיית ההיי-טק בארץ ואת כל הסיגמנטים הספציפיים.
ישראל שייבר: תעשייה בכלל קשה לבנות אם אין רעיון טוב, רעיון טוב לא מספיק, אחרי הרעיון צריך לעבור עוד מספר שלבים, ואני לא מדבר על החלקים הקלאסיים של שיווק וכו'.
ישראל שייבר: התחום הרפואי הוא תחום הרבה יותר מורכב, כאן לוקח הרבה יותר זמן להבשיל רעיון כי הניסויים הקליניים לוקחים הרבה מאד זמן, בסדר גודל של שנתיים.
ישראל שייבר: על זה יש שכבה נוספת, היא שכבת הרגולציה, צריך לעבור את ה- FDA, צריך לעבור בדיקות אחרות שכל מדינה מגדירה לעצמה כדי לאפשר שיווק של מערכות רפואיות והתהליכים האלה הם תהליכים שלוקחים זמן.
ישראל שייבר: הסמן הימני הוא כמובן חברות תרופות.
ישראל שייבר: חברת תרופות תצטרך משהו בין 7 ל- 10 שנים כדי להגיע לשוק עם תרופה חדשה ובדרך היא תפסול כמה רעיונות ומדובר על סדר גודל שמתוך 10 רעיונות אחד מהם יגיע לתרופה שתתחיל ניסויים קליניים מתוך 10 תרופות שתתחלנה ניסויים קליניים, אחד תגיע לידי מימוש.
ישראל שייבר: כדי להמחיש לכם סדר גודל של הצלחה, תרופה שהיא תרופה עיקרית בתחום הקרדיולוגיה, כמו התרופות להורדת כולסטרול למיניהם, היא תרופה ששווה בשוק, במכירות שנתיות, בסביבות 6 מיליארד דולר לשנה.
ישראל שייבר: תהליך פיתוח תרופה הוא תהליך שלוקח היום בסביבות 10 שנים ועולה לחברת תרופות משהו כמו חצי מיליארד דולר.
ישראל שייבר: יש מעט מאד חברות מתעסקות כמובן בפיתוח תרופות, יש הרבה מאד חברות כמו למשל טבע שלנו שעוסקת בפיתוח גנרי של תרופות, כלומר תרופות שפג הפטנט שלהם והם מייצרות ומשווקות.
ישראל שייבר: אגב, עלות ייצור של תרופה הוא מספר סנטים.
ישראל שייבר: תרופה שאתם קונים היום בשוק ולא משנה אם דרך קופת חולים או לא, שעולה עשרות או מאות אלפי דולרים, לייצר אותה זה יהיה כמה סנטים רק שלוקחים את כל תהליך הפיתוח ומעמיסים אותו מקבלים את המחיר הריאלי.
ישראל שייבר: זו איתמר מדיקל, אם אין שאלות אני אעשה סריקה מהירה על התחום הזה.
מל פולישוק-בלוך: אתם כבר מוכרים את המוצר?
ישראל שייבר: התחלנו למכור השנה, ב- 2004 אני מניח נהיה בסביבות 2.5 מיליון דולר מכירות, רק לחו"ל, אני לא צריך לספר לכם את המצב בארץ אבל השוק הוא בחו"ל ולא בארץ ובחו"ל אנחנו מתרכזים בארצות הברית.
ישראל שייבר: התהליך ארוך מאד כי מעבר לכל מה שאמרתי צריך גם בארצות הברית להיכנס לסל הבריאות, זה תהליך שונה ודומה ממה שקורה בארץ, וגם התהליך הזה לוקח מספר שנים.
ישראל שייבר: יש כל מיני אסטרטגיות איך להיכנס לסיגמנטים מיוחדים, לאזורים מיוחדים וכן הלאה אבל מבחינת הקושי זה עדין קשה.
ישראל שייבר: המוצר מתבסס על סיגנל רפואי חדש שהחברה גילתה, הסיגנל הזה נקרא PAT Peripheral Arterial Tone והוא מודד את השינויים במתח הדם שנכנסים לאצבע.
ישראל שייבר: האצבע הוא גורם מיוחד בגוף שמופעל סימפטטית על ידי רצפטורים מיוחדים, אני לא אכנס לזה כאן, אבל הוא מאפשר הסתכלות לתוך המערכת האוטונומית של המערכת העצבית שהיא מערכת שמופעלת בכל רגע נתון על ידי הרבה מאד פעילויות פיזיולוגיות בגוף.
ישראל שייבר: כלומר יש לנו פה הסתכלות לתוך הגוף, לתוך המערכת העצבית דרך סנסור חיצוני.
ישראל שייבר: יחד עם זה פיתחנו טכנולוגיה למדוד את הסיגנל הזה, קחו את המכשיר ושימו על האצבע, תלשו את הניירות, זה הסנסור, הוא כמובן מחובר למערכת אלקטרונית שהיא מערכת המדידה שלנו ודרך זה אנחנו מודדים בעיות בשריר הלב, דרך זה אנחנו מודדים בעיות בשנת לילה ודרך זה אנחנו מודדים תופעה חדשה שהיא הגורם המחקר הכי חשוב ברפואה בקרדיולוגיה.
ישראל שייבר: זה סמן שנותן אפשרות להגדיר סיכון של חולי לב, משהו כמו 10, 15 שנה לפני שאירוע ראשון קורה.
ישראל שייבר: זה יחסוך צנתורים.
ישראל שייבר: זה רק כדי להרגיש שזה לא כואב, אנשים יכולים לישון אתו והוא לא נופל.
יצחק מוצרי: הוא אוסף היסטוריה, הוא מחובר למשהו?
ישראל שייבר: הוא מתחבר למערכת אלקטרונית שאוספת נתונים במשך כמה שעות.
ישראל שייבר: הטכנולוגיה היא טכנולוגיה שאפשר להתגבר עליה.
ישראל שייבר: החוכמה כאן היא חוכמת הסיגנל עצמו, היא הטכניקה למדוד את הסיגנל, כל השאר זה עיבוד נתונים שכל חברה יכולה לעשות.
מל פולישוק-בלוך: וזה הפטנט.
יצחק מוצרי: זו בדיקה אינסטנט שאתה נכנס לאחות בקופת החולים עושה את הבדיקה ואחרי עשר דקות זה נותן לך אינדיקציה שאתה בריא ל- 15 שנה הקרובות?
יצחק מוצרי: האם זה כך?
ישראל שייבר: אולי לא עשר דקות, רבע שעה, אבל זה כך.
ישראל שייבר: אנחנו מודדים את כמות הדם שנכנסת לאצבע תחת עומס מסוים.
ישראל שייבר: נגדיר עומס, עומס יכול להיות מסוגים שונים, תוך כדי ריצה על מסלול, עומס יכול להיות שינה, עומס יכול להיות תהליך צנתור.
ישראל שייבר: אנחנו בודקים לפני הפעלת העומס, תוך כדי הפעלת העומס, ואחרי שחרור העומס.
ישראל שייבר: כלומר, הנבדק הוא הרפרנס של עצמו.
ישראל שייבר: לדוגמא, אתם יכולים לראות את הסיגנל הבא שהוא בצורה מאד מרוכזת, לא רואים כל פולס בנפרד, זה השלב של בדיקת הרפרנס, כאן יש את העומס וזה אחרי העומס.
ישראל שייבר: מה שנעשה כאן הוא תהליך הצנתור תוך כדי תהליך הצנתור הקרדיולוג יחליט לנפח בלון.
ישראל שייבר: ניפחנו בלון בשריר הלב, בעורקים שמובילים דם ללב, כשמנפחים בלון מרחיבים את העורק כדי לשים שם סטנד.
ישראל שייבר: פיזיולוגית, כאשר אנחנו מנפחים בלון אנחנו כמובן חוסמים את העורק.
ישראל שייבר: העורק נחסם בזמן הניתוח ובאותו פרק זמן של חצי דקה, או דקה או כמה זמן שהעורק נחסם, נוצר תהליך שבו הלב מקבל פחות דם ופחות חמצן.
ישראל שייבר: התהליך הזה נקרא היווצרות של היסקמיה.
ישראל שייבר: היסקמיה זה תהליך של הפחתה באספקת חמצן ללב.
ישראל שייבר: זו הפרוצדורה, ניפחנו את הבלון מתוך כוונה שהעורק יגדל ואזור ההיצרות ימלא, באותו רגע בדקנו גם את הסיגנל באצבע.
ישראל שייבר: העורק נחסם כאן, ויש משהו כמו 10 שניות עד שאנחנו רואים את הסיגנל שלנו משתנה, כל זה בתהליך ניפוח הבלון.
ישראל שייבר: המצנתר החליט להוציא את הבלון, הוציא ממנו אתה אוויר והעסק חזר לקדמותו.
ישראל שייבר: הגדולה כאן היא שהסיגנל שלנו נמדד באצבע, העורק נותח בשריר הלב כלומר, תוך 10 שניות קיבלנו את התגובה שלו באצבע.
ישראל שייבר: נניח שיש בעיה אחרת בשריר הלב, כתוצאה ממאמץ אחר, אז אני אגלה את זה באצבע.
ישראל שייבר: החשיבות של הניסוי הזה הוא משום שהוא הניסוי היחיד מסוגו שקיים, שבו אני יודע בדיוק מתי יצרתי את הפסקת אספקת החמצן ללב כי ניפחתי את הבלון בצורה מבוקרת.
ישראל שייבר: אגב, בלוגו של החברה למעלה אתם רואים את אותו סיגנל שיש לו הרבה מאד הצרויות, תוך כדי הפסקת נשימה בלילה.
ישראל שייבר: יש רישום של כחמש דקות ויש משהו כמו 8 או 10 הצרויות, כשכל היצרות כזו נבדקת .
ישראל שייבר: הבדיקה שלנו נעשית באצבע הנבדק שישן ואנחנו גילינו לו מה פעמים הוא הפסיק לישון.
ישראל שייבר: יש קשר בין הפסקות נשימה בלילה לבין מחלות לב לבין לחץ דם וכן הלאה, אני לא אכנס לכל הפיזיולוגיה של העניין הזה.
יצחק מוצרי: מה עושה הרופא כשהוא מגלה את הבעיה באצבע אחרי מאמץ מסוים, מה השלב הבא בפרוצדורה?
יצחק מוצרי: צנתור?
ישראל שייבר: צריך לטפל בפציינט, יש תרופות.
יצחק מוצרי: על סמך הבדיקה הזו?
ישראל שייבר: אין בדיקה רפואית שהיא אולטימטיבית יחידה.
ישראל שייבר: יש חלק מארסנל הבדיקות, במצב נורמלי בדיקות דם היו בסדר והכולסטרול גבוה ולחץ דם לא בסדר, צריך לאזן את הדברים, הרופא שואל אם הוא רוצה טיפול תרופתי, שינוי בהרגלי החיים, התעמלות התערבות כירורגית, יש מגון אפשרויות איך לטפל בזה כמובן שהעדיפות היא תמיד לטיפול לא חודרני תרופתי וכן הלאה.
ישראל שייבר: כשגילינו את הסיגנל החדש ניסינו להגדיר אותו בהגנת פטנטית.
ישראל שייבר: יש כל מיני תזות בעולם איך עושים את זה, הקלאסיקה אומרת בואו נגדיר את הפרוצדורה או את הטכניקה או הטכנולוגיה שבה עשית משהו ונגן עליו בפטנט.
ישראל שייבר: לא הלכנו בכיוון הזה שנראה לנו כיוון לא נכון כי תמיד מישהו יכול לבוא עם רעיון אחר חכם יותר.
ישראל שייבר: הלכנו למקור ושאלנו מה רוצים לעשות ועל זה נגן בפטנט.
ישראל שייבר: כלומר אנחנו רוצים להגן על הסיגנל בפטנט.
ישראל שייבר: יש פה סיגנל רפואי חדש ונגן עליו בפטנט.
ישראל שייבר: אכן בפטנט שלנו כתוב שאם אנחנו בודקים את הסיגנל ומסיקים איזושהי מסקנה פיזיולוגית , כדי לסבר את האוזן, נניח שכל פעם שמישהו שם בודק לחץ דם או טמפרטורת גוף ומסיק ממנו מסקנה רפואית הוא בעצם חייב לנו באיזושהי צורה.
ישראל שייבר: אני לא נכנס לאיך עוקפים את הפטנט ואיך המערכת המשפטית סביב זה, אבל זו המשמעות של הפטנט, כלומר אנחנו בעלי הסיגנל.
מל פולישוק-בלוך: זה רחב מידי, נתנו לכם את הפטנט?
ישראל שייבר: כן.
ישראל שייבר: צריך להבין שזה claim אחד מתוך 68, עליו יש את ה- claim של הטכנולוגיה של האפליקציה וכן הלאה.
מל פולישוק-בלוך: זה כמעט כמו להגן על פטנט של אהבה.
ישראל שייבר: האמת היא שהופתענו, היו לנו כמה הפתעות טובות בחיים והיו גם לא טובות.
מל פולישוק-בלוך: השאלה היא אם זה גם זה וגם זה?
מל פולישוק-בלוך: אם כך, אז כן יכולים לעקוף אתכם.
ישראל שייבר: נכון, אבל למשל אני בודק באצבע ומחר יבוא מישהו חכם ויגיד שהוא יכול לבדוק בתנוך האוזן ואז הפטנט לא מגן.
ישראל שייבר: במקרה הספציפי הזה השכבה הראשונה היא שכבת הסיגנל, השכבה השניה היא שכבת ה- sensing tech prob כמובן שהגענו לא רק ב prob אלא בכל מיני דברים אחרים, והשכבה השלישית היא האפליקציה הספציפית ולכן זה 68 claims שזה פטנט מאד גדול.
ישראל שייבר: החברה נוסדה ב- 97, יש בה היום 40 איש, מטרוניק השקיעה היום 21 מיליון דולר, מתוך זה כ- 35 מיליון דולר שהושקעו בחברה.
ישראל שייבר: קרדיולוגיה זה תחום שאתם מכירים, זה גורם מוות מספר אחד בעולם המערבי, הרבה יותר מאיידס וכל הסרטנים למיניהם.
ישראל שייבר: ישנם כמיליון מקרי מוות בשנה בארצות הברית בלבד.
ישראל שייבר: הבעיה היא שאין היום שום כלי אמין לעשות בדיקה ראשונית למחלת לב.
ישראל שייבר: אתם יכולים לראות כאן את העורק הראשי שמביא דם ללב, כל סיגמנט כזה הוא שלב בחיים.
ישראל שייבר: אתם רואים את ההתפתחות של הסיגמנט הזה לאורך 40 שנה.
ישראל שייבר: זה מצב קלאסי להתפתחות של הצטברות שומנים בדם, זה גיל 40 או 50, הקלאסיקה היא שאותו אדם ירגיש לחץ או כאב בחזה ילך לקרדיולוג, יעשה בדיקה אקסרסייז, יקבל תשובה, אבל הוא לא יודע שלתשובה הזו יש רגישות של בערך 60%, כלומר, 40% מתוך הפציינטים החולים שיגיעו לבדיקה יקבלו תשובה לא נכונה.