GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מל פולישוק-בלוך: אז זה לא המחקר ופיתוח הישראלי.
דן לבנון: זה לא המחקר ופיתוח הישראלי של משרד המדע.
דן לבנון: זה מחקר ופיתוח ישראלים של קרן קיימת לשיראל ומשרד החקלאות.
דן לבנון: ממו"פ צפון – גליל גולן...
דן לבנון: שבעה כאלה יש.
מל פולישוק-בלוך: מה התקציב שלהם?
דן לבנון: התקציב שלהם היה בשנת 2003 כארבעים מיליון שקל.
מל פולישוק-בלוך: ארבעים מיליון שקל?
דן לבנון: כן, ארבעים מיליון שקל, כי מתוך זה כעשרים מיליון שקל קרן קיימת לישראל.
דן לבנון: לצערינו, בשנת 2004, קרן קיימת לישראל נכנסה למשבר תקציבי עמוק, לא רק בתחום הזה אלא בכלל, ואנחנו, הקרן הקיימת לישראל נתנה לנו ב-2003 שמונה עשרה מיליון, נתנה קודם עשרים מיליון, ב-2003 שמונה עשרה מיליון, כבר קיבלנו הודעה שבשנת 2004 הם קיצצו את זה לשלוש עשרה וחצי מיליון ואנחנו מאוד מאוד מאוד מודאגים לגבי ההמשך ויש לנו בעיה אמיתית הם המו"פים האלה.
דן לבנון: הם עובדים בכל אזורי הפריפריה, שזה אזורים שבהם החקלאות היא מקור הפרנסה העיקרי, מהגליל והגולן בצפון ועד הערבה הדרומית בדרום כולל ערבה תיכונה באיזור עין-יהב.
מל פולישוק-בלוך: עכשיו אני רוצה לשאול אותך ואת נציג משרד המדע.
מל פולישוק-בלוך: מו"פ אזורי הוא לא בהכרח חקלאי, אבל חלק מהמו"פ האזורי הוא גם חקלאי.
מל פולישוק-בלוך: למה לא לשתף פעולה?
מל פולישוק-בלוך: למה מנגנון כפול?
חסאם מסאלחה: טוב, מרכזי המו"פ שלנו פתוחים.
חסאם מסאלחה: יש שיתוף פעולה בכל איזור ואיזור על בסיס הצרכים של האיזור יש בהחלט שיתוף פעולה.
מל פולישוק-בלוך: למה צריכים מנגנון כפול?
מל פולישוק-בלוך: אי אפשר שיהיה מו"פ אזורי שיהיה בו גם חקלאי דברים אחרים?
מל פולישוק-בלוך: למה פעמיים?
חסאם מסאלחה: למה צריך פעמים?
חסאם מסאלחה: זה כי אנחנו לא רוצים רק לשמר את החקלאות באזורים.
מל פולישוק-בלוך: לא אמרתי, צריך מו"פ אזורי וחלק ממנו יהיה חקלאי.
חסאם מסאלחה: אצלנו חלק ממנו חקלאי, אבל יש בעיות.
חסאם מסאלחה: כאשר יש בעיה חקלאית באיזור מסויים שהיא מחייבת מחקר מדעי, אנחנו פתוחים, זאת אומרת, אנחנו גם מממנים מחקר כזה.
חסאם מסאלחה: אבל אנחנו לא עוסקים ממש בצורה של המו"פ החקלאי שמשרד החקלאות עוסק בה, להכניס גידולים חדשים או לפתח חקלאים.
מל פולישוק-בלוך: אני הייתי במו"פ אזורי ברמת הגולן.
מל פולישוק-בלוך: ראינו מו"פ אזורי שכמעט כולו היה חקלאי.
מל פולישוק-בלוך: גם בקרית שמונה כמעט הכל חקלאי.
מל פולישוק-בלוך: נראה לי שזה קצת...
דן לבנון: הייתי בסיור הזה.
דן לבנון: זה באמת הרבה חקלאות.
דן לבנון: בפרוייקטים חקלאיים הפעילות נעשית בצורה משותפת ומתואמת.
דן לבנון: המטרות של המו"פ האזורי של משרד העבודה הן שונות.
דן לבנון: המטרות השונות בחקלאי הן מאוד מוגדרות.
דן לבנון: הן ממוקדות לפיתוח החקלאות והבטחת פרנסה, תעסוקה, לסקטור החקלאי באיזורים האלה.
דן לבנון: המו"פ של משרד המדע הוא שונה ויש לו מטרות אחרות וזה לא בדיוק חופף אחד על השני.
דן לבנון: כאשר מגיע פרוייקט חקלאי, אז יש פעילות משותפת ומתואמת בפרוייקט החקלאי שעושים ביחד ויש מספר גדול של דוגמאות כאלה.
מל פולישוק-בלוך: נכון, כי בכל מקום שהיינו, גם בנגב, גם בגליל וגם ברמת הגולן – לי הראו חקלאות.
חסאם מסאלחה: לא, לא.
חסאם מסאלחה: רוב הדברים הם חקלאיים, כי זה מה שהיה באזורים האלה.
חסאם מסאלחה: גם בערבה זה אותו דבר.
חסאם מסאלחה: אבל משרד החקלאות לא יעסוק נניח במו"פ אקולוגי, או במו"פ שקשור לעליה ופסיכולוגיה, מה שהיה בגולה.
מל פולישוק-בלוך: לא, לא זה ברור.
מל פולישוק-בלוך: אתה משמש כיושב ראש עדיין?
דן לבנון: ממלא מקום, מרכז של פורומים המדענים הראשיים.
דן לבנון: שיהיה קו נטוי מדען/מדענית ראשית.
קריאה: בתשעה במאי יש מכרז לנושא.
מל פולישוק-בלוך: של המדענים הראשיים למשרד המדע?
מל פולישוק-בלוך: או.קי.
מל פולישוק-בלוך: בוא תמשיך בבקשה.
דן לבנון: פיתוח זנים של פרחים, פעילות של חברה שבמסגרת מו"פ עיסקי פיתחה את הזנים האלה של גידול שנקרא לימוניום.
דן לבנון: החברה נמצאת במושב נבטים בנגב.
דן לבנון: דוגמא למוצרים שאנחנו מטפלים בהם מבחינת פרחים, דוגמא לטכניקות של ייעול השימוש בכוח אדם.
דן לבנון: מוצרים שנבדקים, אם זה פטריות ואם זה גידולי פרחים, נושא של חיסכון בכוח אדם, מערכת שנמצאת בשלבי פיתוח מתקדמים לקראת סיום של גדיד ממוכן של תמרים, צמח, עץ שגדל לגובה של שלוש עשרה - ארבע עשרה מטר והיה מאוד קשה לקטוף את הפרי.
דן לבנון: מערכות הובלה, מיון, שינוע בבתי צמיחה של פרחים, גם כן בתקינות של חיסכון בכוח אדם, שיטות גידול תות שדה מאוד חדשניות שנבחנו, טיפוח של פרחים שנעשה, זה הדוגמאות על קצה המזלג.
דן לבנון: שאלתם לגבי תקציב המחקר.
דן לבנון: תקציב המחקר – אתם יכולים לראות זה התקציב של המדען הראשי של משרד החקלאות בשנים הרלבנטיות, זה 2003, בשנת 2004 התקציב עד היום ירד לסדר גודל של עשרים וארבע מיליון שקל.
דן לבנון: מכל מיני מקורות נוספים של המשרד, לעומת השלושים ושלוש שהיה לנו בשנת 2003.
מל פולישוק-בלוך: עכשיו יהיה לכם עשרים וארבע מיליון שקל?
דן לבנון: עכשיו יהיה לנו עשרים וארבע מיליון שקל.
דן לבנון: התחקירן כשהוא דיבר איתי גם זה עוד לא היה גמור, זה עמד על בסביבות עשרים מיליון שקל.
מל פולישוק-בלוך: רגע, זה לא כולל את מרכזי המו"פ האזוריים?
דן לבנון: זה כולל את ההשתתפות שלנו של קרן המדען הראשי במרכזי המו"פ האזורי.
דן לבנון: במרכזי המו"פ האזורי כמו שאמרתי, יש תקציב קק"ל, יש מקורות תקציביים אחרים, אבל חלק מזה בא ממחקרים יעודיים של קרן המדען הראשי, וזה כולל אותנו.
דן לבנון: עכשיו, עוד הדגמה כאן, להראות את מספר התוכניות, את כמות הכסף שאנחנו יכולים להקצות לתוכניות מחקר חדשות בשלוש השנים האחרונות, אתם רואים את הירידה.
דן לבנון: רוב המחקרים שלנו הם מחקרים מתמשכים, תלת-שנתיים, אז בשנת 2002 אתם רואים, פתחנו כמה תוכניות חדשות, כמאה ושבעים תוכניות חדשות, בשנת 2004 אנחנו בסך הכל צימצמנו בצורה דרסטית גם את מספר התוכניות החדשות וגם זה בקושי רב היה לנו תקציב.
דן לבנון: ברגע האחרון הגענו לאיזשהי אפשרות, קיבלנו תוספת תקציב שאיפשרה לנו בכלל לפתוח תוכניות חדשות בשנת 2004.
דן לבנון: אנחנו שנה שלמה, כל 2003, עסקנו בהוצאת "קול קורא", קבלת הצעות למחקר, המיון שלהם וקבלת החלטות בכל תחומי החקלאות, כולל חקלאות ימית דרך אגב, ורק לאחרונה, בגלל תוספת תקציב קטנה שקיבלנו, יכולנו לפתוח את התוכניות החדשות לשנת 2004 ואנחנו נמצאים במצוקה.
מל פולישוק-בלוך: ויהיה עוד או ש...?
דן לבנון: אין לנו בהטחה לתוספת תקציב בשנת 2004.
מל פולישוק-בלוך: זאת אומרת שזה המקסימום שאתם יכולים לפי מה שיש לכם.
דן לבנון: זה מה שאנחנו יכולים לפי מה שיש לנו בשנת 2004.
מל פולישוק-בלוך: אני מברכת על מה שאתם עושים, אני חושבת באמת שזה שם את ישראל לאורך כל השנים בפרונט, בחזית של התחום הזה בכל העולם, אבל מה שאני רוצה לשאול, אני לא יודעת אם יש פה עוד אנשים ממשרד החקלאות חוץ ממך.
דן לבנון: יש.
מל פולישוק-בלוך: האם יש מדיניות של חקלאות בכלל במשרד החקלאות ומזה נגזר המו"פ, או שהמו"פ גוזר את המדיניות?
מל פולישוק-בלוך: מה הכיוון?
דן לבנון: הכיוון הוא כזה: יש מדיניות של שר החקלאות ושל משרד החקלאות ויעדים מצד אחד ויש צרכים שנובעים מהשטח, באים ועולים מן השטח מן החקלאות עצמה.
דן לבנון: אנחנו מקבלים מצד אחד את הגדרת היעדים של משרד החקלאות ומצד שני מקבלים מהשטח איתותים מבחינת איומים והזדמנויות.
דן לבנון: איומים זה יכול להיות מחלה חדשה, מזיק חדש שתוקף את החקלאות והזדמנות חדשה לספק מוצר חדש לשוק.
דן לבנון: אנחנו מקבלים את שני הדברים האלה, את המדיניות ואת הדברים שבאים מהשטח ואנחנו מעמידים צוותים מקצועיים שמנסים לאתר אם יש כאן פערי יידע.
דן לבנון: אם יש כאן פערי יידע, לא צריך לעשות מחקר.
דן לבנון: אם הדברים פשוטים וברורים – לא צריך לעשות מחקר ואפשר להתמודד בעזרת העברת יידע, הדרכה וכדומה.
דן לבנון: לנו במשרד החקלאות יש שירות הדרכה.
דן לבנון: שירות ההדרכה של המשרד עוסק בעצם בהעברת היידע והנחלתו לחקלאים.
מל פולישוק-בלוך: מי יוזם את העברת היידע?
מל פולישוק-בלוך: החקלאי פונה אליכם או הפוך?
דן לבנון: המערכת בנויה ככה שיש מערכת הדרכה פרוסה בכל המדינה.
דן לבנון: מערכת הדרכה שפרוסה בכל האזורים החקלאיים.
דן לבנון: המערכת הזאת מחולקת על בסיס אזורי ועל בסיס נושאי.
דן לבנון: אם יש נניח הדרכה על פרחים, אז יש מערכת הדרכה ארצית ויש גם שליחים בכל אזור ואזור.
דן לבנון: אנשים אלה מביאים את הבעיות מהשטח מצד אחד, מעלים את הבעיות למעלה ואומרים – יש בעיה שדורשת פתרון ואנחנו לא יכולים לתת פתרון רק בעזרת ההדרכה.
דן לבנון: מצד שני כשיש פיתוח במכוני המחקר ובאוניברסיטאות או באיזשהו יידע שפיתחו בעולם, הם מורידים אותו עד לרמה של החקלאי הבודד.
דן לבנון: עכשיו, המערכת שלנו מרכזת את הצרכים מהשטח – מצד אחד, את היעדים של המשרד מצד שני ועל בסיס זה בונה יעדי מחקר.
דן לבנון: את יעדי המחקר הללו מתרגמת לתוכנית עבודה על ידי כך שאנחנו מודיעים על ידי המחקר לכל הקהילה המדעית שעוסקת במחקר חקלאי.
דן לבנון: ..
מל פולישוק-בלוך: כן, אבל מה שאתה מתאר לי זה בעצם מהשטח למעלה, ואני מחפשת את הכיוון השני, משום שזה טוב, אני לא מזלזלת בזה, ברור שזה טוב שהשטח מכיר והשטח יודע ויודע מה הוא צריך, וזה בסדר, ושמעתי גם את הסיפור הזה על זה שהצינור שלו היה קרוע ומזה נולדה הטפטפת, בסדר, זה מצויין.
מל פולישוק-בלוך: אני לא יודעת אם זה הסיפור האמיתי, אבל זה בהחלט יפה כסיפור.
דן לבנון: ממש לא אמיתי.
מל פולישוק-בלוך: מה שאני מנסה לומר הוא שצריכה להיות, הרי מטע של אבוקדו אתה לא מייצר ביומיים ובכלל גידולים חקלאיים זה דבר שצריך בדרך כלל תיכנון ותיכנון ארוך, זה לא פשוט, אבל אני מצפה, או אני חושבת שצריכה להיות מדיניות שקובעת "אני הולך על גידולים כאלה וכאלה, או ענפי חקלאות כאלה וכאלה, אני צריך את הטכנולוגיה לצידי, או את המו"פ שיכוון אותי, לסייע לי בכיוונים האלה".
מל פולישוק-בלוך: אני שואלת אם דבר כזה קיים בכל במשרד החקלאות או שזה רק בא מלמטה.
יוסטה בלייר: אני מזכ"ל של התאחדות חקלאי ישראל.
יוסטה בלייר: הבעיה היא באמת שאין מדיניות לאומית לגבי החקלאות.
מל פולישוק-בלוך: זה אני גם מרגישה.
יוסטה בלייר: הדבר היחידי שנקבע, זה מסגרת של כמות מים מינימלית לחקלאות מסוג זה או מסוג אחר בהתאם לאיזורים ונגיד שלכיוון הזה חותרים מאוד מאוד באיטיות.
יוסטה בלייר: היינו בוועדת הכלכלה עכשיו ושמענו מנציב המים התפתחות המים שחקלאות צריכה לקבל בשנים הבאות.
מל פולישוק-בלוך: על מה היה הדיון, זה היה על ההתפלה?
יוסטה בלייר: זה היה על ההתפלה, כן.
יוסטה בלייר: אי אפשר להגיד שיש מדיניות חקלאית לאומית ארוכת טווח, ואני אומר פה שמ-1999 כיהנו במשרד החקלאות חמישה שרים, אז אפשר להבין גם, ואמר המדען בצדק, שהשר מכתיב מדיניות, אז תיראו בכמה שנים כמה אפשרויות אפשר היה להכתיב מדיניות.
מל פולישוק-בלוך: מאיזה שנה חמש שנים?
יוסטה בלייר: מ-1999.
יוסטה בלייר: היה חיים אורון, היה אהוד ברק, היה שלום שמחון, הייתה הגברת ציפי ליבני ועכשיו גם ישראל.
מל פולישוק-בלוך: ציפי ליבני הספיקה להיות גם שרת החקלאות?
יוסטה בלייר: כן, תקופה קצרה.
יוסטה בלייר: וכל אחד מהם היה לו הכבוד לדון פעם אחת מה עושים במחקר.
יוסטה בלייר: אפשר להבין מזה שאין מדיניות ארוכת טווח.
יוסטה בלייר: אני יכול גם לומר בזה שיש נטייה פוליטית לשרים, ככה שגם העבודה המקצועית היא לא מה שצריכה להיות.
מל פולישוק-בלוך: זה המנגנון הפקידותי שהוא לא משתנה.
יוסטה בלייר: זה המנגנון הפקידותי שלא מצליח להסתדר עם הפוליטיקה ונשחק.
יוסטה בלייר: גם המנגנון המקצועי נשחק.
יוסטה בלייר: יושבים פה חברים שהם צריכים להרגיש שאני רואה את זה מהצד, כי אני לא שייך למנגנון הזה.
יוסטה בלייר: אנחנו החקלאים רואים מהצד את שחיקת הערך המקצועי באמצעות פקידות מקצועית כזאת או אחרת.
מל פולישוק-בלוך: אני אגיד- לדוגמא מועצת החלב.
יוסטה בלייר: לא.
יוסטה בלייר: מועצת החלב זו חברה ממשלתית.
מל פולישוק-בלוך: לא, זה דוגמא לכך שהיה גוף מקצועי לא ממשלתי דווקא.
יוסטה בלייר: אני אגיד את זה לטובת ישראל שאני לא נחשב מידידיו, הוא לא היה בעניין מועצת החלב בוטה מאחרים.
יוסטה בלייר: פחות או יותר.
יוסטה בלייר: אבל הדוגמא של מועצה הצמחים היא הדוגמא הקלאסית של השתלטות פוליטית על חשבון נושא מקצועי.
יוסטה בלייר: אבל אני אומר – לא זה הנושא.
יוסטה בלייר: הנושא הוא שאין כיוון מובהק.
יוסטה בלייר: ומה שיש – למזלינו שיש, יש הרבה מאוד יוזמה באיזורים.
יוסטה בלייר: יש הרבה רצון של החקלאים להמשיך להיות חקלאים, בציפורניים יחד עם החוקרים ויחד עם כל מי שיושבים פה, מצליחים להחזיק למרות זה מערכת שמתקדמת, לטעמי מתקדמת לאט.
מל פולישוק-בלוך: מה היית מצפה שיהיה?
יוסטה בלייר: קודם כל, שתהיה מדיניות לאומית שתיקבע כמה שטח אנחנו רוצים שיהיה מעובד, איפה אנחנו רוצים שזה יהיה, כמה מים ייתנו לעניין הזה, מה יהיה מחיר המים – לא היום, אלא מה יהיה מחיר המים עוד עשר שנים, כי את דיברת על מטע אבוקדו שמניב אחרי חמש שנים, והיה לנו מיקרים שנטעו מטע וכשהגיעה התנובה עקרו אותו.
יוסטה בלייר: למה עקרו אותו?
יוסטה בלייר: כי בינתיים מחיר המים עלה, בינתיים הקטינו את המים ליישובים.
יוסטה בלייר: זאת אומרת – יש פה איזשהו משחק שלחלוטין הוא לא מתאים לחקלאות.
יוסטה בלייר: גם בענף שבונה חממה, הוא לא בונה אותה לשלוש שנים.
יוסטה בלייר: אתה לא יכול לבוא אחרי שנים ולשנות את חוקי המשחק.
יוסטה בלייר: זאת אומרת – שכל העניין הוא יוצא איזה דבר מיקרי שמשפיע מאוד על כל אורח החיים של האנשים בפריפריה.
יוסטה בלייר: אין פה מספיק זמן אני חושב לתאר את המצב, אבל נשמח לבוא אלייך לפרוס את כל העניין.
מל פולישוק-בלוך: זה לא שייך לוועדה הזאת, אבל אני אמרתי לכם קודם – שגם בכובע השני אני חושבת שצריך להציע ליושב ראש ועדת הכלכלה, אני אציע לו, להקים ועדת משנה לחקלאות שאם הצד המיניסטריאלי לא קובע מדיניות ארוכת טווח וכל, מה שאתה אומר, כל שנה ורבע או פחות יש שר אחר שבא עם אג'נדה אחרת, אז אולי הכנסת צריכה לנסות לכוון את זה.
מל פולישוק-בלוך: זה לא התפקיד שלה בדיוק אבל משהו צריך לעשות את זה.
מל פולישוק-בלוך: היא צריכה לחייב את השרים לעשות את זה.
מל פולישוק-בלוך: מתוך חיבה ומתוך הערכה לשלום שמחון, מרוב שהוא מפחד שיגידו עליו שהוא החקלאי שעושה למען החקלאים אז בסוף לא נעשה כלום, ואני חושבת שזה לא נכון.
מל פולישוק-בלוך: אז אני אציע לו את העניין הזה.
מל פולישוק-בלוך: כמובן, גם חלק מזה כמו שאני אומרת, זה עניין המו"פ, כי דווקא בחקלאות, היתרון היחסי שלנו, כי זו מדינה שאין בה מים, זו מדינה שאין בה כוח עבודה זול, חוץ מכמה תאילנדים.
קריאה: והם לא זולים.
מל פולישוק-בלוך: יחסית הם עדיין זולים.
מל פולישוק-בלוך: אבל אין בה כוח עבודה זול, אין בה מים, קרקעות תפוסות, אני לא יודעת על מה באמת.
מל פולישוק-בלוך: רק עכשיו שמעתי את שר האוצר מתלונן על זה שתשעים ושלושה אחוז מאדמות המדינה תפוסות בידי המדינה.
מל פולישוק-בלוך: נראה לי שהוא מאשים איזה שר אחר.
מל פולישוק-בלוך: מה שרציתי לומר זה שהיתרון היחסי, וזה כאן מה שאני אומרת בכובע הזה של ועדת המדע ולכן גם כאן היה חושב לי להעלות את הנושא הזה פה.
מל פולישוק-בלוך: היתרון היחסי שלנו זה בחלק הטכנולוגי של החקלאות.
מל פולישוק-בלוך: ואם אנחנו נדע להפיק מזה את המיטב, גם החקלאות המקומית תרוויח מזה וגם כמו ששמענו, הייצוא יכול להיות הרבה יותר ממיליארד דולר.
יוסטה בלייר: גם המערכת של המו"פ שדובר עליה, הבעיה הכי חמורה שלה היא שאין לה תקציב, או שאף אחד לא יודע מה יקרה איתו בעוד שנתיים ולחלוטין לא יודע, ולכן אין מחוייבות תקציבית לאף אחד.
מל פולישוק-בלוך: טוב, זה בעיה שלנו, של כל המחקר בישראל, לפחות הממשלתי, ולכן אנחנו מנסים, וזה קצת קשה, להעביר את העניין הזה עם חוק המו"פ.
מל פולישוק-בלוך: אני יודעת שגם אתם העברתם איזה הצעת החלטה, ראיתי את זה בממשלה, כדי שבכלל המחקר הממשלתי יקבל איזה שהוא אופק שהוא מעבר ל"ערב חדש".
מל פולישוק-בלוך: אז מוכרחים קצת לדחוף בעניין הזה.
מל פולישוק-בלוך: זה כולל גם חקלאות.
מל פולישוק-בלוך: אבל חקלאות, יש לזה ערך יותר מלכל אחד אחר, כי עץ לא שותלים, לא נוטעים לחצי שנה.
מל פולישוק-בלוך: כן, אתה רצית להגיד משהו?
יוסטה בלייר: עוד משפט אחד.
יוסטה בלייר: אני אתן דוגמא של כיוון מדיני, כלומר – קובעים מדיניות חקלאית אבל עושים הפוך.
יוסטה בלייר: המשרד הזה – השר ישראל קבע יעדים בייצוא החקלאי וזה בסדר גמור.
יוסטה בלייר: רוצים להגדיל את התפוקה החקלאית רק בייצוא.
יוסטה בלייר: יכול להגיד שהשוק המקומי רווי, מלבד לזה שיש כמה ענפים שאנחנו חלשים בהם ואז יש ייבוא מסיבי.
יוסטה בלייר: כל מגדלי הדגים זו דוגמא קלאסית.
יוסטה בלייר: אבל במקביל הוא הסכים לזה, דיברנו על העובדים התאילנדים, שברור לכולם שזה מחוסר ברירה, אז "מרביצים" מיסוי על העובדים האלה בשמונה אחוזים, זאת אומרת, שמייקרים את העבודה וביחד עם זה אומרים – עכשיו נעשה ייצוא יותר גדול.
יוסטה בלייר: זה לא הגיוני, זו לא מדיניות, זה סתם סיפור.
יוסטה בלייר: זה רק בשביל להדגים איך כשכבר יש מדיניות, איך שומרים עליה.
מל פולישוק-בלוך: המטרה היא להביא יותר ישראלים לעבוד בחקלאות.
מל פולישוק-בלוך: יש כמה ישראלים שיכולים לעשות את זה, אבל זה סיפור בפני עצמו זה באמת לא להנה.
קריאה: זה בעבודה גנטית כמובן.
מל פולישוק-בלוך: אני לא מסכימה.
מל פולישוק-בלוך: משום שהגנטיקה שלנו לא השתנתה בעשרים שנים אחרונות, אנחנו אותם בני אדם והכלים הכלכליים אמרה להם: שבו בשקט, שבו בבית קבלו כסף בלאו הכי, ואת זה צריך לשנות.
קריאה: אף ישראלי מתל אביב לא יגיע לעבודה בערבה בשביל שום מחיר.
מל פולישוק-בלוך: אז שיבוא ישראלי מדימונה, זה לא משנה.
מל פולישוק-בלוך: למה צריך לבוא רק ישראלי מתל אביב?
מל פולישוק-בלוך: לכן צריך לתת לו תמריצים כדי להרגיל אותו ללכת ולעבוד או לחילופין למנוע ממנו קצבאות ממקום אחר ולהגיד לו: "אדוני, אתה רוצה להתפרנס – לך לעבוד".
מל פולישוק-בלוך: ובמדינת ישראל בשנים האחרונות, בחמש-עשרה השנים האחרונות אמרו ליותר מדי אנשים: שבו בבית, נממן אתכם.
מל פולישוק-בלוך: ואז היה לנו, עדיין, במצב הנוכחי יש לך שני סוגי אנשים במדינת ישראל: האחד קם בבוקר והולך לעבוד והשני קם בבוקר ומשגיח שהשכן שלו הולך לעבודה, כדי שיהיה לו ממי להתפרנס.
מל פולישוק-בלוך: וזה צריך להיפסק.
מל פולישוק-בלוך: חמישים אחוז מהגברים עובדים במדינת ישראל.
מל פולישוק-בלוך: זה בעשרים אחוז פחות ממדינות אירופה.
מל פולישוק-בלוך: אז את זה צריך לשנות.
מל פולישוק-בלוך: זה גם ישפיע על החקלאות.
יצחק שפיגל: אני ממכון המחקר החקלאי.
יצחק שפיגל: למרות שאת אמורה לבקר אותנו בשבוע הבא, אני לתערי לא אהיה, אני לא יהיה בארץ.
יצחק שפיגל: רציתי בכל זאת לחדד, לחזור בחזרה לנושא הדיון, זה הקשר של המו"פ עם התעשיה.
יצחק שפיגל: במינהל בעצם עד לפני כעשור התפיסה היתה שמנהל מחקר ציבורי, צריך בעיקר לעזור ליצרן – קרי לחקלאי, ובעצם לתת לו את כל המידע, אפילו בצורה חופשית.
יצחק שפיגל: ויותר מאוחר בעצם, הקשר עם התעשייה נעשה יותר הדוק, וקודם כל, כראייה, קיימת במינהל המחקר החקלאי יחידה עיסקית, יחידה שעוסקת בקשרים עם הגורם העיסקי.
יצחק שפיגל: ויש לנו קשרים, גם כבר הוזכר – חברות צבעים שנמצאות פה, חברות דשנים וכדומה.
יצחק שפיגל: הייתי רוצה עוד לחדד, אנחנו נמצאים בקשרים היום עם תעשיות מזון, זה נושא דרך אגב שקשור גם למשרד הבריאות, כל הנושא של "איכות המזון" מאוד חשוב היום.
יצחק שפיגל: תוכנית השישית של השוק האירופי, שמה על זה היום דגש חזק מאוד ואנחנו התחלנו גם על זה לשים דגש חזק.
מל פולישוק-בלוך: סלח לי, כמה בתעשייה משקיעים במו"פ?, אם יש לך מושג.
יצחק שפיגל: אני יכול להגיד לך על מינהל המחקר.
יצחק שפיגל: פחות או יותר, אנחנו מוסד מותנה הכנסה, זאת אומרת שכספי המחקר שלנו מגיעים מתקציבי מחקר שאנחנו מגייסים.
יצחק שפיגל: ומתוך מכלול תקציבי המחקר שאנחנו מגייסים, בערך קרוב לעשרים אחוז מגיע מהגורם העיסקי.
יצחק שפיגל: אני חושב שזה אחוז מאוד מאוד מכובד.
מל פולישוק-בלוך: עשרים אחוז מאיזה סכום?
יצחק שפיגל: אני מדבר על סכום של שמונים מיליון שאנחנו מגייסים בתקציבי מחקר.
מל פולישוק-בלוך: ממי אתם מגייסים?
יצחק שפיגל: מקרנות מחקר.
יצחק שפיגל: יש קרנות מחקר תחרותיות.
מל פולישוק-בלוך: אה, כי המדען הראשי זה עשרים וארבע מיליון, לכן אני שואלת.
יצחק שפיגל: אבל דן לבנון מבחנתנו, הוא קרן מחקר תחרותית.
יצחק שפיגל: אנחנו מתחרים כמו כל אחד.
מל פולישוק-בלוך: בסדר, אין פה שמונים מילגות.
מל פולישוק-בלוך: אני שואלת, מאיפה השמונים מיליון שלכם.
יצחק שפיגל: אמרתי שזה שמונים מילין שאנחנו מגייסים.
מל פולישוק-בלוך: שאלתי – מאיזה קרנות?
יצחק שפיגל: מקרנות משרד המדע, מקרנות בינלאומיות שהוזכרו פה, ישראל-ארה"ב, ישראל-גרמניה, קהיליה אירופאית.
יצחק שפיגל: חברות מחוץ לארץ וגם מישראל שאנחנו נמצאים איתם באינטרקציה ומגייסים מהם כספים.
מל פולישוק-בלוך: ומתוכם רק שישה עשר מיליון זה מהתעשייה?
יצחק שפיגל: כן.
מל פולישוק-בלוך: זה לא מעט מדי?
יצחק שפיגל: זה לא מעט מדי.
יצחק שפיגל: אני לא רוצה להיכנס פה לכל ...
מל פולישוק-בלוך: השאלה שלי לא היתה נכונה.
מל פולישוק-בלוך: מה שאני שואלת – זה אצלכם.
מל פולישוק-בלוך: זאת אורת – הכסף שאתם מגייסים.
מל פולישוק-בלוך: אני שואלת – כללית בארץ, כמה מהתעשיה משקיעים במו"פ חקלאי.
יצחק שפיגל: אני לא בקיא במספרים, אני לא יודע.
מל פולישוק-בלוך: גם אני לא.
יצחק שפיגל: אבל אני רק רציתי להאיר פה נקודה, שאם כבר מדברים פה על הקשר הזה עם התעשייה, כגורם ממשלתי, לנו יש בעיה, והבעיה היא נושא של קניין רוחני וכבר נגענו בנושא הזה באחת הישיבות, ובפורום מדענים ראשיים הוא נידון בהרחבה.
יצחק שפיגל: זה נושא בהחלט שאני חושב שהמדינה צריכה לתת עליו את הדעת מכיוון שיש הרבה חברות תעשייתיות, אם כבר מדברים על הקשר עם התעשייה, שנרתעים מלהיכנס איתנו לשיתוף פעולה ולהזמין אצלינו מחקרים, בגלל הנושא הזה של "קניין רוחני" שאנחנו עומדים על כך שהוא יישאר של המדינה ולא של החברה.
יצחק שפיגל: אנחנו יכולים לתת רק "לייסנסי".
מל פולישוק-בלוך: למה אתם לא עומדים על כך?
מל פולישוק-בלוך: מה אכפת לכם שזה יישאר בישראל במקום שמייצרים.
יצחק שפיגל: לא, אנחנו , קודם כל – אני מבין שזה חוק מדינה.
יצחק שפיגל: אנחנו חייבים.
מל פולישוק-בלוך: זאת אומרת שלחוק המו"פ אתה מתכוון?
יצחק שפיגל: אנחנו חייבים שהקניין הרוחני יישאר של מדינת ישראל.
יצחק שפיגל: בבעלות המדינה.
יצחק שפיגל: אנחנו משרד ממשלתי.
דן לבנון: אני יכול להסביר?
מל פולישוק-בלוך: אני רוצה להבין דבר אחד – האם חוק המו"פ קיים על הנושא הזה שאמרתם.
דן לבנון: והנושא הוא כזה.
דן לבנון: פורום המדענים הראשיים דנו בזה, ודנו בזה עם שר המדע.
דן לבנון: שר המדע הולך כנראה למנות איזשהו צוות מיוחד במסגרת ועדת שרים למדע וטכנולוגיה לבדיקת העניין.
דן לבנון: עובדי מדינה, ובמקרה הזה זה עובדי המינהל החקלאי והמכון למדעי האדמה של משרד התשתיות וגם בבתי חולים ממשלתיים, מטעם משרד הבריאות.
דן לבנון: כאשר יש המצאה של עובד מדינה, הבעלות היא של המדינה.
דן לבנון: עכשיו, המדינה שמי שאחראי לקניין הרוחני במדינה זה החשב בכללי במשרד האוצר.
יצחק שפיגל: אגף החשב הכללי?
דן לבנון: הם אחראים על כל ניכסי המדינה, ובמקרה הזה, גם על הקניין הרוחני.
דן לבנון: ונקרא לזה – התנאים שהם חושבים שאפשר למסחר את הקניין הרוחני של המדינה, הם בעייתיים, וזה נושא לישיבה שלמה.
מל פולישוק-בלוך: אני שמחה לשמוע על זה.
מל פולישוק-בלוך: כי היה לי דיון והולך להיות דין המשך בנוגע לקניין רוחני באותו עניין בדיוק של רופאים בבתי חולים ממשלתיים.
דן לבנון: נכון, היה לנו עכשיו דיון על זה.
מל פולישוק-בלוך: אז למעשה זה אותו עניין.
יצחק שפיגל: הנושא הזה כמעט זז בועדה האחרונה של ועדת מדע וטכנולוגיה.
יצחק שפיגל: אחד השרים, אני לא אזכיר את שמו, אמר שהוא מטפל בזה כבר אחת-עשרה שנה והוא מטפל בזה.
מל פולישוק-בלוך: אז פרופסור שני אמר לי, ואתה היית בפגישה הזאת, ועכשיו – היתה אמורה להיות פגישה והוא ביטל אותה, פעמיים כבר, אז אני מאוד רוצה לקדם את הנושא הזה, אז תלחץ עליו ואז זה ישפיע גם על הקניין הרוחני של החקלאות, כי זה אותו עניין, אני לא קישרתי את זה.
יצחק שפיגל: זה בהחלט גורם שאולי הוא לא תמיד מגביל, אבל בהחלט זה גורם שהוא הרתעה של חברות תעשייתיות, לא להיכנס לשיתופי פעולה, וכדאי לקחת אותו בחשבון.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו מקיימים, וזה גם קשור לעניין בהקשר אחר, יש לנו ישיבה בנושא של המו"פ ולכן שאלתי אותך אם זה קשור לזה.
מל פולישוק-בלוך: יש חוק המו"פ במדינת ישראל כידוע לכם, זה גם יכול להיות קשור אליכם, זה על חברות תעשייה שמייצרות בתחום, אם הן מקבלות מהמדען הראשי תקציבים – לא מכם, ואנחנו הולכים לעשות ישיבה ספציפית בנושא הזה עם שר התמ"ת.
מל פולישוק-בלוך: רגע, אתה רצית להגיד לנו משהו?
מל פולישוק-בלוך: , אייל ורדי?
אייל ורדי: אייל ורדי מחברת הזרע.
מל פולישוק-בלוך: ראש אגף מחקר?
אייל ורדי: ראש אגף מחקר, הזרע ג'נטיקס.
אייל ורדי: לגבי השאלה שנשאלה על גידולי מו"פ תעשייתיים, אני יכול לתת סקירה קצרה על תעשיית הזרעים, אבל אני מעריך שהיקף המו"פ של תעשיית הזרעים בארץ, יותר מכפול מתקציב המדען הראשי.
קריאה: איזה מהם?
קריאה: העשרים, העשרים וארבע?
אייל ורדי: לא, יותר מכפול, מדובר על יותר מחמישים מיליון שקל.
מל פולישוק-בלוך: של חברת הזרע אתה מדבר, או כללי על סכום הזרעים?
אייל ורדי: הזרע זה למעלה משלושים, לכן אני מעריך שהכל ביחד זה למעלה מחמישים.
אייל ורדי: מה שלא אומר שתקציבי המו"פ לחברות הזרע הוא גבוה, זה אומר שתקציב המדען הראשי הוא הנמוך.
מל פולישוק-בלוך: זה, לא היינו צריכים אותך בשביל זה.
מל פולישוק-בלוך: את זה אנחנו יודעים.
מל פולישוק-בלוך: זה רציתי לשאול, על כמה אחוזים מדובר?
אייל ורדי: אנחנו מדברים על שתים עשרה אחוז.
אייל ורדי: בין עשרה לשנים עשר אחוזים.
מל פולישוק-בלוך: מהמכירות, מהמחזור אתה אומר.
אייל ורדי: ממחזור המכירות.
גיא אליישיב: אני יכול ברשותך רק לחזק אותו.
גיא אליישיב: אני גיא אליישיב, מנהל מו"פ חברת זרעים גדרה, החברה המתחרה של "הזרע".
גיא אליישיב: אנחנו לא חברה ציבורית אז הנתונים שלנו לא מתפרסמים בעיתון, אבל באחוזים אנחנו משקיעים במחקר ופיתוח יותר מאשר הזרע.
גיא אליישיב: פשוט אין לנו ברירה.
גיא אליישיב: ואני מסכים בגלל שהסכום הסופי שהוא אמר מצטבר ליותר מחמישים מיליון.
מל פולישוק-בלוך: בערך חמישים מיליון ש"ח.
גיא אליישיב: אפילו יותר.
מל פולישוק-בלוך: וזה רק בתחום הזרעים?
דן לבנון: אני יכול להעריך שחברות הזרעים מבין חברות התשומות החקלאיות – ואני מכיר אותן, הם העתירות מו"פ.
דן לבנון: יחסית נניח לחברות הדשנים וציוד השקייה, הן יותר עתירי מו"פ.
דן לבנון: עכשיו, חברות ההם, אחוז ההשקעה במו"פ מהמחזור הוא יותר נמוך, בואו נאמר את זה ככה, אבל גם כן למשל החברות שעוסקות בחומרי הדברה יחסית גם כן משקיעות הרבה במו"פ.
דן לבנון: אבל משם באמת נתונים ברורים אין לנו.
יצחק הדר: לי קוראים יצחק הדר.
יצחק הדר: אני מהפקולטה לחקלאות.
דן לבנון: דיקן הפקולטה לחקלאות.
מל פולישוק-בלוך: פרופסור.
מל פולישוק-בלוך: כל אחד כאן שרוף, זה בסדר.
מל פולישוק-בלוך: אני יכולה לספר לכם – אני מדי פעם בטלויזיה, לא יותר מדי.
מל פולישוק-בלוך: אבל לא מתייחסים יותר מדי לתארים.
מל פולישוק-בלוך: הגעתי יום אחד לטלויזיה הישראלית בשפה הרוסית זה ערוץ 9 נדמה לי.
מל פולישוק-בלוך: הם לא הפסיקו לדבר על התארים.
מל פולישוק-בלוך: זה כל כך היה חשוב להם.
מל פולישוק-בלוך: הם עשו מזה "קייס" של כמה תארים, וחברת כנסת שסוף סוף עם כמה תארים אקדמאים, שהפער, סליחה- בין ערוץ 2 לערוץ הרוסי היה פשוט מדהים.
מל פולישוק-בלוך: אז כאן מתפעלים מפרופסור.
יצחק הדר: אני מקווה שהרייטינג של ועדת המדע יותר גבוה מערוץ 2.
מל פולישוק-בלוך: לא, הרייטינג של ועדת המדע זה בדיוק כמו הרייטינג של הערוץ הרוסי.
יצחק הדר: שני דברים שרציתי לומר.
יצחק הדר: האחד – על הטווח הארוך.
יצחק הדר: אם דן הזכיר את נושא ההייטק בחקלאות, כשמדברים על מחקר ביוטכנולוגי, או טכנולוגיה אחרת, הטווח הוא באמת לא שלוש שנים.
יצחק הדר: גם בוותק רפואי אנחנו מדברים על כך שצריך לרוץ למרחקים ארוכים.
יצחק הדר: כשאתה לא יודע מה יהיה, גם כשאתה חוקר באוניברסיטה, אז אתה עושה פסיק, ומישהו בעולם גונב לך כי פירסמת, או משהו אחר, כי אין לנו את האוויר ואין את הדברים עד הסוף.
יצחק הדר: וזה נכון לכל ההייטק'ים הביולוגים בביוטק, זה במיוחד נכון בחקלאות.
יצחק הדר: לכן הטווח הארוך ושהתוכניות הן באמת תוכניות, אני לא אומר שצריך הרבה, אפילו שישאירו מספר קטן כמו שעשו בלא מעט ארצות.
יצחק הדר: זה אחד הדברים הכי חשובים לדעתי לעשות תוכנית,זה מתקשר עם הנושא השני, לעשות תוכנית פיתוח לאומית.
יצחק הדר: יש שניים שלושה פרוייקטים לאומיים שהם באמת לטווח ארוך והם באים "אפרייוריטי", כמו שהזכרת קודם.