GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יואב להמן: אפילו לא בדף יתרות, שיש לו מעמד משפטי כפי שהבנתי מהיועץ המשפטי שלנו, והוא לא מעמד משפטי עליון.
יואב להמן: זאת אומרת גם אם הוא ייחתם למטה, יכול להיות שנפלה בו טעות, זה לא אומר שהלקוח לא יכול לטעון שיש לו יותר כסף בבנק, בגלל ששכחו לכלול שם תוכנית חסכון.
יואב להמן: זה בכלל לא רלוונטי.
יואב להמן: לכן לא הייתי משנה היום בצורה כלשהי את המעמד המשפטי.
יואב להמן: המעמד המשפטי של הלקוחות היום הוא זה שיהיה וצריך להיות גם אחרי 2000 וגם תוך כדי מעבר.
יואב להמן: לגבי דפי היתרות ללקוחות, יש פה בהחלט אלמנט שנועד בעצם להרגיע.
יואב להמן: אנחנו בדקנו את הנושא הזה בצורה די יסודית משני היבטים.
יואב להמן: בהיבט הטכני - אין אפשרות לשלוח ללקוחות שיהיה בדואר דף מודפס ל30- לחודש, שיהיה יום העסקים האחרון לשנת 1999.
יואב להמן: אין אפשרות טכנית להפיק אותו, להדפיס אותו ולשלוח אותו ביום שישי הקצר.
יואב להמן: לכן דף יתרות חייב להיות לתאריך מוקדם, שכמובן כל הפעולות שאחריו הופכות אותו לחסר ערך.
יואב להמן: החיסרון השני של משלוח גורף לכל הלקוחות, זה כאילו הבנק עצמו אומר שמא אולי יתרות יכולות להימחק מהמאגרים, והרי הבאג הזה הוא לא וירוס ויש הגיבויים הממוחשבים והאחרים, ואין כל סיבה לחשוש.
יואב להמן: אם הבנק ישלח את היתרות האלה, יכול להיות שהוא דווקא יחזק את החשש.
יואב להמן: אגב, העליתי את השאלה הזאת בכנס מפקחים בינלאומי שהייתי בו, והסתכלו עלי בצורה די מוזרה.
יואב להמן: הדבר הזה לא נעשה במדינות אחרות, ארצות-הברית לא מעודדת את זה, הרשות המפקחת לא דורשת את זה וכנראה הבנקים גם לא יעשו את זה.
יואב להמן: לכן אם נעשה את זה יכול להיות שנהיה אור לגויים, אבל נהיה ייחודיים.
יואב להמן: יחד עם זה, יש פה שאלה תפעולית הפוכה.
יואב להמן: כפי שנאמר, נערכו עם דיו ועם נייר.
יואב להמן: אם באמת כל הלקוחות ירצו לקבל דף יתרות ל30- בדצמבר וכולם יבואו בתאריך הזה לעדכנים, עלול להיות לחץ.
יואב להמן: אם יסתמן כזה לחץ, יכול להיות שכדאי לחסוך מהלקוחות את הטירחה הזאת.
יואב להמן: לצורך כך, ונראה לי שזאת תהיה הגישה שלנו, כדאי שהבנקים יהיו ערוכים לאפשרות כזאת, ואם יסתמן ביקוש גובר מעבר לסביר של לקוחות לדף היתרות, יכול להיות שיהיה יותר נוח לבנק לשלוח באופן יזום דף יתרות מעט יותר מוקדם, והכוונה היא כמובן לסוף נובמבר אמצע דצמבר.
יואב להמן: חלק מהבנקים כבר החליטו להפיק את הדברים ולהשאיר אותם או במחשב מוכן להדפסה או אפילו במעטפות מוכן למשלוח.
יואב להמן: אבל אקט של משלוח יזום עוד לא הוחלט.
ענת מאור: אני רוצה לסכם סיכום ביניים.
ענת מאור: בתחום ההיערכות הטכנית הוועדה שמעה דיווח מאוד חשוב, עם השאלות שהופנו על-ידי חברי-הכנסת.
ענת מאור: בתחום הציבורי והמשפטי אני אומרת לכם באחריות רבה, ולא מתוך עמדת מוצא מוקדמת, שאין לנו מנדט לומר לציבור שהכל יהיה בסדר, כי אנחנו מוכרחים לקבל עוד תשובות.
ענת מאור: אני רוצה לקבוע את הדברים הבאים.
ענת מאור: ראשית, טופס ההחתמה של פתיחת עובר ושב.
ענת מאור: אני מבקשת לקבל מכל ששת הבנקים שנמצאים פה טופס כזה, ומבנקים נוספים לפי שיקול איגוד הבנקים.
ענת מאור: זה לא הוגן שאנחנו מדברים רק על בנק הפועלים, בעוד שייתכן מאוד שיש טופסי החתמה מקבילים גם לבנקים אחרים.
ענת מאור: אנחנו שומעים שיש מחלוקת על חוזה עם בנק לאומי.
ענת מאור: אני לא יכולה להסתפק בעובדה שמוטי פיין אומר לנו שהם נמצאים בהליך שגרתי של טיפול בין הבנקים לבין יחסי בנק-לקוח במסגרת של בתי דין לחוזים אחידים, שכן אם התהליך הזה לא ייגמר תוך חודשיים וחצי, לי אין תשובה.
ענת מאור: אני מבקשת לדעת מה קורה עם הסעיפים הללו, לרבות הסעיפים שקראתי בחוזה.
מוטי פיין: חלק תוקן.
ענת מאור: אני מבקשת לקבל את התאריך.
ענת מאור: בהתחלה נאמר לי בטלפון שכבר לפני שישה חודשים זה תוקן, ולכן שמחתי לקבל את הטופס מאוגוסט האחרון.
ענת מאור: אני מדברת על שני סעיפים בטופס העובר ושב, 2.1 בעמוד 6 והשני פרק 12 סעיף 1.4.
מוטי פיין: סעיף 1.4 כבר תוקן.
ענת מאור: 15 באוגוסט 1999 זה לפני חודש וחצי.
ענת מאור: הפנייה השנייה היא לדעת מהפיקוח על הבנקים מה קורה במצב של אי השלמת תהליך בין הבנקים לבין סעיפים שעל דעת המפקח על הבנקים הם סעיפים מקפחים.
ענת מאור: אנחנו רוצים אינפורמציה באילו סעיפים מדובר בבנקים אחרים.
ענת מאור: שלישית, לגבי היידוע.
ענת מאור: אני חושבת שמה שאמר יואב להמן זאת שאלה רצינית.
ענת מאור: אני מודיעה מראש שבשבוע הבא תהיה ישיבה ביום שלישי בשעה 12:30, עם התשובות.
ענת מאור: השאלה היא האם לא כדאי להיכנס למהלך יזום של יידוע על היתרות.
יואב להמן: התלבטנו בזה כבר זמן ארוך וכמעט היתה לנו החלטה לעודד את הבנקים לשלוח, עד שהתברר לנו שאנחנו נהיה כנראה המדינה היחידה בעולם שעושה את זה.
יואב להמן: חשבנו שאולי בכל זאת לא כל החכמה היא אצלנו.
ענת מאור: אני מבקשת בדיקה חוזרת, גם לי אין עמדה אחידה.
יואב להמן: אין הרבה מדי שהתווסף, למעט השאלה האם הציבור רוצה את זה או צריך את זה.
יואב להמן: מבחינת הבנקים לא היה סירוב לעשות את זה במובן שזה לא נוח או יקר.
יואב להמן: הבעיה היא האם זאת לא שגיאה.
ענת מאור: כולנו בעד יצירת האיזון בין מחויבות מוחלטת של הבנקים לבין הרגעה ואי יצירת פאניקה.
יואב להמן: ביתרות האלה אין נגיעה למחויבות.
יצחק קמחי: אבל זה סוף שנה, תמיד נותנים דוח בסוף שנה.
יואב להמן: אנחנו ניתן אותו.
אבי בן-חמו: אני נציג בנק הדואר.
אבי בן-חמו: גם אנחנו ערוכים.
אבי בן-חמו: לגבי התמציות, אנחנו החלטנו לשלוח ב27- בדצמבר תמצית חשבון לכל הלקוחות.
אבי בן-חמו: אני מניח שחלק נכבד מהלקוחות לא יבצע פעילות מה27- בחודש עד ה31- בחודש, זה אפילו מופיע בחלק מהמדריכים לקראת 2000, לא לבצע פעילות בנקאית לקראת סוף דצמבר.
אבי בן-חמו: אני מניח שהיתרה שתהיה שם תהיה יתרה שנכונה גם ל3- בינואר 2000.
אבי בן-חמו: זה גם ירגיע וגם יגביל את האפשרות שלקוחות יבואו לבנקים להוציא דף חשבון.
ענת מאור: הסעיף האחרון, באותו העניין של התחייבות מהותית, אני נוטה לקבל את גישתו של יואב להמן.
ענת מאור: אנחנו לא רוצים לערער על סדרי עולם ויש אמנה בסיסית שהיא מאוד חשובה, ובכל זאת אני מבקשת לקבל מהיועצים המשפטיים תשובה לשאלה על מה מתבססת אותה מחויבות בסיסית, אותה אמנה, ובעיקר מה משמעות החתימה של אותה אזרחית ואותו אזרח שחתמו לבנק הפועלים שהם פטורים מכל אחריות.
ענת מאור: גם אנחנו נבוא עם חוות דעת משפטית משלנו.
ענת מאור: אני רוצה לקרוא שוב את הסעיף: "פטור מאחריות בנסיבות מסוימות - אנו פוטרים את הבנק מכל אחריות בגין כל נזק, הפסד, הוצאות ותשלומים העלולים להיגרם לנו במישרין או בעקיפין כתוצאה מנסיבות שעליהן אין לבנק שליטה".
ענת מאור: האם האזרח יצטרך לתבוע את הבנק, או שזה יהיה ברור מאליו שלמרות שהוא חתם על זה, לדעתי לא בדין, אותה אמנה גוברת והם לא יצטרכו ללכת לאף משפט.
יואב להמן: אני מבקש לעשות הבחנה לא בין אם יש שליטה או אין שליטה.
יואב להמן: אם היתה הפסקת חשמל וכל הבשר במקרר שלי הופשר, האם חברת החשמל אחראית או לא אחראית לפצות אותי על הבשר שהופשר?
יואב להמן: זה סיפור אחד.
יואב להמן: ואלה נזקים שנגרמו לי כתוצאה מהפסקת החשמל.
יואב להמן: זאת אומרת, אם אני לקוח של הבנק, רציתי לעשות פעולה ולא יכולתי לבצע אותה בגלל כל סיבה שהיא, שהבנק הבטיח לי שאני אוכל לעשות את הפעולה וכשבאתי לעשות אותה לא הצלחתי ונגרם לי נזק.
יואב להמן: תבע אותי הספק שלי על זה שלא שילמתי לו את הכסף.
יואב להמן: אלה דברים שקטונתי מלהיכנס בסוגיה המשפטית על מי הנזק, האם על הבנק, על הספק, על הלקוח, אני לא יודע על מי.
יואב להמן: אני מדבר על דבר הרבה יותר בסיסי, ששום נזק, בוודאי לא נזק שקשור לבאג 2000, לא יפטור את הבנק מהמחויבות שלו להחזיר את הפיקדון או החיסכון בתוספת הריבית, ולא אכפת לנו איזה כשל היה לו.
יואב להמן: אגב, היתרות מתייחסות רק לדבר הזה, ולכן זאת ירייה בכיוון הלא נכון מבחינת הנזקים.
ענת מאור: בהנחה שאתה צודק, זאת מחויבות בסיסית שלוועדה אין כל עניין לערער עליה.
ענת מאור: אני מבקשת לדעת אם אדם חתם על סעיף שנקרא "סעיפים מקפחים", מה הדין של אותה חתימה שלו, האם אז חובת התביעה וההוכחה היא עליו או המערכת הבנקאית מראש מבטלת את החתימה שלו.
ענת מאור: אנחנו מסיימים את הישיבה הזאת, לא מסכמים את הנושא.
ענת מאור: בשבוע הבא ההיבט יהיה משפטי ציבורי.
ענת מאור: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.
ענת מאור: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הוועדה לפיתוח מדעי וטכנולוגי, בנושא החשוב של מדיניות השארת והחזרת מוחות לישראל.
ענת מאור: אני קודם כל רוצה להודות לשר התעשייה והמסחר, ידידי השר רן כהן, על ההיענות המהירה לנושא החשוב.
ענת מאור: אנחנו הקדמנו את העסקה הגדולה שהתרחשה השבוע, של B.S.P, תבוא מחשבה איך לעסוק בנושא החשוב הזה, אבל אין ספק שזאת הזדמנות לברך על העובדה שכוח המוח הישראלי עשה ועושה דברים, וזאת בהחלט תעודת כבוד לכולנו.
ענת מאור: אני רוצה להודות לעמיתי, חבר-הכנסת אליעזר כהן, שלמעשה יזם את הדיון ואחרי הפתיחה שלי אאפשר לו לומר דברי פתיחה.
ענת מאור: אני מראש מתנצלת על כך שבשעה 11:00 אצטרך לצאת לכמה דקות, שכן בוועדת הכלכלה דנים היום בנושא הבטיחות במעבר הבטוח.
ענת מאור: כמי שמברכת מאוד על פתיחת המעבר הבטוח ונמצאת בין שני הכבישים, יש לנו הרבה מאוד תביעות בנושא כביש כפול, בנושא הסדרת חוקי התנועה, הסדרת הביטוח.
ענת מאור: לכן אצא לכמה דקות וחבר-הכנסת אליעזר כהן יחליף אותי.
ענת מאור: הנושא של בריחת מוחות הוא בלי עובדות ובלי נתונים, איך עוסקים בנושא, האם יש שיטתיות.
ענת מאור: מהעבודה שאנחנו קיבלנו כחומר רקע של הוועדה, ואני רוצה בעניין זה לברך את נירה קראוס עוזרת המחקר של הוועדה, נמצא שאין עדיין נתונים מספיקים.
ענת מאור: (נכנסים תלמידים ממועצת נוער עירונית).
ענת מאור: מועצות תלמידים ותלמידים בכלל הם אורחים רצויים בישיבות שלנו, ובוודאי בנושא כל-כך חשוב איך לטפח ולהחזיר את המוח הישראלי למדינה שלנו.
ענת מאור: השאלה הראשונה שנרצה לדעת מהמשרד, האם יש מעקב אחרי שני דברים, האחד אחרי הפיתוח, ההתפתחות, הקידום של המוח היהודי, או שזה באופן מקרי וספורדי וכל תחרות חופשית היא חשובה.
ענת מאור: שנית, האם יש פעולה יזומה לגבי כוח המוח הישראלי שעבר לחוץ לארץ, מבלי קונוטציה של נמושות ואחרים, ומטפלים בהחזרתם באופן יזום או בקשרים אתם.
ענת מאור: שאלה שנייה, מי הוא הגוף האחראי.
ענת מאור: האם באמת משרד התעשייה והמסחר, האם יש גופים אחרים בממשלה שמטפלים בכך וכולי.
ענת מאור: סוגיה שלישית זה נושא גברים ונשים.
ענת מאור: הדגשתי זאת בסדר היום.
ענת מאור: אני רוצה להדגיש, שאנחנו לא יכולים שההיי-טק והמוחות יהיו שווי ערך לגברים.
ענת מאור: נהפוך הוא, באיזו מידה מטפחים ומקדמים את כוח המוח הנשי ובאיזו מידה יש בריחת מוחות בנושא הזה.
ענת מאור: הנקודה הנוספת, בדפי הרקע, ואנחנו ועדה דמוקרטית, יש סוגיית השכר.
ענת מאור: אני רוצה לומר שאני הפעם מזדהה עם העמדה של הממשלה שהטילה מס לפחות בריאותי על המשתכרים גבוה מאוד.
ענת מאור: עם זאת אנחנו לא מנועים מלשאול את השאלה האם חלק מהבעייתיות היא גם פערי השכר, דווקא לרמות המאוד גבוהות, בין מדינת-ישראל לבין מדינות אחרות, והאם יש מחשבה לעשות משהו בנדון.
ענת מאור: השקפתי האישית היא, שהפערים החברתיים בארץ מסוכנים יותר ולא זה הכיוון, ובכל מקרה לא נוכל להתחרות עם משכורות העתק של מדינות אחרות.
ענת מאור: אני רוצה לדעת אם יש על זה חוות דעת אחרות.
ענת מאור: נקודה אחרונה, בכנסת ה13- או ה14- הציע חבר-הכנסת דאז רמון, היום השר רמון, הצעת חוק לעודד לימוד חינם להשכלה של מהנדסים או טכנאים או כל מה שקשור בנושאים המקצועיים, ולא ניהול ועורכי-דין ורופאים שישראל מלאה בהם.
ענת מאור: השאלה היא אם יש מחשבות בכיוון הזה.
ענת מאור: חבר-הכנסת כהן, בבקשה.
אליעזר כהן: צה"ל, כמו בכל נושא אחר, מקדים את המדינה הזאת בכמה צעדים.
אליעזר כהן: הוא מקדים אותה גם בנושא פתיחת כל המקצועות בצבא לנשים.
אליעזר כהן: היה דיון על זה בראשותה של הגברת דיין, בוועדה לקידום מעמד האישה, ואני שמח על ההחלטות ועל ההמלצות שקיבלו שם.
אליעזר כהן: לא צריך להיות ואין כל הבדל בין נשים לגברים, בטח לא במדע.
אליעזר כהן: ביקשתי להעלות את הנושא הזה בגלל שמלבד העובדה שבין מרוקו לפקיסטן אין לנו אדמה אחרת מלבד מדינת-ישראל, ומלבד העובדה שכל אוצרות הטבע בקטע הגיאוגרפי הזה בידי הערבים ולנו אין בכלל, ומלבד זה שכל האוכלוסייה היא שלהם והם מאות מיליונים ולנו יש רק כמה מיליונים בודדים, אין לנו אפשרות להתמודד מול זה אלא בשתי דרכים שנראות לי, וזאת המלצה שלי.
אליעזר כהן: האחת, להתנהל ולהתייעל בצורת ארגון המדינה שלנו.
אליעזר כהן: הדרך השנייה היא לנצל את המצב העיקרי וכמעט היחיד שלנו, שהוא הכוח של המוח.
אליעזר כהן: מכיוון שאני מציג את זה כך, ברור לי שהעניין הזה הוא חשוב ואסור לנו לאפשר בריחת מוחות.
אליעזר כהן: אני יודע שעד 1993 היתה מגמה חזקה יותר בבריחת מוחות, לפחות בידע ובחברות, ומ1993- יש נטייה לבריחה של חברות וידע יותר מבריחת מוחות נמשכת.
אליעזר כהן: גם מפני שהפיתויים וההצעות בארץ הולכים וגדלים, ואני מקווה שימשיכו לגדול.
אליעזר כהן: אני שמח שהפורום הזה התכנס ואני מברך את יושבת-ראש הוועדה על היוזמה ועל העשייה.
אליעזר כהן: אני מקווה שהפורום ימליץ לא רק בדיבורים אלא גם בעשייה, כל מה שהוא חושב שצריך לעשות בשביל להקטין את הנטייה הזאת.
רן כהן: גברתי היושבת-ראש, חברי-הכנסת, אורחים נכבדים.
רן כהן: קודם כל תודה על הברכות.
רן כהן: זה אחד הנושאים הכי כבדים שקיימים, לדעתי, באתגרים החברתיים, הכלכליים והייתי מעז להגיד גם הלאומיים שלנו בארץ.
רן כהן: לכן מיהרתי להיענות לבוא לכאן כשר התעשייה והמסחר כדי להתייחס אליו.
רן כהן: במידה מסוימת תחושתי היא, ויש כאן מומחים יותר גדולים ממני, שהדיון הזה מתקיים אפילו באיחור של כמה שנים, אבל עדיין לא מאוחר מדי.
רן כהן: אני מבקש לתת פתיחה קצרה.
רן כהן: אחר-כך אבקש מדוקטור הילדה גוטמן, ראש המינהל לתעשיות עתירות ידע במשרד התעשייה והמסחר, להציג את ההשקעות שהמשרד משקיע בהון אנוש.
רן כהן: אני אבקש מעורך-הדין באום מלשכת המדען הראשי להציג את ההשקעות של המדען הראשי בהון אנוש, ותראו איזה שפע אדיר קיים.
רן כהן: לאחר מכן אשלים את התמונה על-ידי הצגת הבעיות.
רן כהן: יש בעיה אמיתית וקשה שמובילה כמעט לבריחת מוחות, מעודדת בריחת מוחות, ואני רוצה להציג אותה על פני השטח.
רן כהן: אני רוצה לבקש שאף אחד לא ייתן כל פרשנות, לא של מעידה ולא של בוגדנות ולא של פחות פטריוטיות.
רן כהן: היום הנוער הישראלי זה הנוער המופלא ביותר שבא לעבוד במקומות הללו, והפטריוטיות שלהם היא לעילא ולעילא והם באים מהיחידות הכי נבחרות בצבא ומהמקצועות הכי נוקבים והכי מתקדמים.
רן כהן: ואם הם לא היו פטריוטים, הם כבר מזמן לא היו.
רן כהן: בואו נניח את הנושא הזה בצד.
רן כהן: עושים בארץ הזאת דברים מופלאים בשם אהבת הארץ ואהבת המדינה ואהבת החברה.
רן כהן: אוהבים גם להרוויח, וזה בסדר גמור.
רן כהן: אם היה לנו זמן הייתי מרצה עכשיו שעה וחצי על השינוי בדפוסי התעשייה.
רן כהן: כולנו רואים דבר מדהים.
רן כהן: כל התעשייה מאמצע המאה השתנתה.
רן כהן: התעשייה לא עוד משתמשת בהמון חומרים ובמעט מוח אדם, היא משתמשת המון במוח אדם והחומרים הם זניחים.
רן כהן: אני עכשיו יותר נדרש להטיל מסים על יבוא ברזל בגלל שהוא כל-כך זול מאשר לעכב מישהו בגלל שהוא מאוד חכם.
רן כהן: הדבר השני, היום כל ההשקעה בניהול המפעלים שמייצרים מוצרים היא אחרת לחלוטין.
רן כהן: פעם ראית מנהל שאחראי על מחלקת עובדים של 20 או 50 או 100 אנשים, והתוצר היה פרי יעילות הניהול שלו.
רן כהן: היום התוצר הוא בעיקרו של דבר פרי הידע שלו, פרי השכלתו.
רן כהן: לרוב המובילים בתוצרים הם גם אלה שמנהלים את העניין, הם החכמים והם הקריאטיביים והם בעלי הידע והם מובילים את הקבוצות שלהם.
רן כהן: זה לא שיושב מנהל שהוא לא יודע כלום ואצלו עובדים אנשים שיודעים את העניין, הוא עצמו וכל מי שמנהל אתו הם האנשים הקריאטיביים ביותר בתוך הפנל של הייצור.
רן כהן: החכמה, ההשכלה, הידע, זה חלק הכי אינטגרלי במנהיגות הייצור.
רן כהן: זה כבר לא ניהול הייצור, זה מנהיגות הייצור.
רן כהן: מדינת-ישראל נמצאת בקבוצות הדירוג בעולם בנושא של מהנדסים ומדענים במקום הראשון.
רן כהן: לא לפני כל העולם, אלא בקבוצת הדירוג הראשונה.
רן כהן: במכוני מחקר בקבוצה השנייה.
רן כהן: אלה קבוצות קטנות שמובילות בעולם.
רן כהן: בקליטת טכנולוגיה חדשה היא נמצאת במקום השישי.
רן כהן: בהוצאות של הסקטור הפרטי על מחקר ופיתוח במקום השביעי.
רן כהן: בהוצאה למחקר ופיתוח על-ידי המדינה במקום התשיעי.
רן כהן: כלומר אנחנו מדינה שמשקיעה בשכל, משקיעה בהון שכלי, וזה אומר המון.
רן כהן: במשרד אנחנו משקיעים בנושא הזה בשלוש רמות.
רן כהן: קודם כל המדען הראשי, תקציב של כמיליארד וחצי שקלים.
רן כהן: תוכניות שונות ומגוונות, אם זה לתת תמיכות של הוועדה לאנשים במחקר ופיתוח של חברות גדולות, בינוניות וקטנות, אם בתוכנית שנקראת מגנט, שבעיקרה משקיעה ביצירה לא של מוצרים ופיתוח מוצרים, אלא בעיקרו של דבר ביצירת המרכיבים היצירתיים הכוללים, המדעיים הכוללים, שמהם אפשר לייצר כל מיני דברים ולמכור אותם לתעשיות.
רן כהן: ואם במקרה שבא היזם עולה חדש או בוגר תלפיות או סתם צעיר שיש לו רעיון ויש לו יוזמה, ואתו ביחד מפתחים את זה על-ידי תמיכות מאוד משמעותיות.
רן כהן: אנחנו עושים את זה ברמות גבוהות מאוד של השקעה, שכל כולה מפתחת את היצירתיות ואת החכמה ואת הידע.
רן כהן: אני רוצה לבקש מדוקטור הילדה גוטמן להציג את הפעילויות של המינהל שהיא עומדת בראשו, שעושה דברים מופלאים.
רן כהן: רק אתמול היה לי הכבוד לברך 50 בוגרים של האוניברסיטה בירושלים במפעל משותף שנקרא "הטובים לתעשייה", של סטודנטים מצטיינים בירושלים שעובדים במשולש - אקדמיה, תעשייה עם תעשיינים ממש ומדינה.
רן כהן: אני מאוד מקווה שבשנה הקרובה המספר יוכפל למאה, וכפי שאמרתי להם זה הענף היחיד שבו לא תהיה שום מגבלת תקציב.
רן כהן: למרות שמהמשרד שלי קוצצו 185 מיליון שקלים מהתקציב, למרות שזה משרד הצמיחה ואני לא מבין איך מקצצים ממשרד הצמיחה, הסעיף היחיד בתקציב שבשנת 2000 יהיה יותר גדול משמעותית מהשנה הקודמת זה הסעיף הזה של השקעה בהון אנוש, שיגדל מ30- מיליון שקלים ל50- מיליון שקלים, ואני מאוד מקווה שזה ייגמר באמצע השנה כדי שאוכל לתבוע עוד 50.
הילדה גוטמן: אני אשתדל בתמצית להעביר לכם תמונה עם תוכנית חדשה יחסית שהתחילה במשרד התעשייה והמסחר והיא תוכנית לפיתוח הון אנושי לתעשייה.
הילדה גוטמן: תפקידו של משרד התעשייה והמסחר לתת פתרון לבעיות של התעשייה, והמשרד הבין שלאחרונה גורם הייצור מספר אחד בתעשייה הוא בעצם ההון האנושי.
הילדה גוטמן: את כל יתר הדברים אפשר לרכוש, ציוד ומכונות, אבל הון אנושי חייבים לפתח כאן וחייבים להשקיע בו.
הילדה גוטמן: התחלנו את התוכנית בשנת 1997, השנה הראשונה של ההפעלה היתה 1998 ואנחנו עכשיו ב1999-.
הילדה גוטמן: התוכנית מבוססת למעשה על עקרון של השקעה בתשתית והשתתפות בסיכון.
הילדה גוטמן: המפעל מוביל.
הילדה גוטמן: מפעלים מגישים תוכניות כשהם משקיעים בעובדים, והיום תחזוקה של עובד היא תחזוקה שוטפת וחייבים להשקיע בו בצורה שוטפת.
הילדה גוטמן: סעיף אחר הוא סעיף של פרויקטים.
הילדה גוטמן: אנחנו משקיעים בפרויקטים שונים שמטרתם לקדם את ההון האנושי לתעשייה לפי הצרכים העכשוויים והצרכים העתידיים של התעשייה.
הילדה גוטמן: הקמנו פורום תעשייה-אקדמיה, ובפורום הזה אנחנו דנים על בעיות משותפות בין תעשייה לאקדמיה על-מנת לקרב בין שני המגזרים.
הילדה גוטמן: הפעלנו את הפרויקט "הטובים לתעשייה", שמטרתו לקחת סטודנטים מצטיינים ולשלב אותם בתעשייה.
הילדה גוטמן: הפרויקט הראשון היה בירושלים.
הילדה גוטמן: בירושלים יש תעשייה שלא מתפתחת מספיק, כי אין מספיק כוח אדם.
הילדה גוטמן: מצד שני יש לנו אוניברסיטה עם יכולות.
הילדה גוטמן: סטודנטים באים ללמוד ועוזבים, ועל-מנת לקשור אותם למקום חשוב מאוד שנחשוף את נושא התעשייה לסטודנטים, כך שהם ישקלו קריירה בתוך התעשייה, והמצטיינים ישנו כיוון ובמקום ללכת לעיסוקים אחרים יילכו לתעשייה.
הילדה גוטמן: לאור ההצלחה אנחנו מרחיבים את זה לא רק לפקולטה למדעי הטבע, אלא לכל האוניברסיטה בירושלים.
הילדה גוטמן: יש קבוצה נוספת שמדובר בה על נושא של יזמות ומעורבת שם חברה מאוד מצליחה, חברת D.R.M, שרוצה לקחת תלמידים וללמד אותם יזמות.
הילדה גוטמן: כרגע זה בתחום התוכנה והמחשבים, כנראה נרחיב לתחומים אחרים.
הילדה גוטמן: אנחנו נרחיב את התוכנית גם לדרום.
הילדה גוטמן: יש שם בעיות קשות של מחסור בכוח אדם ברמה גבוהה.
הילדה גוטמן: אוניברסיטת באר-שבע היא אוניברסיטה טובה, ואנשים עוזבים אחרי הלימודים.
הילדה גוטמן: אנחנו רוצים לקשור את האנשים למקום על-מנת להשתמש באותו מודל שפיתחנו באוניברסיטה בירושלים.
הילדה גוטמן: תלמידים מצטיינים יעשו עבודה בתעשייה.
הילדה גוטמן: גרמנו לשינוי תפישה גם של האקדמיה, שנותנים נקודות זכות על פרויקט כזה, כי בדרך-כלל נקודות זכות ניתנות רק על קורסים תיאורתיים ופחות על עבודה בתעשייה.
הילדה גוטמן: הסטודנטים מקבלים מלגות מהתוכנית, ממשרד התעשייה והמסחר ומהתעשייה, ואנחנו מתכוונים להרחיב את זה גם לאזור קו העימות.
הילדה גוטמן: זה אזור בעייתי, יש מוסדות לימוד, לומדים ועוזבים את האזור ולא נשארים כדי להיקלט בתעשייה.
רן כהן: אגב, 80% מהסטודנטים האלה נקלטו בתעשיות.
הילדה גוטמן: ארד מהסטודנטים לרמה של חיילים.
הילדה גוטמן: אנחנו מעורבים עכשיו בפרויקט שנקרא פרויקט לשמירת ההון השכלי, שמטרתו למיין את החיילים בעלי היכולת ליזמות ולפיתוח ולשלב אותם במסגרת גדנ"ע.
הילדה גוטמן: אנחנו נשתתף גם בפרויקט הזה ויש גם אישור של צה"ל.
הילדה גוטמן: אנחנו מעורבים מתחת לזה בבתי-ספר שנותנים לתלמידים מצטיינים אפשרות ללמוד תואר ראשון יחד עם הלימודים התיכוניים.
הילדה גוטמן: למעשה אנחנו מנסים לאתר את כל המצוינים ולנתב אותם לכיוון תעשייתי על-ידי זה שנותנים להם את כל התמיכה וחושפים אותם לנושאים תעשייתיים על-מנת לשמור אותם ולקרב אותם לתעשייה בארץ.
עקיבא באום: אני רוצה להציג בפניכם כמה נקודות, שביצוע של כל אחת מהן או דחיפתה במסגרת הכנסת על-ידי ועדה זו יכולה להקל מאוד על מוסד המדען הראשי והיא יכולה מאוד לצמצם את בריחת המוחות.
עקיבא באום: מצד שני ביקש ממני השר לפני תחילת הישיבה להרחיב מעט על מוסד המדען הראשי.
עקיבא באום: מוסד המדען הראשי קיים בעשרות ארצות, אלא שיש כמה נקודות שמייחדות אותו לגמרי בישראל עצמה.
עקיבא באום: מוסד המדען הראשי בישראל הוא אולי היחיד בעולם שגובה תמלוגים ממקבלי המענקים.
עקיבא באום: הסיבה שזה לא קיים בארצות אחרות היא מכיוון שהניהול והמעקב קשים ביותר.
עקיבא באום: היעילות של מוסד המדען הראשי מאפשרת זאת, וכדוגמה ליעילות אומר רק שפחות מ4%- מעובדי משרד התעשייה והמסחר, שהם עובדי המדען הראשי, חולשים על מנהלים מעמיקים ועוקבים למעלה מ40%- מתקציב התעשייה והמסחר, ולמותר לציין שאנחנו יודעים היום ממחקרים כלכליים שההשקעות במחקר ופיתוח מניבות תשואה לאין ערוך גדולה יותר מהשקעות קונבנציונליות אחרות.
עקיבא באום: באשר לייחוד של מוסד המדען הראשי, זה בגלל ההתפרסויות שלו לתחומים שמקיפים את חיי החברה בארץ ובעולם.
עקיבא באום: למשל למוסד המדען הראשי בתקופת העלייה של מדענים מברית-המועצות לשעבר הוקמה מינהלת, אשר טיפלה ספציפית במדענים מברית-המועצות לשעבר בנושאים הבסיסיים ביותר של עזרה בטיפוח הרעיונות שלהם.
עקיבא באום: בדרג הישראלי המעט מתקדם יותר של אנשים שמכירים את ההוויה הישראלית היטב, אבל הם באים עם רעיון בהיקף כספי קטן, הוקמה מינהלת בשם "חממות", שזכתה לתהילת עולם.
עקיבא באום: מכל הישראלים שיכולים היו להיות מוזמנים לוועידת הפתיחה באירופה, מי שהוזמנה כנציגת ישראל והיתה הנואמת הפותחת היתה מנהלת מינהלת החממות, עורכת-הדין רינה פרידור.
עקיבא באום: המדען הראשי הקים מוסד שאין לו תקדים לא רק בישראל אלא בעולם הישראלי, שנקרא "מגנט".
עקיבא באום: מגנט מתעסק בפרויקטים רבי תקציב שהייחוד שלהם הוא בשני דברים.
עקיבא באום: האחד, לא מדברים על פיתוח ידע למוצר תעשייתי ספציפי, אלא מדברים על פיתוח ידע תשתיתי, ידע גנרי.
עקיבא באום: פיתוח הידע הגנרי הזה נעשה בצורה שאין לה תקדים, דהיינו כמה מן החברות הגדולות והמובילות במשק באותו תחום יוצרות קונסורציום שבו הן מתחייבות לשקיפות מירבית בינן לבין עצמן.
עקיבא באום: כלומר המתחרים של אתמול בחסות המדען הראשי דרך מינהלת "מגנט" משתפים פעולה לגבי כל הידע שנצבר בהם, לגבי הנסיונות שלהם והמאמצים שלהם לידע שהוא בחוד החנית.
עקיבא באום: ההיבט השלישי שהמדען הראשי נוגע בו הוא ההיבט הבין-לאומי.
עקיבא באום: לא רק דרך יציבות ההיי-טק ישראל-ארצות-הבית שעלתה לחדשות בימים האחרונים עקב ביקורו של שר המסחר האמריקני, אלא למשל דרך המסגרת החמישית של השוק המשותף, אשר פותחת בפני חברות ישראליות שיתוף פעולה תעשייתי עם חברות אירופאיות בכל רחבי השוק המשותף בנושאים רחבי היקף, בעיקר בנושאי תשתית.
עקיבא באום: אני מבקש בהמשך הדיון לדבר על אותן נקודות שיש לדחוף אותן, לשנות אותן ולשפר אותן, ושהן בכוחה של ועדה זאת אני מקווה, כדי להגיע לתוצאות ברוכות לאין ערוך גם בתעשיית ההיי-טק בכלל וגם בנושא של בריחת מוחות אפשרית.
רן כהן: אז אם כל-כך טוב למה כל-כך רע?
רן כהן: הבעיות הקשות שאנחנו רואים אותן ונראה שמסייעות ודוחפות לבריחת מוחות הן בראש ובראשונה בעיית המיסוי בארץ.
רן כהן: מה שמקובל היום בארץ הוא שמאחר שרוב החברות של הון נרשמות בארצות-הברית מסיבות שלהן, כי אז נוצר מצב שבו כל מי שמחזיק על-פי חוקי המס בישראל יותר מ10%- מהמניות בארץ מחויב במיסוי של כ50%-, בעוד שבארצות-הברית המיסוי הוא כ20%-.
רן כהן: מאחר שהתפוקה בדרך-כלל גם של המחקר ופיתוח וגם של המוחות היצירתיים האלה היא תפוקה קצרת זמן מבחינת ההגעה לרווחים, כי אז המיסוי פועל מהר מאוד.
רן כהן: חברה כזאת יכולה כעבור שנתיים להתחיל למכור במיליוני דולרים ובעשרות מיליוני דולרים, וברגע שבו נופל המס הכבד מאוד ישראל עומדת בתחרות לא טובה עם ארצות-הברית, ואז המוח הישראלי שוקל ללכת לשם ולעשות את זה שם.
רן כהן: אני רוצה להדגיש, למרות הכל עדיין הרבה מאוד חברות ומוחות ישראליים נשארים כאן ועושים את זה כאן.
רן כהן: גם מרבילס שנמכרה לארצות-הברית ב407- מיליון דולר מעסיקה היום במדינת-ישראל יותר מ200- מדענים ואנשים שעושים את זה בישראל.
רן כהן: זאת לא בריחה טוטאלית.
רן כהן: הבעיה השנייה היא הבעיה של חלוקת האופציות לעובדים.
רן כהן: בארצות-הברית חלוקת האופציות לעובדים זה מנגנון מאוד מהיר, מאוד זריז, מאוד מקובל, מאוד פשוט.
רן כהן: מאחר שבמערכות האלה עובדים הרבה מאוד בנושא של חלוקת אופציות ולא רק על-ידי חלוקת שכר, חלוקת אופציות היא בעלת משמעות כספית שיכולה להיות פי מאה ואולי אלפים מאשר חלוקת השכר, ובארץ חלוקת האופציות היא תהליך מאוד כבד, מאוד איטי, מאוד ארוך, שלא מתאים לטיימינג ולזריזות הפיתוח של החברות האלה, כי אז נוצרת שוב בעיה של דחף ועידוד ללכת לחוץ לארץ.
רן כהן: מנגד, חוק עידוד השקעות הון שלנו מעודד חברות דווקא להישאר בארץ, משום שבחוק הזה אנחנו נותנים יתרונות מאוד גדולים להשקעה בישראל, מה שבדרך-כלל לא ניתן על-ידי מדינות אחרות.
רן כהן: מצד שני, מה שעורך-הדין עקיבא באום סיפר, כל התקציב שלנו לעניין המדען הראשי בישראל הוא 400 מיליון דולר.
רן כהן: על סדר גודל של מדינת-ישראל זה סכום מאוד קטן.
רן כהן: אנחנו לא בין המובילים בעולם מבחינת היתרונות.
רן כהן: התחרות שלנו היום היא עם מדינות כמו אירלנד וקנדה ואנגליה וגרמניה, שהן נותנות יותר וגם שם אין תגמולים, כלומר חברה לא צריכה להחזיר למדינה.
רן כהן: אני בעד תגמולים, דרך אגב.
רן כהן: השאלה שלנו היא כמה אנחנו נותנים ובאילו תנאים.
רן כהן: בשני הדברים האלה לא רק שאסור שתהיה הרעה, חייבים גם להגדיל את תקציב המחקר והפיתוח וגם להקל בתנאים.
רן כהן: כלומר אנחנו נמצאים במצב שבו אנחנו חייבים בנושא הזה לראות גם כקטע ממערכת העידוד.
רן כהן: שלושת כיווני הפתרון האחד זה רפורמה במיסוי, כבר דיברתי על זה עם שר האוצר.
רן כהן: אנחנו הולכים ליצור צוות עבודה של משרד התעשייה והמסחר ומשרד האוצר, כדי לשנות את מערכות המיסוי שיתנו מענה נכון לעניין.
רן כהן: הדבר השני, אנחנו רוצים לעודד וליצור מנגנוני עבודה משותפת.
רן כהן: תעשיית ההיי-טק שלנו גם בעמק הסיליקון וגם במקומות אחרים בעולם, שם נמצא משקל אדיר של מוח ישראלי שצריך להחזיר אותו לארץ.
רן כהן: והדבר השלישי, אנחנו מאוד רוצים להדק את הקשר ואת הפעילות עם צה"ל.
רן כהן: צה"ל כבר ממילא מאתר בשלבי הגיוס ולפני הגיוס מוחות, ממילא מפתח בהשקעות עתק את המוחות של הצעירים הללו, והמטרה היא להביא אותם למצב שבו הם גם יפותחו וגם יישארו בישראל.
רן כהן: לכן יש כמה מערכות ורעיונות.
יעל רום: אז למה חסרים לצבא כל הזמן מהנדסים?
רן כהן: משום שעדיין מערכות ההשכלה עד צה"ל לא מותאמות למערכות האלה שהתפתחו.