GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
בועז שני: ישבתי עם מנכ"ל ה-DBS, והוא אמר לי בפירוש שהוא יתחיל בתוך העיר, ודרך אגב הוא כבר התחיל.
מיכל רפאלי-כדורי: הוא התחיל בבניינים משותפים, כולל בדימונה.
מיכאל איתן: שיכנעת אותנו.
מיכאל איתן: חברי הכנסת מודעים לבעיה.
מיכאל איתן: יותר כדאי שנחשוב עכשיו מה אפשר לעשות כדי לכפות את ההחלטות של הכנסת ואת מה שאנחנו שומעים כאן פעם אחר פעם בדבר ההתחייבויות שלא מומשו.
מיכאל איתן: עזוב עכשיו את הטכנולוגיה החדשה, זה טבעי שיתחילו מהמרכז.
בועז שני: קיבלתי את ההערה.
בועז שני: אקרא את ההמלצות שלנו לחברי הוועדה: אנו קוראים ודורשים מהוועדה לתבוע מהממשלה ומשר התקשורת לדאוג לאכוף את מדיניות והחלטות הממשלה, הכנסת והמשרד עצמו.
בועז שני: למנוע מתן רשיונות להספקת שירותים נוספים והארכת זיכיונות לחברות הכבלים, עד ביצוע ועמידה מלאה בתנאי הזיכיון הקיימים, לפיכך הם חייבים להתקין כבלים בכל יישוב ובית בישראל.
בועז שני: לא להתנות חיבור יישוב בזה שכולם יתחברו, אלא גם אם אחד רוצה.
בועז שני: פתיחת שוק התקשורת לתחרות תבוצע רק לאחר שתנאי הזיכיון יבטיחו תחרות מלאה ואמיתית בכל חלקי המדינה, כולל פריפריה.
בועז שני: 3.
בועז שני: יש לדאוג לכך שתחילת התחרות בשוק התקשורת תתבצע ביישובי הפריפריה, ורק לאחר מכן, לאחר עמידה בתנאים, לאפשר לחברות לפנות לקהל נוסף.
בועז שני: אין היום בעצם מגבלות טכנולוגיות להספקת שירותים רחבי פס בפריפריה.
בועז שני: לא צריך להניח סיבים אופטיים כדי לתת ליישוב מסויים FRAME RELAY.
בועז שני: אפשר לתת לו FRAME RELAY לווייני.
בועז שני: למה זה לא מבוצע?
נתן קוסקס: אני נציג ארגון המועצות האזוריות.
נתן קוסקס: אני מצטער שלא חילקתי את החומר לפני, זאת פעם ראשונה שאני כאן.
נתן קוסקס: בחומר שאני מחלק לכם, אני מתייחס לנושא ההזדמנויות שיש באינטרנט לבעיות שונות בתחום הפריפריה: נושא המרחקים בין היישובים, המרחקים ממרכזים עירוניים והמרחקים אל הרשות המקומית עצמה.
נתן קוסקס: ההצעה שלנו כארגון המועצות האזוריות ואגף מחשוב היא להקים איזושהי ועדת היגוי עליונה לכל נושא האינטרנט והפריפריה שתכלול את נציגי הרשויות, התושבים, המוסדות הקיימים בתחום המועצות האזוריות או התאגידים האזוריים.
מיכאל איתן: ועדה למה?
נתן קוסקס: ועדת היגוי לנושא האינטרנט, כולל מערכות תקשור קהילתיות בפריפריה.
מיכאל איתן: תאמין לי שלא צריך ועדה, רק שדניאל רוזן יתן אישור להפעיל את הטכנולוגיה הקיימת עכשיו.
מיכאל איתן: לא צריך שום ועדות.
נתן קוסקס: התייחסנו לטכנולוגיה בסקירה, אבל לא כבעיה אלא כדבר שצריך לממש אותו בשלב כזה או אחר, והעדיפו להתעסק ממש בביצוע של מימוש הטכנולוגיה.
נתן קוסקס: אנחנו רואים באינטרנט כלי עבודה בנושא יצירת קשר עם התושב, צמצום המרחקים הפיסיים על ידי נגישות לשירותים ומאגרי מידע, ואפילו למערכות תשלומים.
נתן קוסקס: ההצעה שלנו בגדול היא להקים ועדת היגוי משותפת.
ענת מאור: אבל ברשותך, אני ממש מסכימה עם חבר הכנסת איתן.
ענת מאור: לא נסחרר את המשרד עכשיו בהקמת ועדות וועדות.
ענת מאור: מה הן התביעות מהמשרד?
ענת מאור: האם אתם תובעים אותם לאורך שנה-שנתיים?
ענת מאור: מה מומש ומה לא?
נתן קוסקס: אמרתי שאין לנו תביעות מעבר לתביעות שהוצגו פה, אלא לראות באינטרנט חלון הזדמנויות שיכול לשרת אותנו כרשות מוניציפלית וגם את התושבים, ולענות לנו על הרבה בעיות וצרכים שקיימים היום, בגלל בעיות מרחק ועלויות של שינוע מידע ובגלל בעיות מרחק.
נתן קוסקס: אצלנו המידע משונע היום ברכבים ועל לוחות מודעות.
נתן קוסקס: היה אפשר לחסוך את זה, למשל: באמצעות האינטרנט.
דני אמר: בצבא עובדים באינטרנט ב-STAND ALONE, לא מחברים אותו לשום דבר מבחינת שיקולים של הבטחת מידע.
דני אמר: לגבי מוצבים במרחב פיקוד צפון, נכון להיום בחלק מהמיקומים יש קליטה מקומית של טלוויזיה.
דני אמר: לגבי קליטה מלוויינים, נגדיר מפתח בצבא איזה מקומות ייכללו.
ענת מאור: האם חברת הכבלים רוצה להשיב לפני שיענה מנכ"ל המשרד?
מיכל רפאלי-כדורי: אני לא מחברת הכבלים, אלא אני הסמנכ"לית של DBS הידועה כחברת YES.
מיכל רפאלי-כדורי: אני רוצה לענות קודם כל לבועז שני.
ענת מאור: אם כך, קודם כל אאפשר לחברת הכבלים לענות.
אייל יניב: התייחסות קצרה לנושא של התכניות לגבי הפריפריה.
אייל יניב: מת"ב היום פרוסה ב91%- מבתי האב בישראל.
אייל יניב: הפריפריה כאן נאמרת כמקשה אחת, יש חלקים בפריפריה שכן הגיעו אליהם, יש שמגיעים אליהם פחות.
מיכאל איתן: זהו, אנחנו מדברים על אלה שהגיעו אליהם פחות.
אייל יניב: אנחנו מדברים על 9% מבתי האב בישראל.
אייל יניב: לגבי אלה, אנחנו כעת בבדיקה של כל הטכנולוגיות.
אייל יניב: נאמר כאן שיש טכנולוגיות, אפשר להגיע.
אייל יניב: אנחנו בודקים את הטכנולוגיות האלה, ואנחנו מתכוונים להשקעות בסדרי גודל של עשרות מיליוני דולרים כדי להגיע לכולם.
מיכאל איתן: מה שאמרתי בישיבה הקודמת ולפני קודמת ולפני קודמת זה נכון גם לעכשיו.
מיכאל איתן: את זה אנחנו שומעים כל פעם, את אותו משפט כל פעם.
ענת מאור: אנחנו מבקשים שני דברים: ראשית, נתונים - כמה מחוברים וכמה לא מחוברים; שנית - לוח זמנים.
אייל יניב: 91% מבתי האב בישראל מחוברים היום.
מיכאל איתן: אלה שמחוברים לא הנושא שלנו.
מיכאל איתן: תגיד לנו מתי ה9%- האלה יהיו מחוברים.
אייל יניב: אין לי תשובה לשאלה הזאת.
מיכאל איתן: אחרי כל כך הרבה שנים, תגיד לנו האם אתם מחוייבים או לא מחוייבים לפי דעתכם, או שאתם מתנערים מההתחייבות?
אייל יניב: אני חושב שאתה לא מקשיב למה שאני אומר.
אייל יניב: אני אומר שאנחנו היום בודקים טכנולוגיות ואפשרויות.
מיכאל איתן: לא, אני שואל שאלה פשוטה.
מיכאל איתן: בואו נתחיל מהנקודה הראשונה - האם אתם מודים שהתחייבתם לחבר את כל היישובים ואת כל התושבים במדינת ישראל לכבלים?
מיכאל איתן: התחייבתם או לא?
מיכאל איתן: אתם מכירים בהתחייבות הזאת?
אייל יניב: מה שאנחנו עושים - -
מיכאל איתן: לא מה שאתם עושים.
מיכאל איתן: אני מתחיל מנקודת ההתחייבות.
מיכאל איתן: קיבלתם זיכיון.
מיכאל איתן: אני שואל שאלה פשוטה בעברית, האם אתם מודים שביום שקיבלתם את הזיכיון, גם קיבלתם על עצמכם התחייבות לחבר את כל בתי האב בישראל לכבלים?
אייל יניב: הרי מה שיש בזיכיון הוא ברור.
אייל יניב: אני לא יודע.
מיכאל איתן: אז תגיד שאתה לא יודע, זאת גם תשובה.
מיכאל איתן: צריכים להביא מישהו שיודע.
מיכאל איתן: אני לא באתי כדי לשמוע מה שמעניין אותך.
מיכאל איתן: אני רוצה לשמוע את הדברים שנוגעים לעניין שלנו.
מיכאל איתן: אני לא מעוניין לשמוע על 91% שמחוברים וכמה אתם נהדרים.
מיכאל איתן: יש לנו בעיה של 9% ואתה לא נותן לנו תשובה בסיסית.
מיכאל איתן: האם אתם בכלל מתחייבים?
מיכאל איתן: האם אתם רוצים?
מיכאל איתן: זה שאתם בודקים זה לא לעניין.
מיכאל איתן: תאמין לי שזאת בושה.
מיכאל איתן: חבל על הזמן שאתה בא הנה, חבל על הזמן שאנחנו יושבים פה.
מיכאל איתן: אתה יודע כמה עולה כל דקה וכמה כסף מקבלים האנשים האלה, כולל אני?
מיכאל איתן: זה פשוט פספוס של כל הנושא.
מיכאל איתן: אתה בא לישיבה, אתה צריך לייצג את עמדת הכבלים, אתה יודע שיש בעיה ושיש ויכוח, ואני לא מסוגל לקבל ממך תשובה האם אתם רואים את עצמכם מחוייבים לעשות את זה, כן או לא.
מיכאל איתן: אתה מספר לי על 91%.
אייל יניב: אני לא באתי לספר לך על 91%.
אייל יניב: אני מאד מתפלא על ההתפרצות ועל ההתנפלות הזאת עליי.
ענת מאור: סליחה, אני יושבת ראש הוועדה, ואני מגינה על השאלה.
ענת מאור: אני מבקשת את תשובתך ושלא תנזוף בחברי הכנסת.
ענת מאור: אני מצטערת, בלי נזיפות על חברי הכנסת.
ענת מאור: אני מחכה לתשובה.
אייל יניב: אין לי תשובה לשאלה הספציפית הזאת.
ענת מאור: אבל זה הדיון של היום.
מיכאל איתן: אבל כל השאר לא מעניין.
מיכאל איתן: הוא אומר שאין לו תשובה.
אייל יניב: אני אציג את עצמי.
אייל יניב: אני מנכ"ל של חברת מת"ב אינטרנט.
אייל יניב: אחריותי תחום האינטרנט.
אייל יניב: באתי לדבר על האינטרנט, אלא אם כן לא זה נושא הישיבה.
אייל יניב: כל מה שאני יכול להגיד זה מה שאמרתי בנושא התכניות.
מיכאל איתן: אתה אומר שאתה רוצה שאתה רוצה שיספקו אינטרנט וכבלים בלי שאנשים יהיו מחוברים לכבלים.
ענת מאור: מר אייל יניב, אני מבינה שהמנהל שאחראי לתת את התשובה לא פה.
אייל יניב: מי שיכול להגיד בדיוק את התכניות המפורטות לא נמצא פה.
ענת מאור: אז תודה, אין מה להמשיך עכשיו באינפורמציה, כי זה הדיון.
ענת מאור: הדיון היה מאד ברור לפי ההזמנה.
ענת מאור: אני מבקשת שתעביר לחברה בשמנו, מה הפנייה המדויקת, רק על זה הדיון.
ענת מאור: אנחנו מבקשים לקבל את התשובה בכתב מדוע 9% לא מחוברים אחרי חמש-שש שנים, ומה התכנית לחבר אותם?
אייל יניב: אפשר בכל זאת להעיר לנושא האינטרנט כמו שנאמר פה וכמו שאחרים העירו בהמשך לדברים שנאמרו כאן?
ענת מאור: זה הנושא, ועל זה אין לך תשובה.
מיכאל איתן: אני רוצה לחדד את העניין.
מיכאל איתן: מר אייל יניב אומר ששמו אותו להיות אחראי בחברות הכבלים בנושא האינטרנט.
מיכאל איתן: עכשיו הוא אומר: יש בעיה בפריפריה?
מיכאל איתן: אני אספק להם.
מיכאל איתן: זה מה שהוא רוצה להסביר, שהוא יכול לספק אינטרנט לפריפריה, גם אם יהיו מחוברים וגם אם לא.
ענת מאור: מר אייל יניב, אני מבקשת עכשיו לא להמשיך את הדברים.
ענת מאור: גברת מיכל רפאלי-כדורי, ואני מקווה שלא תהיה אותה התנגשות בעניין הזה.
ענת מאור: אני מקווה שזה מובן מה אנחנו מצפים לשמוע מכם.
מיכל רפאלי-כדורי: קודם כל, אני מבקשת להבהיר שהלוויין גם בשידוריו וגם בשירותים הנוספים שהוא יתן בעתיד יהיה שוויוני גם לפריפריה וגם למרכז.
מיכל רפאלי-כדורי: זאת אחת הסיבות שלפחות בגינו משרד התקשורת שינה את חוק הבזק והוציא את הרשיון.
מיכל רפאלי-כדורי: אכן קיבלנו חלון טירינג.
מיכל רפאלי-כדורי: המגמה במשרד התקשורת היום היא לבטל את חלון הטירינג.
מיכל רפאלי-כדורי: חלון הטירינג הוא לא ממש רלוונטי לדיון שלנו.
מיכל רפאלי-כדורי: בכל מקרה, התחלנו בפרוייקט של חיבור בתים משותפים על חשבון הלוויין.
מיכל רפאלי-כדורי: 45 מיליון דולר אנחנו משקיעים כרגע בחיבור בתים משותפים.
מיכל רפאלי-כדורי: לא מדובר במכירה, לא מדובר בשיווק, מדובר בהכנת התשתית.
מיכל רפאלי-כדורי: בתים משותפים בדימונה, במצפה רמון, בקריית שמונה, ברמת השרון.
מיכל רפאלי-כדורי: לצורך העניין, הפריפריה והמרכז הן אותו דבר.
מיכל רפאלי-כדורי: מדובר בבתים משותפים.
בועז שני: שיש בהם כבר כבלים.
מיכל רפאלי-כדורי: לא בהכרח.
מיכל רפאלי-כדורי: במקום שיש בתים משותפים בכל הארץ בפריסה ארצית.
מיכל רפאלי-כדורי: בתים וילות ובתים בודדים, או בתים שיותר מאפיינים את הפריפריה, לצורך העניין: בתים בצהלה כמו בשדות ים אנחנו לא מחברים כרגע.
מיכל רפאלי-כדורי: אנחנו לא מתחילים לשדר, וחיבור של בית משותף הוא עניין שלוקח רגע בהחלטה של בעל הבית.
מיכל רפאלי-כדורי: זאת צורה עבודה אחרת, זה לא קשור לפריפריה.
מיכל רפאלי-כדורי: זה קשור להבחנה בין בית פרטי לבין בית משותף שבו שמים צלחת אחת על הגג.
מיכל רפאלי-כדורי: אגב, אני שמחה לספר לחברי הוועדה שהצלחות שאנחנו מתקינים הן בגודל מטר, עוד פחות ממה שאנחנו מחויבים ברשיון שלנו.
מיכל רפאלי-כדורי: זאת תהיה צלחת אחת בבית משותף על הבית, מטעמים אסתטיים, מטעמים של איכות הסביבה, וכמובן מטעמים של התקנה יותר נוחה.
מיכל רפאלי-כדורי: זאת הסיבה שעדיין לא התקינו בקיבוצים, אבל גם לא התקינו בצהלה.
בועז שני: בהבדל אחד, שבצהלה יש כבלים ובשדות ים אין.
מיכל רפאלי-כדורי: אם נציג התק"ם רוצה דווקא למשוך אותי בלשוני, אספר לו שקיבלנו עכשיו הרבה מאד תלונות, ואתה יודע שאני הרבה שנים מנסה לעזור, עוד בתקופת חברת הכנסת עדנה סולודר, עם חיבור הקיבוצים, והכבלים לא הסכימו לחבר את הקיבוצים לא ב34- דולר, לא ב17- דולר ולא ב10- דולר.
מיכאל איתן: באיזו שנה זה היה?
מיכל רפאלי-כדורי: חבר הכנסת איתן, בין השנים 1993 ל1998- אני נחשפתי לזה בתוקף תפקידי.
מיכאל איתן: אבל עדנה כבר לא היתה חברת כנסת.
מיכל רפאלי-כדורי: נכון, היא באה למשרד התקשורת מתפקידה בתק"ם.
מיכל רפאלי-כדורי: חברות הכבלים סירבו לחבר את הקיבוצים בכל התעריפים שציינתי, ועכשיו אני מבקשת שמנכ"ל משרד התקשורת אולי יקשיב לקריאה שלנו.
מיכל רפאלי-כדורי: הקיבוצים מתחברים ב-DUMPING שעושות חברות הכבלים: שבעה דולר, שישה דולר.
מיכל רפאלי-כדורי: בשקט בשקט מחברים חלק מהקיבוצים.
מיכל רפאלי-כדורי: אני יודעת את זה מידיעה אישית, וזה מוסמך מאד.
מיכל רפאלי-כדורי: הקיבוצים ביקשו ממני לא להעביר את הרשימות שלהם, כי הם רוצים להתחבר בשישה דולר סוף סוף.
מיכל רפאלי-כדורי: הם רק תורמים בזה לגמירתה של התחרות.
מיכל רפאלי-כדורי: מי שמתחבר היום לכבלים בשישה דולר במקום לחכות שתהיה תחרות, תורם לזה שתיהרס התחרות.
מיכל רפאלי-כדורי: אני לא זוכרת שגם משרד התקשורת וגם הממונה על ההגבלים העסקיים פנו לחברות הכבלים ואמרו להם להפסיק את ה-DUMPING הזה שהוא לא חוקי כשמדובר במונופול.
דניאל רוזן: פתחת במשהו אחד, והדיבורים התייחסו למשהו אחר.
דניאל רוזן: ברשותך, אעבור על מספר נקודות.
דניאל רוזן: קודם כל, בכלל בנושא שירותי תקשורת ופתיחת שוק התקשורת לתחרות, פרט לנושא של הכבלים - שמייד אתייחס אליו - אני לא חושב שיש מקום לאיזושהי תלונה של יישובי הפריפריה, עיירות פיתוח, התיישבות עובדת, יישובים ערביים, מחנות צה"ל וכך הלאה.
דניאל רוזן: אני מוכרח לומר שחברת בזק נותנת בכל המקומות האלה שירותים מצויינים, הן מבחינת איכות, הן מבחינת רמה והן מבחינת תעריפים שלא נופלים מהשירותים במרכז תל אביב.
מארק גזית: כמעט בכל המקומות.
דניאל רוזן: בכל המקומות, ויש מקומות שהיא אפילו עולה עליהם מכל מיני סיבות עם פריסה מאד מודרנית של מערכת, והיא גם מחדשת את המערכת לפרקים, וגם ביהודה ושומרון בפריסה מאד מאד יפה של חברת בזק.
דניאל רוזן: אני חושב שצריך לציין שזה קיים ולא להתעלם מזה.
דניאל רוזן: החברות הסלולריות נותנות שירותים מאד מאד יפים בפריפריה.
דניאל רוזן: הן גם עושות מאמץ לתת קשר לתושבים, כל שלוש החברות הסלולריות.
דניאל רוזן: ספקי האינטרנט מאד מתגאים בזה שהם פורסים נקודות גישה בכל מקום בארץ, ובמקום שיש "חור", הן כבר יודעות מתי הן ישלימו את זה.
דניאל רוזן: אני לא רוצה לדבר בשם כולן, אבל אני חושב שזה הכיוון הכללי של כולן.
דניאל רוזן: הרי מה שאני אומר לא טריוויאלי - זה לא נהיה מעצמו.
דניאל רוזן: מדובר בהרבה אנשים שמשקיעים הרבה עבודה והרבה כסף - אבל זה קיים.
דניאל רוזן: אני נפגש באופן מתמיד עם כל הגופים ורואה שהדברים מסתדרים ופותר בעיות כאלה ואחרות שישנן, ויש בעיות כאלה ואחרות.
דניאל רוזן: אני לא רוצה להגיד שהכל חלק, גם בלב תל-אביב לא הכל חלק, אבל בסך הכל השירותים האלה קיימים בפריפריה לא פחות מאשר בתל-אביב.
דניאל רוזן: ולא רק זה, בתהליכים שנעשו בסיוע הכנסת למשל, היתה ירידת תעריפים בעיקר בתעריפי חברת בזק בפריפריה.
דניאל רוזן: ביטלנו את התעריפים הבין עירוניים, בעיקר בטלפוניה, ולאט לאט הם ירדו בצורה דרמטית.
דניאל רוזן: כל מיני דברים שקשורים למרחק הצטמצמו עם הזמן, וזה מאד קירב את הפריפריה למרכז הארץ, גם מבחינת תעריפים.
דניאל רוזן: המגמה הזאת, לדעתי, תמשיך בדברים נוספים שנביא לפני הכנסת.
דניאל רוזן: יש לנו בעיה עם חברות הכבלים.
דניאל רוזן: יש מחלוקת עמוקה בין חברות הכבלים לבין משרד התקשורת, מועצת הכבלים, בנושא חובת חיבור הפריפריה.
דניאל רוזן: משרד התקשורת הקים ועדת חריגים, ועדת החריגים החליטה מה שהחליטה.
דניאל רוזן: בשנה הקודמת משרד התקשורת חשב שהדרך הנכונה לעשות הליך ולא להיכנס לוויכוחים משפטיים אין סופיים היא ליצור תחרות.
דניאל רוזן: ואכן נעשתה החקיקה המתאימה בכנסת, גם במסגרת חוק ההסדרים.
דניאל רוזן: עדיין מתווכחים אם הוא טוב או רע, אז כנראה שהוא טוב.
דניאל רוזן: היתה בו תמיכה בפריפריה, אחרת אני לא חושב שזה היה עובר.
דניאל רוזן: חוק ההסדרים עבר, ניתן רשיון לחברת DBS.
דניאל רוזן: חברת DBS היא במאמצי פריסה לתת שירות בקרוב, ומיכל רפאלי-כדורי הסבירה איפה הם עומדים.
דניאל רוזן: זה כמובן עשה מייד את שלו, וחברות הכבלים החלו בפריסה בפריפריה בקצב מאד מאד רציני.
דניאל רוזן: אני אכן שמח על כך.
דניאל רוזן: זה רק מוכיח שהתיאוריה היתה נכונה.
דניאל רוזן: השר החדש החליט לא להסתפק בזה ולנקוט בצעדים, ואכן ב12- באוקטובר פנינו לחברות הכבלים, דרשנו מהן להשלים את כל הפריסה.
דניאל רוזן: היה להן כנראה אישור של ועדת החריגים עד סוף שנת 2000, ודרשנו מהם להגיש לנו תכנית תוך מספר שבועות.
דניאל רוזן: הם עוד לא הגישו, זה בדיוק בתקופה שאנחנו צריכים להגיש את התכניות.
דניאל רוזן: עד כמה שאני מבין מחברות הכבלים, כולן יגישו את התכניות.
דניאל רוזן: נשאר לנו לראות מה יהיה כתוב בתכניות האלה, ואם הן יענו על דרישותינו, והיכן שיש להן קשיים כאלה או אחרים, האם ועדת החריגים - בראשותו של יורם ברסלע - תאשר או לא תאשר.
ענת מאור: עד מתי חברות הכבלים יידרשו להגיש את התשובות שלהן?
ענת מאור: יזהר טל: הן נדרשו תוך חודש מהמכתב שלנו.
ענת מאור: פנינו אליהן ב12- באוקטובר, והן צריכות להגיש את זה עד ל12- בנובמבר.
ענת מאור: עותק המכתב שלנו גם בפניכם.
ענת מאור: אני קודם כל מברכת על כך, ואני מבקשת לעדכן את הוועדה - לא צריך לקיים ישיבה על כך - על התשובות שהתקבלו מחברות הכבלים ועל המשך הטיפול של המשרד.
דניאל רוזן: אומר עוד כמה משפטים, שאולי יהוו פתיחה לקטע הבא של הדיון.
דניאל רוזן: אנחנו נמצאים בערב פתיחת השוק הפנים ארצי לתחרות.
דניאל רוזן: אם אתם זוכרים על פי חוק ההסדרים של שנה שעברה, הבלעדיות של חברת בזק בוטלה בתוקף מהאחד ביוני השנה.
דניאל רוזן: אלא שבינתיים התפרקה הממשלה והשר החדש בתהליך הלימוד שלו, לפני שהוא מוציא את כל התקנות הרלוונטיות, והוא עושה תהליך לימוד ורביזיה כדי לראות שמקובלת עליו כל עבודת המטה שנעשתה במשך השנים.
מיכאל איתן: מי מלמד אותו?
דניאל רוזן: אני חושב שהשר עשה מאמץ אדיר להיפגש עם כל מי שרוצה להגיד לו משהו: צרכנים וכך הלאה.
דניאל רוזן: אני חושב שהוא קיים מאות פגישות עם אנשים כדי ללמוד את דעתם.
דניאל רוזן: הוא ערך ביקורים בהרבה מקומות, שמע הרבה מאד דעות.
בועז שני: עם נציגי הפריפריה הוא עוד לא נפגש, הוא ייפגש רק בתשיעי בחודש אחרי מאמצים גדולים.
מיכאל איתן: יש איזה לוחות זמנים לסיום הלימודים והתחלת העבודה, או שזה גם דבר גמיש עדיין?
מיכאל איתן: אני לא אומר את זה בביקורת, אלא לשם קבלת מידע.
ענת מאור: אבל חבר הכנסת איתן, עם כל הכבוד, גם בזמן תהליך הלימוד נעשים דברים.
ענת מאור: כרגע גם דווחנו על עשייה.
מיכאל איתן: יש כאן עניין אחר.
מיכאל איתן: המנכ"ל אומר שיש כאן עניין של קבלת החלטה להתניע את המהלך בפאזה חדשה עם הממשל החדש, וזה לגיטימי ומקובל עליי, ואין לי שום ביקורת על זה.
מיכאל איתן: רק הייתי רוצה - להערכה אישית שלי - לדעת אם יש איזשהו לוח זמנים, נגיד שהוא צריך ללמוד חצי שנה, שנה, או שנתיים, או שאין כל הערכה.
דניאל רוזן: לדעתי, אנחנו ממש בערב ההחלטות, לא מדובר פה בחצי שנה או שנה.
דניאל רוזן: מדובר פה, לדעתי, בהליכים של שבועות.
מיכאל איתן: בשורה טובה.
דניאל רוזן: השר הציג את זה בכמה הזדמנויות פומביות, אני לא מחדש פה.
דניאל רוזן: בסוגייה שעליה דנים, הבעיה העיקרית שלנו היא איך פותחים שוק תקשורת לתחרות, תוך הבטחת שירות אוניברסלי, למה הכוונה?
דניאל רוזן: איך פותחים שוק תקשורת לתחרות, כשהתחרות היא לא רק בצהלה, בלב תל-אביב ובסביון, ופירות התחרות מגיעים לפריפריה, ליישוב ערבי, לקיבוץ, להתנחלות או לעיירת פיתוח?
דניאל רוזן: וכל מי שנכנס לסופרמרקט בירוחם, יגלה שם פחות שפע מאשר סופרמרקט בצפון תל-אביב, לא צריך להיות כלכלן דגול בשביל דבר כזה.
דניאל רוזן: זאת הבעיה.
דניאל רוזן: עיבדנו כללים ותהליכים בשיתוף הציבור בכמה שלבים, שאנחנו מאמינים שהם אכן ישיגו את המטרה הזאת.
דניאל רוזן: כשתהיה תחרות, הפריפריה תיהנה מפירות התחרות כבר בשלביה הראשונים של התחרות, ומצד שני, מחסומי הכניסה למתחרים לא יהיו גדולים מדי.
דניאל רוזן: אם בזק מורידה תעריפים בלב תל-אביב, היא גם מורידה תעריפים בירוחם באותו תעריף, וכך הלאה וכך הלאה.
בועז שני: או הפוך, בירוחם על חשבון תל-אביב.
בועז שני: דניאל רוזן: היא לא יכולה, כי זה אותו שירות ואותו תעריף.
בועז שני: יש עוד מערכת כללים שלא אעלה פה, כי היא קצת מורכבת, אבל היא נועדה להבטיח לא רק תחרות הוגנת, אלא שהתחרות גם תגיע לפריפריה.
בועז שני: אני מקווה שהפקנו לקח מהדברים הטובים שעשינו, כמו: השירותים של בזק היום או חברות הסלולר שאכן מגיעות לכל מקום בארץ, והפקנו לקח מכך שהכבלים לא מגיעים לכל מקום בארץ, ושהפתרונות שיש לנו הם אכן טובים.
בועז שני: אין תעודת ביטוח, אבל אני מקווה שהם טובים ויעמדו במבחן בסוגייה הזאת.
ענת מאור: אני מבקשת את ההתייחסות עוד לנושא הפריפריה, נסכם את הנושא הזה, ואז נעבור לחלק השני.
מיכאל איתן: אותה שאלה ששאלתי את נציג חברת הכבלים אני שואל את משרד התקשורת.
מיכאל איתן: האם עמדת משרד התקשורת שחברות הכבלים היו מחוייבות לחבר את כל יישובי הפריפריה בלוח זמנים שכבר חלף?
מיכאל איתן: ראשית, מה עמדת המשרד?
מיכאל איתן: הם חייבים או לא? שנית, אם הם חייבים - מה המשרד יעשה על מנת שהם יבצעו את ההתחייבויות שלהם?
הרצל עוזר: הפריפריות באמת מקופחות בכל מה שנוגע לשירותי טלוויזיה בכבלים.
הרצל עוזר: הן אינן מקופחות לחלוטין בכל מה שקשור לשירותי טלפון והן אינן מקופחות לחלוטין בכל מה שקשור לאינטרנט, כי היום מספקים אינטרנט דרך טלפון, ולכל תושב בכל מקום יש אינטרנט.
הרצל עוזר: זה גם בקווים רגילים וגם בקווי תקשורת רחבי סרט.
הרצל עוזר: אם הכבלים באמת רוצים להגיע לפריפריה, שיבושם להם.
הרצל עוזר: לא צריך לתת להם פרס שיספקו שם אינטרנט.
מיכאל איתן: כשתושב תל-אביב מתקשר לאינטרנט, הוא מתקשר בשיחה אחת לתוך האזור שלו.
מיכאל איתן: כשתושב גרופית צריך להתקשר לאינטרנט, הוא צריך לעשות שיחה מקומית לבאר-שבע, ומבאר-שבע הוא מתחבר.
מיכאל איתן: האם שניהם יקבלו בסוף החודש אותו חשבון על אותה כמות שירותי אינטרנט?
מיכאל איתן: אז למה אתה אומר שזה אותו דבר?
הרצל עוזר: כי זאת בכלל לא בעיה של בזק.
הרצל עוזר: ספקי האינטרנט קובעים איפה יהיו להם מרכזיות, וככל שיפרסו יותר מרכזיות - -
מיכאל איתן: אין אינטרנט, הם מתקשרים דרך בזק, רק בזק נט, עזוב את חברות האינטרנט.
יוני ספיר: לגבי בזק התשובה היא חיובית.
הרצל עוזר: חברות האינטרנט קובעות אם השיחה תהיה בין עירונית או מקומית, הן קובעות.
הרצל עוזר: כל מי שמתקשר לבזק נט - תמיד השיחה מקומית.
הרצל עוזר: אנחנו מציעים לכל חברות האינטרנט, וחלקן כבר לקחו, את התשתית של בזק, וכל מי שלקח, כל השיחות שלו ב100%- הן מקומיות דרך שירות 136.
ענת מאור: אני מבינה שדרך הכבלים בכל מקרה האינטרנט הרבה יותר זול.
הרצל עוזר: לא, מכיוון שגם מעבר לכל השירותים שאתם מכירים, אנחנו פורסים ממש בחודשים הקרובים שירותי ADSL.
הרצל עוזר: הם יהיו לפני הכבלים.
מיכאל איתן: שמעתי על זה לפני - -
הרצל עוזר: יש שירות ADSL שיהיה פרוס לפני הכבלים ויתחיל לפני הכבלים.
מיכאל איתן: כמה הוא יעלה?
הרצל עוזר: הוא יעלה בקירוב עשרה דולר, ושלא ישלו אתכם שהכבלים בלי פעימות מונה, גם ה-ADSL בלי פעימות מונה, והוא יהיה פתוח כל הזמן, ולכל מי שיהיה ADSL יהיה מחובר ON LINE כל הזמן.
מיכאל איתן: מתי זה יהיה?
יוני ספיר: בשבועות הקרובים.
הרצל עוזר: אני רוצה לומר עוד שני משפטים לנושא מחירי בזק שעולים פה, וגם עלו במכתב שהפצתם.
הרצל עוזר: מחירי בזק היום הם בין המחירים הנמוכים ביותר בעולם.
הרצל עוזר: ציטטתם פה את המכון ללימודים אסטרטגיים.
הרצל עוזר: כדאי למכון ללימודים אסטרטגיים ללמוד איך לעשות אסטרטגיה.
הרצל עוזר: לקחו את מחירי בזק, טעו בקצת, הכפילו את המחיר פי עשר, ואחרי שהכפילו אותו פי עשר, ישראל היא המדינה ה33- ברשימה של 50 מדינות.
אמיר עציוני: בוא תזכיר מה המחיר החדש של בזק, 2.5 דולר לעשרים שעות שידור, שש דולר לחשבון חודשי.
מיכאל איתן: הרי הוויכוח הוא לא פרטי בין שניכם, אנחנו לא עוקבים.
הרצל עוזר: אני מסכים שלא צריך להיכנס לפרטים.
ענת מאור: לא, הפרטים האלה חשובים.
הרצל עוזר: פרסמו מחיר שאומר בזק 25 דולר וספקי אינטרנט 25 דולר, סך הכל 50 דולר, ו50- דולר זה מאד גבוה.
הרצל עוזר: מה העובדות?
הרצל עוזר: האינטרנט באמת 25 דולר, ובזק 2.5 דולר.
הרצל עוזר: כשאתה עושה את זה, קודם כל אתה רואה שבבזק זה 2.5 דולר, וישראל יורדת פתאום מהמקום ה33- למקום החמישי-שישי.
הרצל עוזר: אנחנו מאד זולים יחסית לעולם.
אמיר עציוני: בוא תסביר 2.5 דולר לכמה שעות.
הרצל עוזר: אני מוכן להראות פה את הנתונים.
ענת מאור: אנחנו מבקשים את זה בכתב.
מיכאל איתן: בואו נעשה סדר.
מיכאל איתן: אם נתחיל כעת לקיים דיון על מחירים, זה אמנם דיון ראוי - -
הרצל עוזר: ציינתי רק את הנושא של המחיר, מכיוון שהתייחסו אליו ומכיוון שצוטט פה משהו לא נכון שעדיין לא תוקן ויתוקן.
הרצל עוזר: החל מהאחד במרץ - אני מקווה, אם זה יעבור את כל התהליכים - במסגרת שינוי מבנה התעריפים של בזק, שינוי המבנה יהיה כזה שבסך הכל יקל עוד יותר על הפריפריות ויגרום לתעריפים הבין עירוניים להיות יותר זולים, כך שבסך הכל התעריפים לגבי הפריפריות עתידים לרדת.
מארק גזית: אני רוצה להתייחס גם לנושאים שחברי הרצל עוזר העלה וגם למה שהעלה דניאל רוזן.
מארק גזית: אני חושב שיש פה גם איזושהי בשורה שמשרד התקשורת יעזור לנו, ואנחנו באמת רואים שמשרד התקשורת מנסה לעזור לקדם את נושא התחרות.
מארק גזית: קודם כל, גם רמת ישי וגם התק"ם הם הלקוחות שלנו, זאת אומרת: אנחנו מכירים אישית את הנושא.
מארק גזית: אנחנו נלחמים יחד איתם את מלחמתם, ויש לנו פתרונות.
מארק גזית: הפתרונות מתבססים על כך שחלק מהאינטרנט אפשר להביא במהירות גבוהה בצורה אלחוטית.
מארק גזית: ברשיון של ספקי אינטרנט שנכתב לפני כחמש שנים - עוד לפני הרבה מאד קדנציות של הרבה מאד ממשלות - יש שם סעיף שאומר שאסור לספק אינטרנט באמצעים אלחוטיים בישראל לספקי אינטרנט.
מארק גזית: אנחנו נפנה למשרד התקשורת לבטל את הסעיף הזה, כי אם נבטל אותו, נוכל לפתור בעיות של רמת ישי.
מארק גזית: אנחנו מדברים על הספקת אינטרנט רחב פס באמצעים אלחוטיים לרמת ישי, גם אם חברות הכבלים לא יגיעו.
מארק גזית: אני יכול לתת דוגמה של בית ספר שדה או סדרה של בתי ספר שדה, שנמצאים בנגב.
ענת מאור: האם אתם מתכוונים לפנות, או שכבר פניתם למשרד התקשורת?
ענת מאור: איפה זה עומד?
מארק גזית: נפנה ממש בשבוע הקרוב, ואני גם אעדכן את הוועדה.
בועז שני: מדובר על דו כיווני או על חד כיווני?
מארק גזית: אנחנו מדברים על דו כיווני חד משמעית.
מארק גזית: אבל נכון להיום - והזכירו פה את חברת ספייסנט - חברת נטוויז'ן מאד מקפידה בניגוד לספקי אינטרנט אחרים, ויש לנו הוכחות, לפעול לפי הרשיון ולא לשים צלחות לוויין ולא לשים תקשורת אלחוטית.
מארק גזית: אביא דוגמה של בתי ספר שדה בנגב, שבזק לא הגיעה אליהם ובאמצעים אלחוטיים בנינו שם איזשהו פתרון שמאפשר לנו לעשות את זה, וסיפקנו להם אינטרנט.
מארק גזית: אפשר לספר את סיפור הרשות הפלסטינית שבזק לא הגיעה לשם, ובאמצעים אלחוטיים סיפקנו לשם אינטרנט, ולמזלנו, משרד התקשורת לא ביקש מאיתנו לנתק במקרה הזה.
מארק גזית: דרך אגב, בזק אולי מגיעה לכל מקום, אבל לא תמיד בזמן שאותם לקוחות רוצים.
מארק גזית: היום אנחנו נמצאים בדיון מול בזק לגבי עבודה שצריך לעשות אותה, כשזמן ביצוע הוא שמונה חודשים.
יוני ספיר: זה ייפתר.
מארק גזית: אני גם לא בא לבקר, אני אומר שבדרך כלל אנחנו מקבלים עזרה.
מארק גזית: אבל זה סעיף אחד מבין הרבה מאד סעיפים שנמצאים ברשיון שלנו.
מארק גזית: אנחנו גם לא מבינים למה הוא נכתב מראש, כי הוא לא הפריע בטכנולוגיות הישנות.
גלית אבישי: הוא עובד גם במקומות אחרים בעולם.
מארק גזית: חד משמעית זה עובד במקומות אחרים בעולם.
ענת מאור: למה אתם פונים רק עכשיו אם אתה אומר שהחוק הוא בן חמש שנים?
מארק גזית: אני יכול לספר פה ליד שולחן הוועדה שחיפשנו עורך דין שינסה להבין למה במקום נכתב הסעיף הזה.
ענת מאור: כן, אבל חמש שנים לא מצאו עורך דין?
שלומי גרבר: אני מרכז פרוייקט של חברות קיבוצים לאינטרנט שלא דרך הטלפון, אלא על ידי ניצול התשתית הקיימת.
שלומי גרבר: קיבלנו מבזק שיתוף פעולה מאד רחב מבזק, ועל זה אני מודה.
שלומי גרבר: ישנה במשרד התקשורת ועדה שנקראת ועדת חריגים, שמותר לה להרשות לבזק לא לחבר קיבוץ או לא לחבר קו כי זה נורא יקר.
שלומי גרבר: אותה ועדת חריגים הוקמה - ודניאל רוזן הזכיר אותה - גם לגבי הכבלים.
שלומי גרבר: מותר לשחרר אותה מחיבור.
שלומי גרבר: אני חושב שהוועדה הזאת צריכה לתבוע לבטל את ועדת החריגים.
שלומי גרבר: זה נכון שזה נורא יקר להגיע למקום מסויים, אבל יקר להם אז הם מוותרים עליו.
מיכאל איתן: השאלה אם חברות הכבלים מחוייבות לעשות את זה.
שלומי גרבר: לא, כי הן פועלות בוועדת החריגים.
ענת מאור: זאת המחלוקת על פירוש החוק.
שלומי גרבר: לגבי ועדת החריגים, יש לי שני קיבוצים מעל 12 חודש שלא חוברו עדיין.
שלומי גרבר: זה עבר את ועדת החריגים, זה בידיעת משרד התקשורת.
מיכאל איתן: אולי אפשר לקבל נתונים?