GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שמעון פרס: כל יום זז הכסף, שני טריליון דולר ליום, ועובר ממקום למקום ומחליט מי יהיה עני ומי יהיה עשיר, מה יקרה פה ומה יקרה שם.
שמעון פרס: כל היתר קפוא.
שמעון פרס: הממשלות קפואות, ארגוני הפועלים קפואים, המחשבה קפואה ורק הכסף זורם, המחשבות זורמות, המצאות זורמות, השיווק זורם ואנחנו עומדים קפואים ומבקשים רחמים.
שמעון פרס: אני רוצה לומר מה פירוש ההפרטה.
שמעון פרס: כל דבר שמכניס כסף, הולך לידיים פרטיות, וכל דבר שעולה כסף, מוטל על הממשלות.
שמעון פרס: על כן כל הממשלות בגירעון וכל בעלי ההון מתהלכים עם כיסים מלאים ואנחנו מחזרים אחריהם.
שמעון פרס: אני לא רואה איך משנים את זה ולכן לפי דעתי אין ברירה אלא לעשות אסטרטגיות חדשות וקואליציות חדשות.
שמעון פרס: מוכרחים לבוא לבעלי ההון ולומר להם שאם הם חושבים שכל מה שנותר להם זה להשתחוות לאילי הממון וכאן יגוועו ברעב או בבורות או באלימות – אתם טועים כי יהיה מרד נגדכם.
שמעון פרס: על כן נא להשתתף בבקשה גם באופן וולנטרי בצרכים החברתיים של העם ובצרכים הפוליטיים של העולם כי אחרת תרדו מעל סדר היום.
שמעון פרס: על סמך הנחות אלה עובד המשרד שאנחנו מקימים.
שמעון פרס: אנחנו באים לכל המקומות בעולם ואומרים לחברות הפרטיות: עשיתם הפרטה של הכל, תעשו גם הפרטה של השלום.
שמעון פרס: לא תעשו הפרטה של השלום, אתם תשלמו את מחיר היעדר השלום.
שמעון פרס: אנחנו באים לממשלות ואומרים: אתן ממשלות נהדרות, אתן רוצות שלום אלא שאין לכן מצלצלים, בואו תעשו קואליציה בין האחריות שלכם לבין העושר של החברות.
שמעון פרס: עכשיו הצלחנו בפעם הראשונה לארגן ארבעה שותפים לעבוד ביחד.
שמעון פרס: אגב, כל הסיפור הזה שאנחנו מעבירים עבודה לשטחים זה ילדותי.
שמעון פרס: כל עם משתדל להעביר לעם אחר את העבודה הפחות משתלמת ולשמור לעצמו את העבודה היותר משתלמת, אלא אם כן הוא רוצה לגדל עוני בתוכו.
שמעון פרס: אם מעבירים לקפריסין או להודו, העיתונות שותקת, אבל אם רוצים להעביר לעזה, מקימים צעקה.
שמעון פרס: למה?
שמעון פרס: זה יותר הגיוני שזה יהיה בעזה מאשר בהודו או בהונגריה.
שמעון פרס: או שההון ילך למקומות שיש בהם כוח עבודה, או שכוח העבודה יבוא למקומות שיש בו הון.
שמעון פרס: אין עניין של הון לחוד וכוח עבודה לחוד ואז יהיו אנשים מובטלים, ממורמרים ואלימים.
שמעון פרס: לעת עתה ארבע מדינות הסכימו באופן חלקי שנעבוד ביחד, על האיחוד האירופאי מבחינה מדינית ועל האיחוד האירופאי מבחינה תעשייתית, ואלה הן מצרים, ירדן, הפלשתינאים ואנחנו.
שמעון פרס: פעם ראשונה שנופיע בדאבוס ביחד.
שמעון פרס: דיברנו עם האיחוד האירופאי ואמרנו להם שהם החליטו להשקיע ששה מיליארד דולר לפיתוח המזרח התיכון, אבל מה הם עושים?
שמעון פרס: הם מחלקים את הכסף לפי הזיכיונות שלהם.
שמעון פרס: כלומר, האימפריה הבריטית נותנת לקולוניות שלה לשעבר, האימפריה הצרפתית לקולוניות שלה לשעבר וזה הרי משחק ילדים.
שמעון פרס: סיוע כזה אומר לקחת כספים מעניי העמים העשירים ולתת אותם לעשירים בארצות עניות.
שמעון פרס: הכסף הזה, תוך חמש שנים שום דבר לא יישאר ממנו.
שמעון פרס: אנחנו אומרים להם שהם החליטו על ששה מיליארד דולר במזומן, על ששה מיליארד דולר אשראי, לכו לחברות הפרטיות, אנחנו נעזוב להם, שיבקשו גם מהן ששה מיליארד דולר במזומן וששה מיליארד דולר באשראי, שיקימו קרן של 24 מיליארד דולר, 12 מיליארד מזומן ו12- מיליארד אשראי.
שמעון פרס: בדאבוס מתאספות עכשיו 1,200 חברות מהגדולות בעולם שהיקף הייצור שלהן הוא ששה טריליון דולר.
שמעון פרס: כל הייצור העולמי היום הוא שלושים טריליון דולר.
שמעון פרס: זאת אומרת, זה החלק החמישי מכל העולם כולו.
שמעון פרס: פרומיל אחד מהששה טריליון דולר זה ששה מיליארד, והם אפילו לא ירגישו בזה.
שמעון פרס: אנחנו אומרים להם שלא יעשו לנו טובות, שישקיעו בדברים שיהיו טובים להם ולנו.
שמעון פרס: נתנו להם כמה דוגמאות.
שמעון פרס: למשל, שישקיעו בתיירות.
שמעון פרס: היום חקלאות זה שני אחוז מהמשק העולמי, תיירות זה 12 אחוז מהמשק העולמי.
שמעון פרס: לאנשים יש זמן וכסף והם יותר מטיילים מאשר חורשים ולכן לא צריך להשקיע כל כך הרבה בחרישה.
שמעון פרס: מי שמשקיע במשק החקלאי שוב פעם יוצר עוני.
שמעון פרס: שיעזרו לנו להקים בתי מלון, שדות תעופה ודברים כאלה ונשלם להם עבור זה.
שמעון פרס: אנחנו לא מבקשים נדבות.
שמעון פרס: אנחנו אומרים לשוק המשותף שייקחו הם את הכסף, שיממנו את החברות שלהם שייתנו הון זול, הון רך.
שמעון פרס: אנחנו יודעים שגם למשל בעניין התפלת המים, אם זה יהיה פחות מארבעה אחוז בהשקעת ההון, כל עניין המים משתנה, אז אפשר להביא התפלת מים במחירים יותר סבירים.
שמעון פרס: אנחנו אומרים להם שייקחו את הכסף שלהם, שיסבסדו את החברות שלהם כדי שישקיעו במפעלים אזוריים.
שמעון פרס: אנחנו מציעים להשקיע בתשתיות של המזרח התיכון.
שמעון פרס: הכלכלה האזורית היא כלכלה של תשתיות.
שמעון פרס: אפילו היום אומרים שיש שלום קר בינינו לבין מצרים, אבל זה לא הגיוני.
שמעון פרס: כל האקספורט התעשייתי של מצרים הוא שלושה מיליארד דולר וזה החלק השביעי מהאקספורט של ישראל.
שמעון פרס: מה אנחנו מצפים?
שמעון פרס: אם נעשה תשתיות משותפות, זה ישרת את מצרים, את ירדן, את הפלשתינאים, את הסורים ואת הישראלים.
שמעון פרס: למשל, אם נחדש את מסילת הברזל בין דמשק לבין קהיר לבין עזה ומשם לחיג'אז ומשם לאפריקה – עשינו מהפיכה אמיתית.
שמעון פרס: גם בעניין המים.
שמעון פרס: אם זה עניין של מחזור, אם זה עניין של התפלה, אם זה בעניין של חסכון, הלא אפשר לעשות דברים עצומים.
שמעון פרס: כל המים נהרסו לא על-ידי הבצורת אלא על-ידי האיבה.
שמעון פרס: גם בעניין המים האיבה היא אויב יותר גדול מהבצורת ואני בטוח שמאיר בן מאיר יסכים אתי.
שמעון פרס: אילו יכולנו לנהל את משק המים ללא איבה, אילו יכולנו לנהל את משק המים באופן מסחרי כמו נפט ולא כמו אסטרטגיה, הכל היה נראה אחרת.
שמעון פרס: אפשר לקנות מים ולמכור מים באופן הכי הגיוני שישנו בעולם.
שמעון פרס: כאמור, בדאבוס תתקיים הפגישה הראשונה בהשתתפות האמריקאים והאיחוד האירופאי.
שמעון פרס: אני רוצה להזהיר.
שמעון פרס: זה לא קל, זה לא פשוט, אנחנו מתמודדים עם בירוקרטיות שונות, עם טמפרמנטים שונים, בעיקר עם המון דעות קדומות והלא כל האנשים מומחים למה שהיה.
שמעון פרס: כפי שבן-גוריון אמר, אין מומחים למה שיהיה, מה שיהיה זה בכלל דבר חדש, אבל מה שהיה, לא כל כך חשוב כי באמת חשוב מה שיהיה.
שמעון פרס: לסיכום הייתי אומר שהמשרד שאנחנו מקימים איננו משרד שעוסק בשום דבר קיים או בשום דבר שהיה אלא הוא כולו משרד שצריך לעסוק בדברים שאינם קיימים וצריך להקימם.
ענת מאור: אני רוצה בהזדמנות זו גם לברך את הנוער שנמצא כאן מכפר קארה.
מיכאל ארבל: התוכניות האלה לפעמים הן תוכניות הדרכה.
מיכאל ארבל: אני כרגע מתמקד בעיקר בסקטור הטכנולוגי למרות שאנחנו עושים תוכניות הדרכה גם בשטחים אחרים.
מיכאל ארבל: אם זה שטחים טכנולוגיים, אנחנו עוסקים בעיקר בהדרכה בנושאי חקלאות ובנושאים הקשורים לחקלאות וכלכלה ואגרו-ביזנס, גם בנושא של תחבורה וגם בנושא של תיירות.
מיכאל ארבל: כמובן שאנחנו עוסקים בנושאים שונים כמו למשל בריאות, אבל אני לא נכנס לזה כי זה לא בדיוק הנושא.
מיכאל ארבל: בנושא של הכשרה, זה העברת טכנולוגיה וידע למדינות האזור, יש לנו קצת בעיה עם שיתוף פעולה אמיתי.
מיכאל ארבל: הבעיה היא שאנחנו מלכתחילה בהגדרה גוף נותן תרומות.
מיכאל ארבל: אגב, התקציב שלנו מורכב מתקציב משרד האוצר הישראלי, שלא מספיק לנו, אבל לא פחות מזה חשוב לציין נציגים שנמצאים כאן ובעיקר את ארצות-הברית ואת ה-US AID בארצות-הברית ואת ממשלת הולנד ודנמרק שנותנים לנו ספציפית לתוכניות של המזרח התיכון מול הפלשתינאים, הירדנים והמצרים.
מיכאל ארבל: חשוב לנו בנקודה הזאת שיצרנו שיתוף פעולה מול הרשות הפלשתינאית, בעיקר מול משרד החקלאות למשל, בקורסים שהם בערך כ15- קורסים רק לשנת 1999 כאשר 300 אגרונומים מהרשות הפלשתינאית שהו בארץ ושהו ברשות במקומות כאלה ואחרים בהכשרה ובקורסים מודולריים על-פי תכנון משותף ועל-פי שיתוף פעולה כזה שיצר מצב שמרצים פלשתינאים יחד עם המרצים שלנו נותנים את ההרצאות, מתכננים את הקורסים ומבצעים אותם.
מיכאל ארבל: בזה אני חושב שאנחנו מתקרבים לשיתוף פעולה אמיתי אם כי הוא עדיין לא מלא.
מיכאל ארבל: בנושא המחקר אנחנו עושים פעולות משותפות עם כסף הולנדי בתוכנית שנקראת NIP מול הרשות הפלשתינאית, NIJ מול הירדנים, בנושאי מחקר חברתי וחקלאות, ויש תוכנית יפהפייה עם הדנים שבה הפלשתינאים, הירדנים והמצרים, יחד עם דנמרק וישראל, משתתפים בה וזה שיתוף פעולה מחקרי יפה מאוד כאשר כל הפעילויות מתרחשות בכל מדינה ומדינה בנפרד.
מרים ולדמן: כיום עם הפלשתינאים אנחנו מגבשים יחד נושאים למחקר שהם מעונינים בהם ואנחנו נוכל להיות מעורבים במימון שלהם.
מרים ולדמן: אנחנו בקשרים בירדן עם הגוף שצריך לקדם את המחקר שם והרצון הוא רצון טוב מאוד.
מרים ולדמן: ברגע שמגיעים לחוקרים באוניברסיטאות, באוניברסיטת ירדן בעמאן ובאוניברסיטאות אחרות, יש להם בעיות קשות של האיגודים המקצועיים המדעיים שלהם.
מרים ולדמן: אנחנו כן מצליחים לקדם מחקר באמצעות מטריה של מדינות אחרות.
מרים ולדמן: אנחנו נעזרים בארצות-הברית במסגרות שלהם, אנחנו נעזרים רבות במשרד המדע והחינוך של גרמניה שיחד אתו אנחנו מצליחים כיום לקדם מחקר משותף שכולל פלשתינאים, ירדנים, ישראלים וגרמנים והוא תורם רבות להבנה של מנגנונים של זרימה של זיהומים במערכות מים במקומות מסוימים.
מרים ולדמן: אנחנו מקווים שהנקודה הזאת תימשך הלאה.
מרים ולדמן: עדיין אנחנו מנהלים משא ומתן עם כל אחד ואחד מהגורמים של הארצות השכנות גם בדרך אחרת.
מרים ולדמן: משרד המדע תומך במרכזי מחקר ופיתוח אזוריים שנמצאים בפריפריה של המדינה כאשר אחד מהם נמצא במושב חצבה, שם הצלחנו להשיג שיתוף פעולה ממשי שגם כן עם תורם חיצוני, עם מטריה חיצונית, אבל זה שיתוף פעולה שעוזר למקום, למדענים שישנם בצד השני, בירדן, ולמדענים שלנו בחצבה ושם הטכנולוגיה והמדע זורמים.
זלינה בן-גרשון: פה ושם יש רצון בשיתוף פעולה מטעם חוקרים שפונים אלינו והדברים נעשים במחקר רפואי הרבה מאוד על-בסיס של קשר אישי בין האנשים וזה דבר שאפשר לעודד אותו.
זלינה בן-גרשון: בתחום הזה חשוב מאוד ליצור שיתוף פעולה בין כל הגופים - ממסדיים, ממשלתיים – שיכולים לעזור ליצור את הקשרים ולקדם את שיתוף הפעולה הזה.
גבי בר: הראשון, מול הפלשתינאים כשאנחנו עובדים מולם בשיתוף כל יתר משרדי הממשלה בהקמה של אזורי תעשייה באזור התפר.
גבי בר: הייתי רוצה לציין שני אזורי תעשייה שלפחות מטעם הפלשתינאים – האחד בטול כרם – מיועדים להיות אזור תעשייה מדעי-טכנולוגי, והשני, אזור תעשייה בכרם שלום-רפיח, שזו יוזמה שהתחילה על-ידי סטף ורטהיימר, להקמת אזור תעשייה שיעסוק בהיי-טק, הן בצד הישראלי והן בצד הפלשתינאי משני צדי הגבול זה שונה משאר אזורי התעשייה שיהיו בעצם בתוך תחומי הרשות הפלשתינאית.
גבי בר: הייתה פנייה - של שר התעשייה מר רן כהן ושר התעשייה הפלשתינאי, דוקטור סעדי קרונץ – לקנדים על-מנת להקים קרן משולשת ישראלית-קנדית-פלשתינאית, ואני מניח שעמיתי כאן ידבר על קרן טרייד.
גבי בר: הקרן תעסוק במחקר ופיתוח על-מנת לעודד תעשיות לאחר מכן לייצור משותף.
גבי בר: אנחנו גם עובדים מול הירדנים אבל זה פחות בתחום ההיי-טק אלא בעיקר בפיתוח אזורי תעשייה לייצור משותף על-מנת שיקבלו היתר לייצוא חופשי ממכס ומכסות לארצות-הברית.
גבי בר: במקביל, בסיוע המשרד לפיתוח אזורי, אנחנו פועלים מול האיחוד האירופאי על-מנת שיכירו בצבירה של כללי מקור בין ישראל והרשות הפלשתינאית כדי שאפשר יהיה לייצא מוצרים משותפים לאיחוד האירופאי בתנאי סחר חופשי.
חיה מילר: אני חושבת שבישיבה כזאת אנחנו חייבים לדבר גם על החזון ומאוד חשוב לי להדגיש זאת.
ענת מאור: אדוני השר, אחד הדברים שאני רוצה אחר-כך להתייחס אליהם הוא איך באמת עוברים לאותה מהפיכה שאנחנו יודעים שהעולם מצוי בה.
ענת מאור: אני חושבת שבהשוואה בין אפריקה לבין אירופה והמיקום הגיאוגרפי של האזור שלנו, נצטרך לחשוב איך לאור החזון הזה ולאור הדינמיקה שהשוק, הטכנולוגיה והתעשייה יוצרים כי הרי אנחנו לא יושבים ומחליטים על זה רק בממשלות או בפרלמנטים, איך אנחנו מחברים את אותו חזון או את אותה גישה כלכלית תעבורתית של זרימה ושל תנועה עם העשייה שעדיין נראית מקומית או שהולכת לאט לאט.
חיה מילר: עמיתיי יציגו את התוכניות שעובדות תחת המטריה של לשכת המדען הראשי, אבל אנחנו כאן מחויבים לנושא החזון ואנחנו נמצאים בשלב מעבר.
חיה מילר: בשלב מעבר יתכן שהכללים צריכים להיות קצת שונים.
חיה מילר: ידוע לי שהמדענית הראשית השתתפה בישיבות רבות בהן ניסו לדבר על פרוייקטים משותפים, בין השאר להביא את קונצרן צימס לפרוייקט של שיתוף פעולה בנושאים משותפים לישראלים ופלשתינאים, בין השאר קונצרט ABB שדיבר על התפלת מים בנושא של שיתוף פעולה, ישנו קושי אם יושבים אחד מול אחד.
חיה מילר: כשאנחנו נמצאים בשלב המעבר, להערכתי הנושא צריך להיות בקונסורציה עם גוף שלישי.
חיה מילר: יש פעילות אירופית מוגברת בנושא כאשר דווקא האירופים מחויבים עכשיו לפעילות כלכלית ארוכת טווח יותר מהצד האמריקאי, כפי שנתקלנו בה.
חיה מילר: להערכתי בטווח שאנחנו נמצאים בו, כדי לקדם את הדברים, צריכים לעשות את הדברים תחת גוף שלישי ותחת גורם נוסף וזאת כדי להתגבר על המכשול שקיים עכשיו ואנחנו רוצים לראות אותו כזמני בלבד, מי יותר טוב, מי יותר מוצלח, מי יותר גיבור, לפחות עד שנוכל לעשות זאת בצורה שווה אחד מול השני.
יעקב זיו: בגלל האוניברסליות של המדע, המדענים בארץ וגם באזור, בכל העולם, בעצם הרבה פעמים הקדימו תהליכים מדיניים או התחילו בפעילות מיד עם תחילת אותם תהליכים מדיניים.
יעקב זיו: למשל, האקדמיה הלאומית למדעים הקימה בקהיר מרכז אקדמי כבר ב1982-, היו עליות ומורדות ועכשיו אנחנו מנסים לשנות את הדגש ולהעביר אותו לפעילויות מחקריות במדע וטכנולוגיה יותר מאשר במדעי החברה, מזרחנות וכן הלאה שזה פחות הצליח.
יעקב זיו: כבר ב1994- נפגשו נציגי האקדמיות למדעים בארצות-ברית, שם זה לא גוף ממשלתי אלא ממלכתי, נציגי ירדן, נציגי הרשות הפלשתינאית וזאת כדי למצוא דרכים לקידום שיתוף הפעולה בענייני מדע.
יעקב זיו: אז הוחלט להתרכז בשלב ראשון בבעיה של שמירת מאגרי מים ברי קיימא.
יעקב זיו: נעשה מחקר על-פי סגנון העבודה של המועצה הלאומית למדע בארצות-הברית שמבוססת על טכניקה של פניה לעשרות מדענים מכל האזור, מומחים במקצועם, וסיכום בצורת דוח סופי.
יעקב זיו: העבודה נמשכה קרוב לארבע שנים והסתיימה בדוח שהוצג בכנס שהתקיים ברמאללה בשנה שעברה והוגש רשמית לבנק העולמי, ליושב-ראש הרשות הפלשתינאית, לממשלת ישראל ולירדן.
יעקב זיו: זה דוח חשוב והחשוב ביותר מבחינתנו כאן הוא שהמסקנות התקבלו פה אחד על-דעת כל המשתתפים.
יעקב זיו: זה טיפוסי לענייני מדע, שכאשר התכנס הכנס הזה שהוא מאוד חשוב, כל מה שהיה אז בעיתון היה שהוטל סגר על רמאללה, ואני הייתי שם ולא הרגשתי בו.
יעקב זיו: בסוף הכנס גם הוכרז על הקמת אקדמיה פלשתינאית למדע וטכנולוגיה והצענו את עזרתנו לאקדמיה כאשר ציינתי למשל שנהיה מוכנים לשתף מדענים פלשתינאים בתוכנית שלנו במתקן קרינת הסינכוטרון באירופה שאנחנו חברים בו.
יעקב זיו: הכותרת שזכיתי לה הייתה שנשיא האקדמיה הישראלית למדעים מציע שיתוף פעולה במחקר אטומי עם הרשות הפלשתינאית.
יעקב זיו: הפעילות קיימת באופן רצוף.
יעקב זיו: דרך אגב, יש הרבה פעילות לא מוכרת ואחת היוזמות האחרונות של האקדמיה – והיא נשלחה אליכם בחומר כתוב – זה פשוט מיפוי של מה שקיים ומה עושים מדענים שונים.
יעקב זיו: יש הרבה מאוד מחקרים משותפים אבל יש לא כל כך הרבה אנשים ברשות שמסוגלים לשתף פעולה בנושא הזה ולכן צריך לנרמל כל דבר בצורה שתאמר מה מספר המחקרים שכבר מתקיימים מספר שנים לעומת מספר המדענים שיכולים לשתף פעולה.
יעקב זיו: לידיעתכם, וזו אינפורמציה שקיבלנו מהאקדמיה הפלשתינאית למדע וטכנולוגיה, מספר המדענים בעלי תואר שני ומעלה במדעי הטבע והרפואה ברשות הוא בערך 250 איש.
יעקב זיו: מספר המחקרים המשותפים הם בין 120 ל140- וזה אומר שהמצב לא כל כך רע מבחינה זאת.
יעקב זיו: אני לא מדבר כמובן על יוזמות שהשר פרס הזכיר שהן הרבה מעבר לזה, יוזמות שיש להן השלכה כלכלית וכן הלאה.
יעקב זיו: המדע לא דורש הרבה כדי לטפח את הכיוון שלו.
יעקב זיו: בהמשך לכנס ברמאללה הוקם פורום של נשיאי האקדמיות האמריקאיות, הישראליות, מועצת המדע הירדנית, ובחנו את הנושא שהשר התייחס אליו, אבות המזון שהוא דבר מאוד חשוב.
יעקב זיו: מחר מתקיים בירושלים כנס משותף לכל הגורמים האלה וזה כבר פרוייקט שסומן כפרוייקט הבא, אחרי פרוייקט המים שהסתיים.
יעקב זיו: יש נושא נוסף, אמנם שקט, כדוגמה לשיתוף פעולה.
יעקב זיו: חודש אחרי הירצחו של יצחק רבין התקיים בדהב כנס של הייתי קורא להם פרחי מדע בפיזיקה מהאזור כאשר האזור אחר-כך התרחב.
יעקב זיו: היו שם קרוב לשלושים איש והיה המשך גם לפעילות הזאת.
יעקב זיו: קשר וטיסה יש, אבל כמובן שצריך לטפח את זה ולא פחות חשוב זה לעשות מיפוי של מה שקיים.
יעקב זיו: אם יהיה מיפוי טוב, נדע גם כיצד להמשיך.
רחל גלאון: נראה לי שאם מחוץ לעתידיות, המשרד לשיתוף פעולה אזורי היה גם נותן את דעתו להעביר צירקולרים או אפילו למצוא דרך לכוון את המחקרים המשותפים לאותם כיוונים שאולי יביאו את הפתרון הגלובלי הסופי, אני חושבת שזה היה דבר גדול.
מרדכי שטאון: במסגרת תוכנית המסגרת ישנו פרוייקט שנקרא אינקו, שיתוף פעולה בינלאומי, שבתוכו מוקדשים 55 מיליון יורו – שהיום שווה-ערך כמעט לדולר – לשיתופי פעולה אירופאיים באזור עם מדינות האזור.
מרדכי שטאון: בתוכנית הרביעית יש כעשרה פרוייקטים בהם היו ישראלים וחוקרים מהאזור ששיתפו פעולה.
מרדכי שטאון: בתוכנית החמישית, כתוצאה מהקול קורא הראשון – והתוכניות האלה עובדות על-בסיס של קונסורציה שניגשים ועונים לקולות קוראים - היו כ12- ישראלים שניגשו עם גורמים באזור ואירופאים כאשר ארבעה זכו, שלושה בנושא מים ואחד בנושא שחזור טקסטילים.
מרדכי שטאון: נשארו עוד 35 מיליון יורו שישתחררו בשני קולות קוראים לקראת השנתיים הבאות.
מרדכי שטאון: בשנה הזו שוחררו 21 מיליון שמתוכם ששה מיליון הלכו לפרוייקטים עם השתתפות ישראלית.
מרדכי שטאון: ישנה תוכנית שנייה שדי עונה לחזון השר פרס בקשר לטלמטיקה, למחשוב ולתקשוב באזור.
מרדכי שטאון: התוכנית הזו היא יוצאת פועל לתוכנית ברצלונה והוקדשו 35 מיליון יורי כאשר הקול קורא יצא בעוד שבועיים.
מרדכי שטאון: גם משרד החוץ, משרד המדע והקהילה האירופאית ביקשו מישראל לגשת לזה.
מרדכי שטאון: כאן יהיו מטופלים חמישה נושאים: בריאות, סחר אלקטרוני, מורשת תרבותית ותיירות, יישומי טכנולוגיה בתעשייה וחדשנות וגם בחינוך.
מרדכי שטאון: כאן מדובר על תקשוב לטובת טלה-לרנינג ודברים כאלה.
מרדכי שטאון: זו פעולה שהיא כתוצאה מנבואה, אבל עכשיו אנחנו מנסים להגשים אותה ולהגיע למצב שישראלים, חוקרים מהאזור ותעשיות מהאזור ישתתפו בתוכניות האלה.
דב הרשברג: כיום, לאחר שלוש שנים, ישנם מספר פרוייקטים בפועל וישנם מספר פרוייקטים בקנה.
דב הרשברג: אנחנו מדברים על פרוייקטים בטכנולוגיה, פרוייקטים בתוכנה.
דב הרשברג: לאחרונה אישרנו פרוייקט שקיבל גם חסות של מייקרוסופט והוא מיועד להיות פרוייקט מצליח בכל קנה מידה.
דב הרשברג: בקנה ישנם פרוייקטים בהתפלת מי ים, בטכנולוגיה, בתקשורת, באלקטרוניקה וכדומה.
דב הרשברג: אני רוצה להדגיש את עיקר ההישג כפי שאני רואה אותו.
דב הרשברג: לקרן הזאת, קרן טרייד, ישנם מנהלים או ועדה מנהלת שמורכבת מנציג של הרויאל סיינטיפיק סוסייטי בירדן, דוקטור סעיד אלוש, מאורנה ברי, המדענית הראשית של משרד התעשייה והמסחר, ומנציג של מחלקת המסחר בארצות-הברית.
דב הרשברג: אני בעצם מקבל הוראות משלושת חברי הוועדה המנהלת וזהו מצב רצוי.
נעמי אסיא: אני חושבת שאפשר לפרוט את הנושא הזה ממש לשיתוף פעולה כלכלי פרטני וזה כבר יוצא לדרך.
מוחמד טלל: I will start off with saying that I think we have to be patient as far as the level of cooperation we are expecting.
מוחמד טלל: It is extremely important, as far as Jordan is concerned to speed up the cooperation of the process, especially between Jordan, Israel and the Palestinian Authority.
מוחמד טלל: We should also not underestimate what has been accomplished between Jordan and Israel, as far as this point is concerned.
מוחמד טלל: One of the colleagues here touched on the issue of the difficulty approach academicians and members of the professional associations in Jordan.
מוחמד טלל: You know, definitely having been here for about four years, I dealt with this on a continuous basis.
מוחמד טלל: What I want to say is the following: After the signing of the Jordanian Israeli peace treaty, the Government of Jordan has taken major steps in what is called educating the public about the new era that we are in at this point in time.
מוחמד טלל: The school curriculum has been adjusted in accordance with the treaty; campaigns have taken place to change the so-called pre-peace attitude.
מוחמד טלל: Now, we have been rather successful, not as successful maybe as we would like to have them.
מוחמד טלל: But this is a reality that we all have to work together to do, and a goal that we all have to accomplish.
מוחמד טלל: On the one hand, one way to basically convince the public about the importance of cooperation, is to create maybe a political environment that is conducive to convincing people about it.
מוחמד טלל: This has been maybe the main obstacle, because, excuse me, not by choice, but the Middle East is overly political for some reason.
מוחמד טלל: The other issue I would like to emphasize here, I don’t know what is the technical term for it, but there is a gap between the regional economies, which is very obvious, and one way to improve the level of cooperation is to create some kind of a compatibility.
מוחמד טלל: Start off with small businesses that are mainly compatible between Jordan, the Palestinian Authority and Israel and get them to start cooperating and then we will go on to other issues and bigger projects.