GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ענת מאור: האם יש לך בכתב לוועדה מה תוכנית ההכשרה המקצועית?
יוסי פרחי: אני אעביר אליכם.
יוסי פרחי: תקציב ההכשרה של האגף הוא כ750- מיליון תקציב ישיר.
יוסי פרחי: תקציב עקיף עוד מיליארד שקל לחלוקת דמי אבטלה.
יוסי פרחי: בסך הכל כמיליארד ו700- אלף שקלים עוברים דרכנו.
יעל רום: כמה מזה מושקע בהכשרת נשים?
יוסי פרחי: 48%.
ברכה רגר: יש כבר 57% סטודנטיות באוניברסיטה, בעוד עשר שנים נראה אותן גם.
יוסי פרחי: 48% מתקציב האגף מושקע בנשים.
אלישע ינאי: אין בעיה באחוז הנשים בהיי-טק, הבעיה היא כמה מהן מגיעות לעמדות ניהול.
יעל רום: זה תלוי בכם, לא בשום חוק.
יוסי פרחי: לטעמי כל הסוגיה של המדיניות של החזרת והשארת מוחות בישראל אצלנו היא מטופלת בשתי צורות, וכך אני חושב שזה צריך להיות מטופל.
יוסי פרחי: העניין הזה צריך להיות בשני מעגלים, מעגל טיפול פנימי במדינת-ישראל ומעגל חיצוני.
יוסי פרחי: למעגל החיצוני, היום לאגף יש פעילות לפחות בשמונה ארצות בעולם.
יוסי פרחי: היום אנחנו מציעים יריד בארצות-הברית של כמה אלפי אנשים, בשיתוף פעולה עם הסוכנות ועם משרד החוץ.
יוסי פרחי: לפני כשבועיים היה יריד כזה בפריס, לפני כחודש היה ברוסיה, לפני חודשיים היה בדרום-אפריקה, ואנחנו מבצעים ירידים כאלה, כאשר מראש יודעים להגיע לאותם האנשים שהם אקדמאים והם פוטנציאל להסבה לתחום ההיי-טק.
יוסי פרחי: אנחנו מגיעים אליהם, מראיינים אותם, עושים להם תוכנית שם והם עולים לארץ כתוכנית שלמה, גם הכשרה מקצועית, גם אופציה למקום עבודה וגם דירה.
ענת מאור: כמה עולים בשנה פחות או יותר, בעקבות הירידים האלה?
יוסי פרחי: מאז שהתחלנו את הפרויקט הזה, שנקרא עלייה 2000, כבר הגענו ל2,200- איש שבאים אלינו במסגרת הפרויקט הזה ועושים הסבה.
יוסי פרחי: בחוץ לארץ הם עושים את המבחנים, וכאשר הם עולים לארץ הם יודעים איפה הם ילמדו, איפה הם יעבדו ואיפה יגורו.
יוסי פרחי: זאת תוכנית שלמה והבוקר נפתח היריד בארצות-הברית.
יוסי פרחי: בסך הכל עד סוף השנה הזאת נקיים ירידים כאלה בשמונה מדינות ברחבי העולם.
יוסי פרחי: כשהם באים לפה הם באים כעולים, אבל הפעילות שמתבצעת אליהם היא פעילות ממוקדת, היא פעילות אקטיבית להביא לארץ אנשים עם השכלה יתרה ויכולת להשתלב בכל התחום של ההיי-טק.
יוסי פרחי: הפעילות השנייה בתחום הזה, במעגל היותר פנימי, היא במסגרת פרויקט "מחשבה" שאנחנו עושים.
יוסי פרחי: בפרויקט הזה לקחנו על עצמנו להסב כ6,000- אקדמאים בתחום של שלוש שנים למקצועות ההיי-טק.
יוסי פרחי: נמצא אתנו אלישע ינאי, שבזכותו ולאור הדרישה שלו קם הפרויקט הזה.
יוסי פרחי: הוא גם יושב-ראש הוועדה שמארגנת את עיקר הטיפול בעניין הזה.
אלישע ינאי: יש לנו ועדה שהתחילה אצל רבין ז"ל, המשיכה עם בנימין נתניהו ותמשיך בממשלה הנוכחית.
אלישע ינאי: זאת מעין ועדת היגוי של המנכ"לים, רבים מאתנו משתתפים בה, ומטפלים בכל הנושא הזה.
אלישע ינאי: זה התחיל מההיבט של החינוך.
יוסי פרחי: אני יכול לבשר לכם שהשבוע, בטקס אחרון שעשינו באוניברסיטת בן-גוריון, סיימנו מחזור של שנת לימודים בכל האוניברסיטאות במדינת-ישראל בנושא של הסבות.
יוסי פרחי: בסך הכל הסבנו השנה למעלה מ2,200- איש, ש98%- מהם עובדים בתחום ההיי-טק, וזה ברמה הגבוהה של ההסבה.
יוסי פרחי: הפרויקט הזה מאוד מצליח.
יוסי פרחי: יש לנו היזון חוזר יוצא מן הכלל טוב, גם מהצד של האקדמיה.
ענת מאור: אני תושבת הדרום ואינטל הוא בקריית-גת.
ענת מאור: באיזו מידה יש בהסבה הזאת גם אנשים דווקא מהאזורים נניח כמו אינטל, ולא רק מהמרכז שאחר-כך באים לפריפריה?
יוסי פרחי: מרבית המוסבים היום, כ80%-, הם עולים חדשים.
יוסי פרחי: כלומר ההתייחסות והמקורות לאדם היא בהיותו עולה ואיפה שהוא גר, ולאו דווקא כפונקציה של פריפריה.
דב פרוהמן: יש לנו תוכניות ספציפיות בקריית-גת ובדרום.
דב פרוהמן: אבל כדאי לבוא לביקור.
ענת מאור: אנחנו נבוא ברצון לביקור.
יוסי פרחי: בקליטה החדשה באינטל מרבית העובדים שנקלטו מקריית-גת, שלא באו מהתחום של האקדמיה, זה תוצרים של האגף להכשרה מקצועית.
יוסי פרחי: אני חושב שזה מאוד נכון, ואנחנו נרים את הכפפה הזאת למרות שיש לנו תוכנית מיוחדת למגזר הערבי, אבל אני חושב שהנושא של בוגרים של חמש יחידות במגזר הערבי לא מנוצל על-ידי מדינת-ישראל עד תום.
מוחמד כנעאן: אחוז אפסי מנוצל.
יוסי פרחי: אני מסכים.
יוסי פרחי: אני יודע בוודאות שיש אלפים של תלמידים טובים במגזר הערבי.
יוסי פרחי: לצערי במדיניות שנקבעה בעבר אתה מוצא את כולם בוגרי מדעי הרוח וההיסטוריה והחינוך באוניברסיטת חיפה, והם לא נכנסים לתחום של המדעים.
יוסי פרחי: זאת טעות לאומית, ואנחנו נעשה הכל כדי לשנות אותה.
יוסי פרחי: דבר נוסף שהוא יכול להיות עתודה מרשימה לנושא ההיי-טק זה חרדים.
יוסי פרחי: זאת שכבת אוכלוסייה שאנחנו השלמנו עד היום עם העובדה שהם אוכלוסייה שחיה על גמילות חסדים.
יוסי פרחי: אין סכנה יותר גדולה לחברה הישראלית מזה שתוך חמש שנים שליש מהחברה בכלל בגמילות חסדים.
יוסי פרחי: אני חושב שגם שם יש מקום לפעילות גבוהה מאוד.
ענת מאור: אני רוצה לאפשר לצחי, אחד התלמידים שיושבים פה, לשאול את סמנכ"ל מוטורולה.
צחי שיוביץ: אני תלמיד כיתה י"ב בתיכון "הרצוג" כפר-סבא.
צחי שיוביץ: יש לי שאלה לאלישע ינאי.
צחי שיוביץ: דיברת על פוטנציאל שיש לבני נוער בתחום ההיי-טק.
צחי שיוביץ: למה אתם לא מנסים לגייס את בני הנוער האלה בזמן התיכון על-מנת להכשיר אותם לעבודה ברמה של היי-טק אחרי הצבא, על-מנת שהם לא ייצאו לחו"ל?
אלישע ינאי: אנחנו "חוטאים" כבר היום, והיות שיש מחסור בתעשייה אנחנו לוקחים תלמידים מהאקדמיה כבר בשנת הלימודים השנייה שלהם.
אלישע ינאי: כל סטודנט למדעי המחשב והאלקטרוניקה בשנה השנייה כבר עובד.
אלישע ינאי: אתם חושבים שזה טוב, וזה רע.
אלישע ינאי: אנחנו לא נותנים להם הזדמנות ללמוד ברצינות, המחסור שלנו הוא כל-כך גדול שזה כמו שלקחו תלמידים מהתיכון לפלמ"ח, כי לא היתה ברירה.
אלישע ינאי: אין פה בכלל שאלה, כי אנחנו לוקחים אותם והם באים ועובדים.
אלישע ינאי: אם אתה שואל אותי אם זה טוב, אני מעדיף שסטודנט ילמד, יסיים, יקבל דעת ויבוא לעבוד.
אלישע ינאי: בעניין תלמידי תיכון, יש לנו כל קיץ תעסוקה עצומה, והיום במיוחד לאור האינטרנט תתפלא כמה עובדי מחשב יש בין בוגרי התיכון שהם טובים יותר מאשר אנשים אחרים.
אלישע ינאי: אין בעיה, כי הפרה רוצה להיניק, הפרה זה התעשייה, יותר מאשר אתם רוצים לינוק.
אלישע ינאי: אבל יש תקופה בחיים שצריך לנצל אותה.
אלישע ינאי: אתה נמצא בתקופה נפלאה, תלמד.
אלישע ינאי: נעסיק אותך אם תרצה, זאת לא הבעיה.
ענת מאור: באותו הקשר אני רוצה לומר, שניזהר לא להיהפך כולנו רק לאינטל ולמוטורולה ולמדעים.
ענת מאור: ההומניזם וההשכלה הכללית ומדעי הרוח חשובים גם הם.
אלישע ינאי: אני לא איש חינוך, אני רק משיק.
אלישע ינאי: 100,000 איש שהם 8.5% היום ראויים להיי-טק, בגלל ארבע היחידות ומעלה מתמטיקה ופיסיקה.
אלישע ינאי: השאלה היא למה 8.5% ולא 16%.
אלישע ינאי: יש הרבה מאוד אנשי חינוך שאומרים, שזה לא אפשרי.
ענת מאור: בעניין החינוך נקיים ישיבה נפרדת עם שר החינוך ועם האחראים על החינוך.
אלישע ינאי: אנחנו כעת פנינו לכל בוגרי הטכניון בבאר-שבע, ומנסים ליצור תוכנית עזר כדי להכניס בשישיות עד שמיניות שיעורי עזר.
אלישע ינאי: כי אם נצליח לאומית להגדיל את ה8.5%-, זה יהיה הישג בלתי רגיל.
ענת מאור: ללא ספק.
יעל רום: אין כאן אנשים ממשרד החינוך, ואת הנושא של חינוך אני מציעה להעביר בפעם אחרת.
יעל רום: הבאתי ניירות שמראים איך אפשר להגדיל את מספר התלמידות והתלמידים לחמש יחידות מתמטיקה.
יעל רום: התוכנית הזאת כבר קיימת הרבה שנים, לפחות מ1987-.
יעל רום: לאחרונה היא רצה באורט.
יעל רום: העיקרון קיים, יש לנו תוצאות.
יעל רום: עשינו עכשיו מחקר מעקב ואנחנו מגדילים בפועל את מספר התלמידים שבמעבר מכיתה ט' לכיתה י' אומרים שהם לא פוחדים מהמתמטיקה, הם מוכנים ללמוד מתמטיקה.
יעל רום: אנחנו מגיעים עכשיו גם אל הפיסיקה.
יעל רום: מכיוון שמה שקרה בפורום חינוך 2000 ובכל מיני קבוצות שעסקו בנושא, לא שמים לב שההחלטה החשובה ביותר היא לא כשנמצאים בכיתה י"ב, אלא כשנמצאים בכיתה ט' וצריכים להגיד אני הולך על כיוון לימודים ריאלי, וצריכים להיות טובים מאוד במתמטיקה בסוף ט' כדי שיוכלו להיכנס למגמה ריאלית.
יעל רום: לכן העבודה שאני מציגה כאן בנויה בצמתים והיא מעודדת בני נוער, בעיקר בנות.
יעל רום: אנחנו קוראים לתוכנית "נערות לקראת טכנולוגיות מתקדמות", וזה אלמנט שלא היה פה בכלל.
יעל רום: מפני שמוכרחים לחזר אחרי האוכלוסייה המבוקשת.
יעל רום: זה לא מספיק שאנחנו אומרים שהכל פתוח, קבוצות תת-מיוצגות, אם זה נשים ואם זה ערבים ואם זה חרדים, יש להם דימוי עצמי מסוים, וכשנותנים מודעה כוללת ואומרים אנחנו זקוקים לבוגרי מגמות ריאליות, הם מסתכלים ואומרים שזה לא מופנה אליהם ולכן הם לא באים.
יעל רום: יש דוח של ויקטור לביא על הפערים בחינוך, והם הולכים ומתרחבים כשמדברים על בנות.
יעל רום: אז כל הדיבורים האלה כאן לא יכולים להתבצע, והמספרים זה לא 8,500 מ100,000- אלא אנשים שמתאימים להתקבל לטכניון או לבאר-שבע או לתל-אביב ולהצליח היטב מיד עם תחילת הלימודים, אנחנו מדברים על פחות מ4,000- שיש להם ציון יותר משבע במתמטיקה ושלומדים גם פיסיקה.
יעל רום: המקצועות האלה הם בבעיה גדולה מאוד.
יעל רום: העניין של נשים שכולם אומרים שהם רוצים אותן גם הוא מתחיל באותו מקום.
יעל רום: לפני עשר שנים היו 30% מהבנים זכאי בגרות ו15%- מהבנות זכאיות בגרות, למדו מתמטיקה ברמה של חמש יחידות, שזה תנאי קבלה או חשיבה בכלל ללכת להנדסה.
יעל רום: היום אנחנו עומדים ב13%- מהבנות, ירידה לעומת עשר שנים, והמדהים יותר זה רק 23%-22% מהבנים.
יעל רום: הבנים יותר מהבנות נסוגים מלימודי מדעים מתקדמים.
יעל רום: ואם שואלים את מכון הדסה ואם שואלים את שירות התעסוקה ואם שואלים כל מיני גופים שעוסקים בדברים, הנוער לא שם הנדסה בראש, ולכן כשאומר דב פרוהמן שהוא רוצה מגמה התקפית, העניין הוא פשוט לגמרי.
יעל רום: מישהו צריך לבוא ולהגיד לכל הקבוצות התת מיוצגות, אנחנו רוצים אתכם, אם תלמדו לפי השיטה תגיעו, ולשים את הכסף.
יעל רום: נמצאת פה נעמי לירן.
יעל רום: התוכנית שלי זכתה בשבחים של המדען הראשי של משרד החינוך, והשאלה ששואל כל אחד, אם זה כל-כך זול בהשקעה של 200 שקל לתלמיד לשנה, אפשר להגדיל את שיעורי התלמידות והתלמידים בחמש יחידות, מדוע משרד החינוך לא משקיע באופן מסיבי בעניין.
יעל רום: אני לא מדברת על הוראת המתמטיקה, אני מדברת על להביא את הילדים לרצות ללמוד מתמטיקה.
יעל רום: וזה זול, זה לא יקר.
יעל רום: משרד החינוך לא נתן את הכסף.
יעל רום: נעמי מצאה איך לעשות את זה על-פי חוק, לפי אותו עניין.
יעל רום: היא באה למשרד ואמרה יש פה תוכנית שהמדען הראשי רוצה אותה והיא מראה הצלחות ואנחנו מדברים על נשים, ואני בתוקף החוק והמעמד מחייבת את השר למצוא כסף בעבור זה.
יעל רום: מצאו את הכסף מהרזרבות של סוף שנה.
יעל רום: אני מבקשת שתתקיים ישיבה משותפת.
יעל רום: המשתמש האחרון בכוח המוח שגדל זה משרד התעשייה והמסחר, זה משרד המדע וכל התעשיות.
יעל רום: לכן מי שצריך לתבוע את זה הם האינטרסנטים.
יעל רום: כל תעשייה מקבלת איש צעיר או אישה צעירה שהושקע בהם המון כסף.
יעל רום: מה הם נותנים ומה הם דורשים.
יעל רום: צריך לתת להם את האפשרות לעשות את העבודה הזאת שדובר בה.
ענת מאור: פרופסור מרים כהן, בבקשה.
מרים כהן: אני דיקן הפקולטה למדעי הטבע באוניברסיטת בן-גוריון, מתמטיקאית תיאורתית במקצועי.
מרים כהן: ראשית אני רוצה להודות לדוקטור הילדה גוטמן, מכיוון שאני עכשיו בדיוק בתהליכים של אישור של התוכנית שלכם של האוניברסיטה שלנו עם התעשייה.
מרים כהן: אני חושבת שזה רעיון מעולה.
מרים כהן: אני רוצה להאיר כאן פן אחר לגמרי שלא עלה, ייתכן שצריך להעלות אותו במסגרת השיחה עם משרד החינוך, וזה הנושא של החזרת מוחות לא דווקא לתעשייה, החזרת מוחות לאוניברסיטה.
מרים כהן: אני יכולה להביא פה לפחות 20 דוגמאות, ברכה יכולה להוסיף עוד 30 משלה, של אנשים מבריקים שהיו באוניברסיטאות המעולות ביותר, כמו בהרווארד.
ענת מאור: יוסי פרחי, אני מבינה שבירידים זה לא רק להיי-טק, זה גם לדברים הללו.
יוסי פרחי: זה לכל אותם מקצועות שאנחנו מציעים.
מרים כהן: הירידים לא עובדים על אנשים מהסוג הזה, כמו מרצים באוניברסיטאות, חוקרים ברמה של פרופסורים.
מרים כהן: נקודה נוספת שאני רוצה להעלות כאן, זה שמדברים בחדר הזה בעיקר במדע שהוא לא מדע יישומי.
מרים כהן: כמתמטיקאית אני באה ממדע בסיסי.
מרים כהן: בלי פיסיקה, כימיה, מתמטיקה, לא יהיה פה שום דבר, הכל ימות.
מרים כהן: זה דבר שלא לוקחים אותו בחשבון.
מרים כהן: המחלקות לפיסיקה ולכימיה הולכות ומידלדלות, וזה דבר שיהיה צער גדול ובעוד עשר שנים לא יהיה מי שיעבוד.
מרים כהן: יש לי תלמיד דוקטורט שאין לו לאן לחזור, ורבים כמוהו.
מרים כהן: כולנו נמות ולא יישאר פה דור המשך.
קריאה: איך תביאי את הצעירים לרצות ללמוד את זה?
מרים כהן: יש לי מספיק צעירים שכבר למדו את זה ואין להם עבודה.
מרים כהן: לא רוצים ללמוד את זה כי אין עבודה.
מרים כהן: עשיתי חקר אצלי במחלקה למתמטיקה ומדעי המחשב, 50%-40% מהבוגרים הם נשים.
מרים כהן: מה שקורה להם זה יותר מאוחר, כשהם הולכים לדוקטורט או כשהם הולכים לעבוד בתעשייה, אבל זה נושא לגמרי שונה וראוי לעשות עליו מחקר.
ענת מאור: נציגת משרד התעשייה והמסחר, אני מבקשת שתעבירי לשר את השאלה מה עם התשתית לקראת ההיי-טק.
נדיה פריגת: אנחנו מדברים על בריחת מוחות כשבעצם אנחנו מדברים על ישראלים שנמצאים בחו"ל, אלה המוחות שעוזבים אותנו.
נדיה פריגת: במשרד הקליטה יש מטה לטיפול בישראלים חוזרים.
נדיה פריגת: יש גם הרבה פעילות יזומה.
נדיה פריגת: אנחנו בנינו תשתית של קשר בחו"ל ליד כל הקונסוליות, בשיתוף עם משרד החוץ, שנקראת "בית ישראלי", ויש שם מרכזים שמוקמים לישראלים לעודד קשר אתם.
נדיה פריגת: בעמק הסיליקון יש 20,000 משפחות ישראליות שהן כמעט כולן בתחום ההיי-טק.
נדיה פריגת: יש 3,000 משפחות שרשומות בבית הישראלי, שאנחנו בקשר תמידי אתם.
נדיה פריגת: הבעיה היא איך להחזיר אותם הביתה.
נדיה פריגת: דובר כאן על היי-טק ועל ירידי תעסוקה.
נדיה פריגת: אנחנו עורכים כל שנה ירידים במספר מקומות בארצות-הברית, בקשר עם איגוד תעשיות אלקטרוניקה ועם הסוכנות היהודית, והם מכוונים לשתי אוכלוסיות, עולים וישראלים.
נדיה פריגת: אני רוצה לקרוא לתעשייה לשתף פעולה יותר, לעודד את התעשייה יותר להשתתף.
נדיה פריגת: ב1997- יצאו אמנם 17 חברות, אבל אנחנו צריכים להעביר את המסר שזה לא רק פעולה של משרד הקליטה והסוכנות ואיגוד תעשיות אלקטרוניקה, אלא באמת לשתף את החברות בצורה יותר אינטנסיבית.
נדיה פריגת: עלה פה נושא של נוער.
נדיה פריגת: רוב החוזרים, ולצערי הם לא רבים כפי שהיינו רוצים, חוזרים בגלל ילדים.
נדיה פריגת: יש פה הרבה מאוד תוכניות שעלו שמכוונות לנוער, לחיילים, לתלמידי תיכון וכולי.
נדיה פריגת: אני הייתי רוצה שנראה כולנו את הילדים של הישראלים בחו"ל כחלק מהאוכלוסייה שצריך לפנות אליה.
נדיה פריגת: אם דב פרוהמן אמר שפה צריך איכות חיים ואתגר, זה בדיוק מה שהם צריכים כדי לחזור.
ענת מאור: מה אתם עושים בעניין הזה?
נדיה פריגת: אנחנו היום מנסים להגביר תוכניות לנוער, תוכניות ביקורים, פעילות בבתים הישראליים.
נדיה פריגת: זה לא פשוט.
נדיה פריגת: יש לנו פעילות עם "הצופים", אנחנו מחזירים ילדים בגרעין שמתגייסים לצה"ל.
נדיה פריגת: אנחנו עכשיו עומדים לקיים יום עיון עם כל הגופים שעוסקים בנוער.
נדיה פריגת: אלה המוחות.
נדיה פריגת: גם בנושא של יזמות טכנלוגית וגם בנושא של איגוד מדענים, אנחנו חונכים כמאה מדענים בשנה.
נדיה פריגת: הבעיה שלהם היא שאין להם לאן לחזור.
נדיה פריגת: משרד הקליטה מממן תקופה של מלגות למדענים, שנה או שנתיים.
נדיה פריגת: אבל אם היה נערך סקר מה הם הצרכים בעשר השנים הקרובות בתחומים שונים, וזה היה מתפרסם והיו יוצרים מסלולים לישראלים, אני בטוחה שרבים מהם היו חוזרים.
נעמי לירן: כמנהלת הרשות לקידום מעמד האישה אני רוצה לומר שההון האנושי שלא יברח מהארץ הוא נשים.
נעמי לירן: אני מסכימה מאוד עם מה שאלישע העלה כאן ואני מקווה שהשר יענה בעניין הזה של הקווטות.
נעמי לירן: אני אעשה הכל כדי שבמשרד ראש-הממשלה תהיה תמיכה מסיבית בנושא הזה.
נעמי לירן: אני חוששת מאוד ממספר חברות-כנסת שאני מכירה את הדעות שלהן.
ענת מאור: זה לא נכון, כי כל חברות-הכנסת תומכות מאוד ובכנסת זה יעבור.
ענת מאור: אם החקיקה תאפשר לי את זה, תראי שתוך שנה יהיה חוק.
נעמי לירן: אנחנו נעשה את הכל שבמשרד ראש-הממשלה יתמכו בזה.
נעמי לירן: אני מבקשת שהוועדה תפנה לשר התעשייה והמסחר להקים אצלו פורום מעסיקים, לתוכנית שהרשות לקידום מעמד האישה כבר עובדת עליה חצי שנה.
נעמי לירן: הרעיון הוא שהמעסיקים יבואו לשר התעשייה והמסחר, יתחייבו אצלו להעסיק נשים מהמגזר הערבי, ונשים מהמגזר החרדי, וההכשרה תהיה מתקציב של משרד העבודה והרווחה.
נעמי לירן: כבר סיכמנו את זה, אבל שר התעשייה והמסחר צריך להזמין את המעסיקים האלה, זה המפתח.
ענת מאור: האם הוא יודע על זה?
נעמי לירן: לא, עכשיו שהוא אמר שהוא מחויב לנושא אני אעביר לו.
נעמי לירן: עם שרת הקליטה סיכמנו לגבי עולות חדשות את אותה צורה של עבודה.
נעמי לירן: אבל לגבי נשים חרדיות וערביות, אני אעביר לך נייר מסודר, אני אעביר לשר נייר מסודר.
נעמי לירן: חברת-הכנסת ענת מאור עומדת בראש ועדת ההיגוי של כנס באוקטובר 2000, נשים בכלכלה, נשים בתעשייה וכולי.
נעמי לירן: הייתי רוצה שהוועדה הזאת תיקח חסות על זה, מכיוון שאת כבר ממילא במשך שנה יושבת-ראש ועדת ההיגוי בנושא הזה.
נעמי לירן: מתוך ידע אישי, מה שיעל העלתה בנושא של אורט, אני מאוד ממליצה שהוועדה הזאת תפנה לשר החינוך והתרבות שיקבל את כל הבקשות שהוגשו כבר ומטופלות שם על-ידי שמעון הראל, שלא נידחה על הסף בכל מיני תירוצים כי זה בתהליך.
נעמי לירן: אז אם אנחנו כבר פה זה מאוד חשוב, כי מה שיעל מכירה זה הבסיס, על זה אנחנו מדברים.
ענת מאור: אני מבקשת בנושא של אורט, יעל, לכתוב לשר עם עותק אלי.
נעמי לירן: התמונה שהוצגה פה על-ידי מוטורולה ועל-ידי אינטל לגבי נשים היא לא נכונה, בוודאי לא לגבי נשים ערביות ובוודאי לא לגבי נשים חרדיות.
נעמי לירן: את יודעת שאני חורשת את התחום הזה כבר חמש שנים, הדלת חסומה לחלוטין, אטימות לחלוטין, גם לגבי חרדים.
נעמי לירן: ההון האנושי שלא יברח מהארץ זה נערות ערביות, נערות חרדיות, נערים ערבים וחרדים.
נעמי לירן: זה ההון האנושי שיש לנו כאן.
נעמי לירן: אנחנו מוכנים עם משרד התעשייה והמסחר לעשות סקר בנושא, מה יגרום לנערות שהיום כבר עובדות בהיי-טק, בגילים של 25, להמשיך אחר-כך בקריירה.
ענת מאור: בבקשה, רעיון טוב מאוד.
רימון לביא: אני יועץ תעסוקה ראשי של שירות התעסוקה.
רימון לביא: כדי שלא יגידו ששירות התעסוקה זה בעצם שירות אבטלה, כמו שכאן הוזכר על משרד אחר, אני אומר ששירות התעסוקה מקים עכשיו אתר אינטרנט, כשהכוונה האיסטרטגית היא דווקא להעמיד אותו לרשות הישראלים ועולים פוטנציאליים בחו"ל.
רימון לביא: לפי הניסיון שלי, עבדתי שנה אחת בהחזרת יורדים, אני חושב שהמגמה החדשה היא טובה.
ענת מאור: אנחנו מברכים על הרעיון.
ענת מאור: אנחנו מבקשים אחרי שלושה חודשים שהוא יפעל לקבל דיווח.
עקיבא באום: דיברתי עם כמה תעשיינים אתמול לגבי הפגישה היום, וכולם נתנו לי את אותה תגובה, אין בריחת מוחות מישראל.
עקיבא באום: ואלה שיוצאים חוזרים ומביאים אתם תעשיות ונציגויות.
עקיבא באום: אלא שאני חייל נאמן, הכותרת היא "מדיניות של השארת והחזרת מוחות בישראל", אז נדבר גם על זה בצורה קונקרטית.
ענת מאור: אני רוצה שתמסור להם את הנתון שבעמק הסיליקון בלבד יש 20,000 משפחות ישראליות שעוסקות בהיי-טק.
עקיבא באום: דב פרוהמן היה בעמק הסיליקון וחזר, והוא הביא לישראל אנשים מהדרג העולמי ביותר שמספק תעסוקה ל400- אנשים ואולי ליותר בעתיד.
עקיבא באום: אנחנו מדברים על חברות שאחוז התקציב המוצא על נסיעות בין-לאומיות הוא לא יאומן.
ענת מאור: אני מבקשת שהיועצת לוועדה, נירה קראוס, תתייחס לנושא.
נירה קראוס: לגבי הנתון של ה20,000-, שאמרת שראשי התעשייה לא מכירים בעיה כזאת, הבעיה היא שלא מגדירים מה זה אומר בריחת מוחות.
נירה קראוס: מעבירים אנשים בחברות למקומות אחרים, שולחים אותם לשליחויות, לשנה או לחמש שנים, השאלה היא מה זה אומר בריחת מוחות.
נירה קראוס: זה דבר שצריך להגדיר.
עקיבא באום: אני רוצה להישאר צמוד לנושא, אם כי הדיון היום היה צריך להיות מה עושים כדי לשפר את תעשיית ההיי-טק בישראל, ואז כפועל יוצא מזה תהיה הגירה לכאן ותהיה פחות בריחה, אם היא קיימת.
עקיבא באום: דיברו היום על נושאים תשתיתיים כמו חינוך, כמו תשתית לאומית, לא דיברו על דרכים לפארקים תעשייתיים, אבל דיברו על תעסוקה.
עקיבא באום: אם מהוועדה הזאת לא תצאנה כמה יוזמות פרטניות מיידיות, שאני רוצה לפרט, אני חייב לומר שזה כמעט כמו להציע שנשפר את מזג האוויר.
עקיבא באום: כדי לשפר את התנאים בהם קיימת התעשייה המתקדמת ולהגביר את הנאמנות המקומית, חייבים לעשות כמה דברים.
עקיבא באום: במחקרים שנבדקו נמצא שאנשי היי-טק כמו כל אדם מעוניינים בכסף, אבל הם מעוניינים בהפריה הדדית.
עקיבא באום: הם מעוניינים באפשרויות של מחקר ופיתוח, לא בסיסי כמו באוניברסיטאות, אבל זה דומה גם במחקר ופיתוח תעשייתי.
עקיבא באום: התשתית עוזרת מאוד להפריה.
עקיבא באום: אנחנו לא יכולים ליצור פה חברות גדולות במכלול של חברות קטנות, אלא אם כן להערכתי ישונו כמה סעיפים בחוק המיזוגים.
עקיבא באום: חוק המיזוגים מקשה מאוד מבחינת מיסוי, לא מס הכנסה, על מיזוג חברות, כיוון שיש לשלם על זה מס עוד בטרם קרה משהו, ואלה דברים שניתנים לשינוי על-ידי הכנסת כגוף מחוקק בדחיפת הוועדה הזאת.
עקיבא באום: הדבר המיידי ביותר שניתן לעשות כדי ליצור נאמנות של עובדים לחברה והזדהות היא על-ידי השתתפות בהון של החברה, כלומר אופציות למניות.
עקיבא באום: הדברים לא הומצאו רק היום ובהקשר לחברות היי-טק.
עקיבא באום: זה קיים כבר בגרמניה, באנגלייה ויושם בשבדיה כבר לפני 31 שנה.
עקיבא באום: אנחנו חייבים לפחות לגבי חברות היי-טק למחוק את ההגבלה הקיימת בחוק ניירות ערך, על כך שחברה לא יכולה להקצות מניות לעובדיה אם זה יותר מ35- עובדים, אלא אם היא תוציא תשקיף לבורסה.
עקיבא באום: אנחנו חייבים לאפשר סקטורליזציה.
עקיבא באום: אם רוצים לפתח תחום מסוים, חייבים להבין את נושא הדיפרנסיאציה.
עקיבא באום: ועדת בן-שחר בזמנו, לפני כ30- שנה, קבעה שאנחנו מבטלים שערים ספציפיים של דולרים שונים לייצוא, שאנחנו מבטלים העדפות מס שונות, אנחנו חייבים להגיע לאחידות.
עקיבא באום: כמו שהיום מדינת-ישראל מצד אחד רוצה להקל על חיילים משוחררים, ולהבדיל אלפי הבדלות מצד שני היא מנסה להקל על נכים או על אנשים מרקע סוציאלי מאוד נמוך, כך צריכים לקבוע דיפרנסיאציה גם לגבי עדיפויות לאומיות שהן לא מבחינה סוציאלית דווקא זקוקות לזה, אבל יכולים להגביר את יכולת המשיכה שלהם.
עקיבא באום: למשל, לפני שלושים שנה פרופסור יוסי גרוס, מגדולי המשקיעים בהיי-טק בישראל, יצר שוק של מניות שנקרא מניות ידע.
עקיבא באום: אלה היו מניות שהאנשים המרכזיים מבחינת מוח וטכנולוגיה בחברות שאז התחילו קיבלו אותם בתנאים מסוימים.
עקיבא באום: אני סובר שעל המדינה לאפשר תנאים מיוחדים מבחינת מיסוי, מבחינת חוקי החברות, מבחינת יכולת לחלק מניות ללא הגבלות של מספר אנשים בסקציה מסוימת שנקראת תעשיית היי-טק, אם אנחנו סבורים שאנחנו רוצים להעדיף את הסקציה הזאת.
עקיבא באום: אני לא חושב שאני יכול לדבר כאן על יותר תקציבים למדען הראשי, כי הדבר הוא לא בידינו, הדבר הוא בידי גורמים הרבה יותר רחבים מהוועדה הזאת.
עקיבא באום: אני לא חושב שאני יכול לדבר על נושא חינוך ותשתית ותעסוקה, אבל יש דברים מאוד קונקרטיים שהוועדה הזאת יכולה כיוזמות חקיקה להעביר למליאה.
ענת מאור: אני חושבת שהישיבה היתה מאוד טובה בעצם הפריית הרעיונות, ולא אתחיל עכשיו למנות את כל הסוגיות.
ענת מאור: אני מבקשת ורוצה שכל אחד ייקח את הדברים שהועלו פה ויפעל בהתאם.
ענת מאור: אמי זכרונה לברכה, שהיתה אישה מאוד נבונה, אמרה שתמיד צריך לראות גם את היתרונות ולא רק את הבעיות.
ענת מאור: אני חושבת שדב מאינטל אמר דבר מאוד נכון.
ענת מאור: הנושא של השלום, הנושא של אווירת היזמות והנושא של חזרת מוחות לישראל הם אלה שנותנים לנו אופטימיות שאנחנו לא בתחתית הבור.
ענת מאור: לכן חלק מהאווירה היא אווירה חיובית.
ענת מאור: רשמנו לפנינו את נושא החינוך, ואנחנו נעשה את זה בישיבה מיוחדת עם שר החינוך והתרבות.
ענת מאור: דובר פה הרבה על שלושת האוכלוסיות ערבים, נשים וחרדים.
ענת מאור: אי-אפשר להגיד שהכל פתוח, אלא לחזר אחריהם וליצור תוכניות העדפה, אם בחקיקה, אם במינהל וכולי.
ענת מאור: זה היעד של משרד התעשייה והמסחר ומשרד העבודה והרווחה והכשרה מקצועית, כל המערכות כולן.
ענת מאור: כיוונים שונים שהם לא היי-טק כמו בריאות, חשוב מאוד לעשות בהם חשיבה גם עצמית.
ענת מאור: למשל את הבריאות צריך להפוך לענף כלכלי.
ענת מאור: עורך-הדין עקיבא באום, אני חושבת שהאיזון בין אותם התמריצים שאתה מדבר עליהם בעדיפות לאומית לבין שיקולים חברתיים מאוד חשובים במדינה, אין כמו השר שאני סומכת עליו בעניין הזה.
ענת מאור: אני חושבת שהיזמות לחוקים בדרך-כלל באה מהממשלה, והכנסת היא זאת שמעבירה והוועדה תשמח.
ענת מאור: אבל לחשוב ולעבד הצעות כל-כך רציניות עם כאלה התנגדויות להן, אני מבקשת שהמשרד יעשה ואנחנו נהיה שותפים ברצון רב.
עקיבא באום: ובלבד שתתנו את התמיכה כוועדת מדע.
ענת מאור: ובלבד שיהיה בזה איזון בין עידוד לבין תפישות חברתיות.
רימון לביא: עכשיו יש חלון הזדמנויות שזה הולך יחד.
ענת מאור: אני שומעת טוב את המוסיקה ואני יודעת בדיוק איך בשם היי-טק מגדילים פערים.
ענת מאור: מדינת-ישראל, לצערי הרב, היא בשיא האומלל של מדינה שנייה בפערים החברתיים.
ענת מאור: את הרוח הזאת אני לא אשכח.
ענת מאור: עם זאת, אני בהחלט אומרת שנושא החקיקה המקדמת תוך חשיבה חברתית תהיה על סדר יומכם.
עקיבא באום: אם דברי אלישע צודקים והעילית החדשה בתעשיית ההיי-טק תהיה קטר לתעסוקה, אז הגשמת את שני ההיבטים.
ענת מאור: הוועדה תעסוק גם בנושא של הביו-טכנולוגי.
יעל רום: אני רוצה להציע שנקבל מהשגרירות האמריקנית ניירות על גוף שנקרא R.H.E.
יעל רום: לי יש חלק מהחומרים שלהם, והם מיועדים לעסוק בקבוצות תת מיוצגות.
ענת מאור: אני מבקשת שתהיי בקשר עם מנהלת הוועדה בעניין זה.
ענת מאור: אני מודה לחברי הוועדה, למשתתפים האחרים ולתלמידים שהיו פה.
חברי הועדה: מיכאל איתן ויקטור בריילובסקי נסים זאב אליעזר כהן מוזמנים: יצחק טל - המפקח על הבנקים, בנק ישראל מרדכי פיין - המשנה למפקח על הבנקים, בנק ישראל שולה מישלי - ממונה על פניות הציבור, בנק ישראל עו"ד אלי מונטג - אגף היועץ המשפטי, בנק ישראל יואב ליימן - סגן המפקח על הבנקים והממונה על יחידת הביקורת, בנק ישראל דרורית שטינמץ - מרכזת נושא באג 2000, משרד ראש-הממשלה גלעד דואק - עוזר מנכ"ל משרד ראש-הממשלה שי קומפל - סגן הממונה על שוק ההון, ביטוח וחסכון, משרד האוצר עו"ד טניה שפניץ - משנה ליועץ המשפטי לממשלה, משרד המשפטים עו"ד ליהי פלדמן - עוזרת למשנה ליועץ המשפטי לממשלה, משרד המשפטים ורד שהרבני - מתמחה, משרד המשפטים תא"ל (מיל) אברהם בר-דוד - יועץ ראש מל"ח, משרד הביטחון זאב אדלמן - ראש תחום מחקרים במחשבים ותוכנה, לשכת המדען הראשי, משרד התעשיה והמסחר אבי הר-אבן - ראש אגף חלל, משרד המדע עו"ד ירון לוינסון - היועץ המשפטי, ההסתדרות עו"ד בתיה מילר - הרשות להגנת הצרכן, ההסתדרות אריאלה רבדל נבקוב - מנכ"ל המועצה הישראלית לצרכנות עו"ד נועה חקלאי - היועצת המשפטית, המועצה הישראלית לצרכנות גדי לדני - ראש מטה פרוייקט 2000, חברת החשמל עו"ד נורית אלון - לשכת עורכי-הדין עו"ד עדי קידנר - לשכת עורכי-הדין אברהם בן-חמו - מנהל פרוייקט 2000 בשירות הבנקאי, רשות הדואר עו"ד יעקב אנוך - לשכת ארגוני העצמאים בישראל עו"ד כרמית יודוביץ - לשכת ארגוני העצמאים בישראל עו"ד נועם קדם - לשכת ארגוני העצמאים בישראל אלון אלדר - מנהל ארגון ושיטות, בנק לאומי, איגוד הבנקים בישראל ד"ר מנחם גוטרמן - חבר הנהלת בנק דיסקונט וסמנכ"ל חטיבת תפעול ומידע, איגוד הבנקים בישראל אריה אורלב - חבר הנהלת בנק המזרחי וסמנכ"ל מערך מידע ותקשוב, איגוד הבנקים בישראל יוסף לוי - סמנכ"ל חברת מ.ת.ף., הבנק הבינלאומי, איגוד הבנקים בישראל אלי טובל - חבר הנהלת בנק טפחות, סמנכ"ל ומנהל חטיבת התפעול, איגוד הבנקים בישראל מיכאל ריזנפלד - חבר הנהלת בנק הפועלים ומנהל יחידת התוכנה, איגוד הבנקים בישראל אברהם בר-אילן - מנהל אגף ארגון ושיטות, בנק הפועלים, איגוד הבנקים בישראל עו"ד טל נדיב - היועץ המשפטי, איגוד הבנקים בישראל
נרשם על-ידי: היערכות ישראל לבאג 2000 - היערכות הבנקים בישראל היו"ר ענת מאור:
נרשם על-ידי: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הוועדה לענייני מחקר ופיתוח מדעי וטכנולוגי שמוקדשת להערכות הבנקים לקראת באג 2000.
נרשם על-ידי: ברשות