GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלכס וילנסקי: בנושא הקרינה, ופה אני אומר את דעתי הפרטית, לדעתי יש פסיכוזה במדינה והנושא הזה עלה על הפסיכוזה.
אורי מרינוב: אתה לא מתייחס לכשירים רפואיים.
אלכס וילנסקי: אני יושב-ראש ועדת התקינה בארץ לנושא תאימות אלקטרו-מגנטית של מכשירים רפואיים.
אלכס וילנסקי: הנושא בדוק עד הסוף, ממוצה.
אורי מרינוב: אתה לא יודע כמה קרינה תהיה שם.
אלכס וילנסקי: אני יודע כמה קרינה, אני הודעתי לך.
אלכס וילנסקי: אמרתי ליושבת-ראש הוועדה שקיבלתי את זה וזה נכון, ואני בתור יושב-ראש ועדת הבטיחות של ציוד רפואי, ללא כל קשר לישיבה כאן, מודיע לך שזה מעל ומעבר.
אלכס וילנסקי: מדובר שם אגב בכמויות מזעריות של ציוד.
אלכס וילנסקי: זאת דעתו של משרד הבריאות, בתמיכתו של דוקטור בועז לב, לאחר שהנושא נבדק מקצועית על סמך נתונים שקיבלנו.
אילן שדה: בישיבה במשרד הבטחון, שנוכחת בה, אמר לנו נציג חיל הרפואה איש חיל האוויר, שלגבי מכשור רפואי שאתה אחראי עליו 320 מטר בתוך מבנים, לגבי המכ"ם הנדון, וכ980- מטר מחוץ למבנים.
אילן שדה: הלכתי לבית-חולים הלל יפה, בית-חולים ממשלתי, ולקחתי הוראות לאנשים שמכניסים להם קוצב לב.
אילן שדה: כתוב חד-משמעית, שלגבי קרינה אלקטרו-מגנטית, מיקרוגל זה בסדר ומכשירים אחרים בסדר, ולגבי קרינה אלקטרו-מגנטית אסור להם והם צריכים להיות במרחק של 980 מטר.
אלכס וילנסקי: הטעות לגבי קוצבי לב היא הרבה יותר מפליגה.
אלכס וילנסקי: מאחר שקוצב הלב מושתל בתוך הגוף, מאחר שחדירת הקרינה הזאת לתוך הגוף מוגבלת לחצי סנטימטר או סנטימטר, מתברר שקוצבי הלב עומדים 200 וולט למטר, 400 וולט למטר.
אלכס וילנסקי: אינני יודע על מה מדובר.
אלכס וילנסקי: בתדרים האלה, כפי שנמסר לי עליהם, ונמסר לי לדעתי באמת ובתמים, בתדרים האלה אין כל סכנה לקוצבי לב לעניות דעתי אפילו על הקרן הראשית.
יוסי ריבק: אני בתחילה רוצה לומר, שאני חושב שהמדינה צריכה לעלות כיתה ברמה של חלוקת האינפורמציה עם התושבים, וזה דבר שהוא חשוב, כי אני חושב שחלק גדול מהפאניקה שנגרמת ומהאמוציות שנשמעות כאן נובעות מזה שלא מחלקים אינפורמציה בצורה הנכונה ובזמן הנכון, והיו יכולים למנוע לדעתי את כל הדיון הזה שהוא כל-כך טעון.
יוסי ריבק: מבלבלים פה בין הרבה מאוד דברים.
יוסי ריבק: לא מדובר פה על קרינה מייננת, ולכן לא יפן ולא הונג-קונג שייכים לעניין הזה.
יוסי ריבק: מדובר בקרינה אלקטרו-מגנטית שמקיפה אותנו כל שעות קיומנו, מהניאון שפה דרך השמיכה החשמלית שלכם בבית, המיקרוגל וכל מה שאתם רוצים.
יוסי ריבק: רוב הדברים פה הם ברמה של פאניקה ציבורית, וזה קורה כך גם עם טלפונים סולולריים ועם אמצעי קרינה אלקטרו-מגנטיים אחרים.
יוסי ריבק: אני יכול לומר לכם, וזאת גם עמדה של האגודה למלחמה בסרטן וגם העמדה של הוועדה הבין-משרדית לחומרים מסרטנים, שברמות החשיפה האלה לקרינת מיקרוגל בתדרים שבהם עובדים מכ"מים מהסוגים האלה וסוגים אחרים - אין היום שום עדות שמראה נזק בריאותי מהשפעה א-תרמית של קרינה אלקטרו-מגנטית.
יוסי ריבק: נכון שכאשר מדברים על עבודות, וזה לא אלפים, ואני מכיר את כל הספרות שהדוקטור מרינוב ציין, יש מחקרים מסוימים שמצאו בבעלי-חיים אפקטים שהסיכום שלהם אומר חד-משמעית שאין כל הוכחה כיום ואין כל מחקר שניתן לחזור עליו, וזה אחד הקריטריונים לקשר סיבתי, שאומר שיש איזשהו נזק בריאותי מוכח.
יוסי ריבק: לא במחקרים האפידמיולוגיים ולא במחקרי בעלי-החיים ולא במודלים.
יוסי ריבק: לכן אני חושב, שצריך לרדת קצת מהעץ בקטע הזה, ואם הנתונים שמסופקים הם נכונים ולא מדובר פה על רמאות, לא צפויה בנושא הקרינה האלקטרו-מגנטית כל בעיה לתושבים.
יוסי ריבק: אני מוכן להעביר את הבית שלי למאור כבר מחר.
יוסי ריבק: יש בעיות אחרות.
יוסי ריבק: בחלק מהטווחים שמוזכרים פה בנושא ביוב, הם לא שייכים לקרינה אלקטרו-מגנטית.
רן חדוותי: אתה לא הבנת בכלל את העניין, אדוני.
רן חדוותי: צריך לפטר אותך מהוועדה שאתה יושב בה.
יוסי ריבק: זה שאתה צועק לא אומר שאתה צודק.
יוסי ריבק: וזה שתרמת למדינה, וכולנו תרמנו, לא נותן לך זכות לצעוק עלי.
רן חדוותי: לדעתי אתה צריך לצאת מכאן ולהרים טלפון לאגודה למלחמה בסרטן ולהתפטר ממנה.
רן חדוותי: כי האינפורמציה שבידי היא שונה לחלוטין ממה שאתה אומר.
רן חדוותי: יכול להיות שאנשים כמוך הם שגורמים לצרות הכבדות שיש היום במדינת-ישראל.
יוסי ריבק: תציג את האינפורמציה שלך באופן מדעי.
אורי מרינוב: בכלל לא הבנת את הנקודה.
אורי מרינוב: הצבא כתב שמדובר בקרינה אלקטרו-מגנטית.
יוסי ריבק: אני אומר שוב, בעניין רמת הקרינה האלקטרו-מגנטית אני לא צופה בעיה משמעותית לעניין.
יוסי ריבק: לגבי מתן האינפורמציה, אני חושב שצריך לתת את כל האינפורמציה לתושבים ברמה המקובלת.
אלברט ביטון: אני יושב-ראש ועד "אחים ואחיות", בית-חולים שער מנשה.
אלברט ביטון: בדרך כלל ועד דואג לאינטרסים של העובדים שלו, ופה אני בא להתריע על המצב של החולים וכן של העובדים.
אלברט ביטון: יש המון עובדים בבית-חולים שער מנשה.
אלברט ביטון: לבית-החולים יש שני אגפים, יש אגף ששייך למשרד הבריאות שנקרא בית-חולים שער מנשה, ויש אגף ששייך למשרד העבודה והרווחה שנקרא אבן מנשה.
אלברט ביטון: יש שם המון חולים פגועים, שאף אחד לא מייצג אותם.
אלברט ביטון: הם לא יודעים אפילו שהולכים להקים שם משהו, ואם הם יודעים אין להם לאן לברוח.
אלברט ביטון: כל אחד מהתושבים יכול להעתיק את הבית שלו, אבל כאן מדובר בחולים שאף אחד לא יכול להעתיק את המקום שלהם למקום אחר.
אלברט ביטון: שם מיקמו אותם ושם הם יישארו.
אלברט ביטון: הפגיעה המשנית היא בעובדים עצמם.
אלברט ביטון: אני מסתמך על מסמך כתוב של פרופסור אילן מודעי, מנהל בית-החולים שערי מנשה.
אלברט ביטון: פרופסור מודעי, שהוא נציג משרד הבריאות, מדבר על הנושא של הקרינה האלקטרו-מגנטית וההשפעה שלה על המאושפזים בבית-החולים.
אלברט ביטון: הוא כותב שיכולה להיות פגיעה במכשירים טיפוליים, במכשירים חשמליים, במיכשור של מעבדה שמודדים את רמת הכימיה בדם, תפקודי התיירואיד ותרופות שונות.
ענת מאור: אני מבקשת שאת חוות הדעת הזאת תעבירו לוועדה ולנציג משרד הבריאות.
אלברט ביטון: אני רוצה לקרוא לכם התייחסות של משרד הבריאות לגבי מטופלים בבית-חולים שער מנשה.
אלברט ביטון: המנהל הכללי של משרד הבריאות, פרופסור גבי ברבש, כותב: "מכשיר המכ"ם שהוקם ליד בית-החולים ישתלב להערכתי באופן טבעי בפנטזיות של החולים שם".
אלברט ביטון: זה מסמך רשמי של משרד הבריאות.
אלברט ביטון: כך הם מתייחסים לאנשים חולים שיש להם פגיעה.
אלכס וילנסקי: אני לא מזלזל, אבל אני אומר עניינית שהמכשירים שהוא ציין בדוקים ספציפית ואין שם שום בעיה.
רן חדוותי: אני רוצה לציין, שבישיבות הראשונות וילנסקי אמר דברים הפוכים ממה שהוא אומר עכשיו.
רן חדוותי: היתה לו פגישה בפרקליטות ומאז הוא שינה את כל עורו ואומר דברים שונים לחלוטין.
אלכס וילנסקי: אתה משקר.
אלכס וילנסקי: עד עכשיו דיברת, עכשיו שיקרת.
רונית מלמוד: אני ממושב מאור.
רונית מלמוד: כשהתחיל כל הסיפור ביקשנו בורר, ומה טוב יותר מבורר שיכול להיות חשוף לכל המידע הסודי מאשר רב-אלוף.
רונית מלמוד: הצענו רב-אלוף במילואים, דן שומרון, שהוא יהיה איש סוד שישמע את שני הצדדים.
רונית מלמוד: מערכת הבטחון לא הסכימה.
רונית מלמוד: האם גם לו אין הסיווג המתאים?
רונית מלמוד: כמו שאמר נחמיה טוויל, יש אנשים ממושב מאור ומהסביבה עם סיווג בטחוני, אנחנו באים עם מודעות בטחונית מאוד גבוהה, וניסינו בשקט ובחשאיות לעשות את זה שנה וחצי.
רונית מלמוד: דחקו אותנו לפינה.
רונית מלמוד: מערכת הבטחון זלזלה בנו, אמרו ניתן להם קצת כסף לקנות את האדמות.
רונית מלמוד: אנחנו לא רוצים כסף, אנחנו רוצים שהגולם ההרסני הזה לא יהיה אצלנו בחצר, 300 מטר מהבית שלנו.
רונית מלמוד: זה כמו גן השעשועים של הילדים שלנו.
רונית מלמוד: אתם לא מבינים את זה, זה 300 מטר מהבית שלנו.
יאיר צדיק: זה נתון לא נכון.
יאיר צדיק: אם את רוצה לדבר על נתונים - נדבר על נתונים.
יאיר צדיק: אבל אם את רוצה להגיד סתם את יכולה להגיד שני מטר, לא 300 מטר.
רונית מלמוד: בעמוד 10 יש דוח של משרד הבטחון שכתוב "מוגבל", זה התסקיר הסביבתי, כתוב שם 300 מטר מהבתים המאושרים של מושב מאור מהגדר של הבסיס.
רונית מלמוד: על סף שנת 2000, שכבר יודעים שיש כל מיני השפעות ותקנים משתנים, לא יכול להיות שהולכים לבנות משהו חדש שהתוצאות שלו עדיין לא ידועות.
רונית מלמוד: יאיר, אני יודעת איפה אתה גר, ודיברת על מרחקים.
רונית מלמוד: המרחקים שאתה אז אמרת לי הם הרבה יותר רחוקים.
רונית מלמוד: אנחנו גרים 300 מטר מהסביבה הזאת.
רונית מלמוד: דיברו פה על השפעות תרמיות וא-תרמיות, ולא דיברו על מה קורה כשטיל עף, מה קורה עם רכיבים שעפים בשטח.
רונית מלמוד: זה יעוף על הגג שלי?
רונית מלמוד: מה קורה עם דלקים מוצקים?
רונית מלמוד: אני אסבול מהנזק הנשימתי של הדלקים המוצקים.
יוסי ריבק: אז תתווכחי על זה ולא על קרינה.
יאיר צדיק: כנראה החלטת לעבור לתחום אחר, כי בתחום הקרינה זה לא הצליח.
דפנה כץ: אני מוחה על הטיעון הגימיקי בנושא הטלפונים הסולולריים.
דפנה כץ: כל מי שמבין קצת בקרינה יודע שלא רק העוצמה חשובה, אלא המרחק ואורך הגל.
דפנה כץ: לגבי אורכי הגל הקצרים, זה נכון שאין מחקרים שמוכיחים חד-משמעית, אבל כל מומחה לסרטן יגיד שיעברו חמש עד עשר שנים עד שיהיו מימצאים ודאיים לגבי הגידולים.
דפנה כץ: נציגי "אדם טבע ודין" נפגשו אתמול עם השרה דליה איציק והיא ביוזמתה העלתה את הנושא הזה.
דפנה כץ: המשרד לאיכות הסביבה, נכון להיום, מתכחש לחלוטין לחוות הדעת הקודמת בנושא הזה, וזה כשלעצמו צריך להספיק לכל מי שיושב פה.
אליעזר כהן: דוקטור ברנר בעצמו כתב שהוא לא הגיש חוות דעת.
שמואל ברנר: אני הודעתי חד-משמעית, אין חוות דעת מול ההחלטה של משרד הבטחון.
רן חדוותי: אבל אתה ואהוד נאמן נתתם אישור לכל התוכנית, והם משתמשים בך.
שמואל ברנר: אז תשתמש להיפך.
אליעזר כהן: הרושם הראשוני הוא בדרך-כלל הרושם הכי נכון, ומיד בתחילת הדיון שאלתי את עצמי מדוע לא הלכו על כמה גבעות מזרחה.
אליעזר כהן: אם אני זוכר, כמה מהן הן קרחות.
אליעזר כהן: שאלה שנייה, בית-חולים שנמצא בתוך המחנה, צריך לדון בהעברתו בכל מקרה.
ענת מאור: אני חייבת לעלות למליאה.
ענת מאור: חבר-הכנסת כהן, אני מבקשת שתסכם את הדיון על דעתי ועל דעת הוועדה.
ענת מאור: מ"מ היו"ר אליעזר כהן: אני ממליץ, כמו חבר-הכנסת בריילובסקי, לחייב את כל הגורמים הנוגעים בדבר לשבת לכמה דיונים יחד להבהרת מידע.
ענת מאור: המפגש הזה היה קצת בוסר.
ענת מאור: עצם זה שאנשים אומרים שהם לא קיבלו אינפורמציה, עצם זה שאומרים שלא ידוע להם ושני הצדדים טוענים שהם בדקו והם הצודקים.
ענת מאור: כאן אין ויכוח של השוק וכאן אין גימיקים.
ענת מאור: זה מדע.
ענת מאור: במדע אין ויכוחים, במדע יש מדדים.
ענת מאור: אני לא מכיר איש בטחון שמתמצא במדע מתמטיקה ופיסיקה כמו שר הבטחון אהוד ברק.
ענת מאור: אני יודע שהנושא טעון ברגשות, שמעתי פה את הצעקות.
ענת מאור: זאת המערכת שתהיה הכי חשובה לבטחון מדינת-ישראל.
ענת מאור: האם אתם מבינים את זה שלא יכולים להשמיד אותנו אלא עם נשק כימי ואטומי?
ענת מאור: האם אתם מבינים שהחץ זה הדבר היחיד שיתן את התשובה?
רן חדוותי: אל תהלך עלינו אימים.
אליעזר כהן: אני לא מהלך עליכם אימים, אני אומר שזה מדע ושני הצדדים צריכים לשבת ולשמוע אלה את אלה.
אליעזר כהן: אני ממליץ על בעל מקצוע שיודע לשפוט, מעין בורר, אני חושב שזה צריך להיות אדם שמבין בביולוגיה ובפיסיקה יותר מאשר רמטכ"ל לשעבר.
אליעזר כהן: אפשר למצוא אדם מתאים במדינה הזאת.
אליעזר כהן: אני אמליץ בפני יושבת-ראש הוועדה לבחור אדם שמתאים ויכול לשמוע את הסודות, שיישב עם האנשים המתאימים וישמע את שני הצדדים עד הסוף במובן המדעי של העניין, בלי שום רגשות ופאניקה.
אליעזר כהן: אם זאת מערכת שטובה לבטחון ישראל, שהוא יקבע.
אליעזר כהן: מוכרחים לשבת פה ולעשות עבודת הכנה מדעית לפני שאנחנו נפגשים לפגישה חצי פוליטית כזאת.
ענת מאור: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הוועדה לענייני מחקר ופיתוח מדעי וטכנולוגי, בנושא היערכות הבנקים לקראת באג 2000.
ענת מאור: אני רוצה לעדכן את האורחים שלנו, שהוועדה שבראשותי למעשה קיבלה מהוועדה הקודמת לה את נושא הבקרה, הפיקוח והליווי של היערכות המדינה לבאג 2000.
ענת מאור: הוועדה קיימה בנושא הזה חמש ישיבות, כולל ביקור וליווי שנעשה בשטח, ביקור בתרגיל שהיה בחברת החשמל בתשתיות, ביקור בתרגיל של מערכת הבריאות.
ענת מאור: היום אנחנו נהיה מיוצגים בכנס מל"ח הארצי, ואחת התחנות היא היערכות הבנקים כיחידה מאוד חיונית בהיערכות הממשלתית, העסקית והפרטית.
ענת מאור: הוועדה רוצה לשמוע ולבדוק שלושה היבטים.
ענת מאור: הראשון הוא היערכות טכנית-מקצועית, מה נעשה בבנקים.
ענת מאור: שמחנו לשמוע שלמעשה כבר מ1996- יש היערכות רצינית.
ענת מאור: משיחות טלפון מוקדמות עם מר פרדי וידר ועם מר יואב להמן ומדוח שקיבלתי בפקס אני מבינה שהעלויות בבנקים השונים היו לא קטנות, ואת זה נשמע.
ענת מאור: ההיבט השני הוא ההיבט הציבורי-המשפטי.
ענת מאור: באיזו מידה כל אזרחית וכל אזרח במדינה יכולים להיות בטוחים שכל אשר להם בבנק יובטח, בין אם זה פנסיה, בין אם זה גימלאות, בין אם זה חסכונות.
ענת מאור: ההיבט השלישי זה מה ההיערכות של הבנקים ליידוע הציבור.
ענת מאור: לא רק להרגעתו, אלא להעברת מידע.
ענת מאור: בעניין זה אנחנו בקשר עם מנכ"ל משרד ראש-הממשלה, יוסי קוצ'יק.
ענת מאור: קיבלנו את חוברות ההיערכות וההסברה הכלליים של המדינה בישיבה הקודמת, ואני רוצה לשמוע גם מה יש לבנקים לומר בעניין זה.
ענת מאור: לאור תגובות שהגיעו אלי ולאור תגובות שהוצאתי לעתונות, אני רוצה לפתוח בהקשר המשפטי הציבורי בהבהרה.
ענת מאור: הוועדה עומדת לרשות הציבור, ואני קיבלתי מאחד האזרחים, מתוך האינטרנט שלו, כתב תיקון לבקשת פתיחת חשבון ותנאים כלליים לניהול חשבון.
ענת מאור: בו נוסח הסעיף המפורש, שאותו הוצאנו גם לעתונות: "ידוע לי שהבנק נקט ונוקט באמצעים המקובלים להתאמת המערכות והתוכנות שלו לשנת 2000, אך מאחר ולמרות כל הבדיקות שננקטו ידוע לי כי קיימת אפשרות שיהיו שיבושים או תקלות במעבר לשנת 2000, פוטר אני בזאת את הבנק מכל אחריות לנזק שקורה עקב המעבר לשנת 2000".
ענת מאור: התברר שזה היה בתקשורת, וגם זאת העבירו לנו לידיעת הוועדה, לאור התערבות של הציבור ושל התקשורת.
ענת מאור: זה פורסם ב"הארץ" לפני חודש, הבנק שעסק בזה הוציא מכתב תיקון, ובו הסעיף הזה נמחק ונאמר: "ידוע לי שהבנק נקט ונוקט באמצעים מקובלים להתאמת המערכות והתוכנות שלו לשנת 2000.
ענת מאור: אני מתחייב לנקוט באמצעים מקובלים להתאמת המערכת והתוכנה שברשותי כאמור, ואני מתחייב בזה לשפות את הבנק בגין כל נזק, הפסד או הוצאה שייגרמו לו כתוצאה מדרישות ותביעות צד שלישי כלשהו כלפי הבנק כתוצאה מפעולה כלשהי מצדי הקשורה בקבלת השירותים על ידי בהתאם לכתב זה".
ענת מאור: אני מצטערת שמצאו לנכון להחתים אזרחים על חוסר כל אחריות של הבנקים.
ענת מאור: בכל זאת נרצה לדעת האם יש עוד בנקים שהחתימו אזרחים, וכשנגיע להיבט הציבורי אני אראה גם טופס החתמה, לאו דווקא לקראת באג 2000 אלא לקראת תקלות טכניות כאלה או אחרות ואבקש על כך תשובות.
פרדי וידר: אני מברך על היוזמה של הוועדה הנכבדה הזאת.
פרדי וידר: נציגי הבנקים שנמצאים כאן הם האנשים הבכירים שהובילו את נושא ההיערכות, כל אחד בבנק שלו, והם בוודאי יאמרו את הדברים שלהם.
פרדי וידר: כמו שציינת, הבנקים החלו בהיערכותם לבאג 2000 כבר לפני כמה שנים והקצו לנושא הזה את כל האמצעים הדרושים, גם מקצועיים וגם חומריים, מבלי לחסוך.
פרדי וידר: המפקח על הבנקים, שהוא בוודאי יאמר את דברו בדומה לקולגות שלו, גם הוא במרוצת השנים הוציא שורה של הנחיות והוראות וגם עקב אחר ביצוע ההוראות האלה, שבין השאר נועדו לקיים רמת מודעות מאוד גבוהה בכל הבנקים בעצם הצורך לטפל בבעיה ולמעורבות ישירה של הדרגים הכי בכירים של ההנהלה במעקב אחר ביצוע תהליך ההיערכות, והדבר אכן נעשה.
פרדי וידר: ככל שאנחנו יכולים לשפוט, מידת המוכנות של הבנקים בישראל עולה בקנה אחד עם זאת של הבנקים במתוקנות ובמפותחות שבמערב.
פרדי וידר: במובן הזה אין מה להתבייש, ואני חושב שאנחנו עומדים במקום טוב גם בהשוואה לסקטורים אחרים במדינת-ישראל.
פרדי וידר: כך שכפי שאמרתי הבנקים לא חסכו באמצעים כדי להתמודד עם הבעיה.
פרדי וידר: למותר לציין, שרציפות השירות הבנקאי לציבור תלויה גם בזמינותם של שירותי תשתית חיצוניים, ובעיקר מציינים ובצדק חשמל ותקשורת.
פרדי וידר: ככל שידוע לנו, אלה תחומים שטופלו במלוא הרצינות על-ידי האחראים להם.
פרדי וידר: אבל מנקודת ראות הבנקים זה שירות חיצוני, וזמינותו של השירות הזה הוא חיוני להספקת השירות הבנקאי.
פרדי וידר: כמובן שהבנקים נקטו גם בכל מיני אמצעים למצבי חירום אילו ואחרים, אבל זאת תהיה ההתייחסות שלהם.
פרדי וידר: אני מסכים עם מה שאמרת, שהמסר הכי חשוב שצריך לצאת מהישיבה הזאת לציבור הוא שהבעיה מטופלת ככל שניתן לטפל בבעיות מן הסוג הזה.
ענת מאור: זה עוד לא אמרתי, קודם כל אשמע אתכם.
פרדי וידר: צריך לצאת מסר לציבור, ואני חושב שהמסר שיכול לצאת הוא בוודאי שנכסיו של הציבור בבנקים מובטחים לו.
פרדי וידר: תקלה שאני הולך לכספומט וברגע מסוים אני לוחץ והוא אומר לי שכרגע הוא לא בפעולה יכולה לקרות, זה קורה גם היום.
פרדי וידר: אבל בין זה לבין הבטחת נכסיו של הציבור בבנקים יש תהום, ונכסיו של הציבור בבנקים מובטחים.
פרדי וידר: איגוד הבנקים גם עבד על חוברת הסברה לציבור, של שאלות שיש לצפות שהציבור שואל.
פרדי וידר: החוברת היא בשלבי הכנה סופיים.
ענת מאור: באיזו תפוצה היא תצא?
פרדי וידר: היא תופץ בכל סניפי הבנקים.
פרדי וידר: זוהי חוברת ידידותית מאוד, שיכולה להסביר לציבור את הבעיות שמעניינות מנקודת מבטו בהקשר של שנת 2000.
פרדי וידר: ביחס לסוגיה הנוספת שהתייחסת אליה, עניין הטפסים שהחתימו עליהם, אני רוצה לציין שכל הפעילות הזאת מתקיימת במסגרת חוק, חקיקה ומשפט, עם פיקוח של בנק ישראל בהוראות בנקאיות של יחסי בנק-לקוח מוסדרים.
פרדי וידר: מה שכתוב בכל טופס התקשרות לבנק עצמו הוא נושא שלא מוסדר באופן מאורגן, וטוב שלא ואסור שלא.
פרדי וידר: כל בנק מטפל בטפסים שלו בנוסח טופסי ההתקשרות שניתנים ללקוחות.
פרדי וידר: לכן הוא לא נושא לטיפול כללי, אלא הטיפול הוא אם למישהו יש בעיה זאת או אחרת, ויכולה להיות.
ענת מאור: אני מבקשת שבסוגיה הזאת נדון בהמשך.
יואב להמן: אני אציג בקצרה את הקונספט הכללי של הפיקוח על הבנקים בנושא באג 2000.
יואב להמן: גם אנחנו התחלנו להידרש לנושא הזה בסוף 1996.
יואב להמן: ערכנו סקר מהיר בקרב הבנקים לגבי מצב הטיפול, ומצאנו שאכן הם התחילו לטפל, אבל מאותה עת ואילך אנחנו ליווינו את התהליך הזה בצורה הדוקה מאוד, בכל ההיבטים שלו, והיו הרבה יותר היבטים מאשר היבטים טכניים של הסבות למחשוב.
יואב להמן: כך שכאשר אני אומר ליווינו, זה כולל לברר מה קורה בעולם בנושא הזה במדינות המתקדמות כמו ארצות-הברית.
יואב להמן: בעיקר התבססנו והתכוונו ליישר קו עם האמריקנים, שהם היו מאוד מאוד יסודיים בטיפול הזה.
יואב להמן: יש להם רשות מרכזית לפיקוח, הF.F.I.C-, שמרכזת את כל רשויות הפיקוח הפיננסיות שם, והם הוציאו מעת לעת הוראות.
יואב להמן: אנחנו העברנו את ההוראות האלה ואכפנו אותן גם על הבנקים שלנו.
יואב להמן: במקביל גם הרשות הפיקוח הבינלאומית הוציאה גילויי דעת וגם אותם אכפנו על הבנקים שלנו.
יואב להמן: עברנו את כל שלבי ההיערכות של הסבות, טסטים.
ענת מאור: הסבות זאת אומרת כמו מערכת החשמל, שהכל מוסב לשנת 2000?
יואב להמן: כן.
יואב להמן: שלב ההסבות בעיקרו היה עוד ב1998- ברובו.
יואב להמן: עיקר 1999 היתה טסטים, אם כי היו כאלה שעוד הסבו מערכות שונות גם ב1999-, אבל זה היה עיקר הטיפול.
יואב להמן: הטסטים התבררו כתהליך לא פשוט, כי זה לא סתם בדיקה שהחשבון יצא אותו דבר, אלא צריך לעשות הדמיה, כולל הדמיה של שנת 2000, גם בחומרה, גם בתוכנה, גם להסב קבצים שלמים ולהעביר אותם לשנת 2000.
יואב להמן: הבנקים עשו את זה לפי מיטב הכוח המקצועי שיש להם או שהם שכרו, והם לא חסכו בנושא הזה.
יואב להמן: דיברו שסדר הגודל של ההוצאה על הפרויקט בבנקאות היה סדר גודל של 400 מיליון שקל.
יואב להמן: זה סכום אדיר והוא לא בוזבז.
ענת מאור: האם חלק מההוצאה היא גם השקעה של טיוב המערכת?
יואב להמן: אין ספק, ולכן גם יותר קשה.
יואב להמן: יחד עם זה, חלק מההוצאות בוודאי לא נספרו, כיוון שחלק גדול מההוצאה הוא במשאבים פנימיים של הבנק, כוח אדם, שבעצם דחו פרויקטים אחרים, ולכן די קשה לזקוף את ההוצאה לנושא הזה.
יואב להמן: אבל בהחלט הפרויקט הזה בבנקאות קיבל דגש.
יואב להמן: הפיקוח על הבנקים הופקד על יציבות הבנקים ועל הקשר ההוגן והתקין של יחסי בנק-לקוח.
יואב להמן: ראינו את נושא באג 2000 כמרכזי לשני ההיבטים האלה.
יואב להמן: זאת אומרת, הוא היה מרכזי בעינינו גם לצורך היציבות וגם לצורך תקינות הקשר שבין הבנק ללקוחותיו, והמטרה שלנו היתה שהבנקים יוכלו להמשיך לתת את השירות הרגיל שלהם עד כמה שאפשר, גם מיד במעבר לשנת 2000.
יואב להמן: מעבר לזה, היו היבטים שונים שלא כל-כך הגיעו למודעות, כמו הנושא של סיכומי אשראי שגלומים בנושא באג 2000, שחייבו את הבנקים להיכנס בצורה יסודית לבדיקת לקוחות, האם הם ערוכים כפי שצריך.
יואב להמן: ברור שהם לא יכולים להיכנס לאותה יסודיות שאנחנו הכנסנו.
ענת מאור: כשאתה אומר חייבו, מי חייב?
יואב להמן: אנחנו ביקשנו מהבנקים לבדוק את כל הלקוחות שחשופים לסיכון הזה, שהם מהווים בעצם סכנה מבחינת טיב האשראי, ואיפה שנדרש הבנק נדרש לברר עם הלקוח את מצבו במידת הצורך, או לעשות הפרשה לחובות מסופקים, או לחייב את הלקוח לשפר את המודעות.
יואב להמן: בדרך הזאת בצורה עקיפה תרמו הבנקים לקידום היערכות באג 2000 גם בחברות אחרות של המשק.
יואב להמן: למרבה הצער זה לא ירד מספיק נמוך, כך שבתחום הפירמות הקטנות לא יכולנו להועיל עד כדי כך.
יואב להמן: היו עוד היבטים, כמו הנושאים של נזילות וסיכוני שוק וסיכוני ריבית וכל מיני סיכונים אחרים, שהבנקים נדרשו לתת עליהם את דעתם.
יואב להמן: בכל הדברים האלה הדירקטוריונים של הבנקים היו צריכים לדון בנושא הזה מדי ישיבה.
יואב להמן: הנושא של הסברה ומידע לציבור הוא השלב הנוכחי, שהוא קריטי, כיוון שאי הוודאות הוא הגורם העיקרי שמאיים, ונראה היום שאולי נזקי החששות עלולים להיות יותר גדולים מנזק באג 2000, בוודאי בתחום הבנקאות שבו הבנקים עצמם ערוכים היטב לנושא.
יואב להמן: לכן אנחנו מקדישים עכשיו הרבה מאוד משאבים, יחד עם משרד ראש-הממשלה, לנושא הזה של יידוע הציבור.
יואב להמן: הכנסנו כבר בדוחות הכספיים הקודמים של הבנקים חובות גילוי מאוד נרחבות לגבי היערכות, והסקירה שלכם היתה על בסיס הדבר הזה.
יואב להמן: אנחנו נמשיך בחודשיים האלו בתחום הזה.
יואב להמן: לגבי החלק המשפטי, נמצא אתי מוטי פיין, הממונה על פניות הציבור אצלנו.
יואב להמן: אנחנו מטפלים בנושא הזה בחתך רחב יותר.
יואב להמן: הנושא הזה לא מתקשר לבאג 2000, אלא לכל הסעיפים הקטנים של פטור מאחריות.
ענת מאור: אנחנו בהחלט נגיע לזה.
ענת מאור: נציג בנק הפועלים, בבקשה.
מייק ריזנפלד: אנחנו מוכנים לשנת 2000 באופן מלא.
מייק ריזנפלד: ללקוחות אין כל סיבה לחשוש שהכסף שלהם ייעלם והיתרות יימחקו יותר מאשר ברגע זה.
מייק ריזנפלד: אם מישהו מחזיק את הכסף בבנק כעת, באותה מידה הוא יכול להיות סמוך ובטוח במעבר לשנת 2000.
מייק ריזנפלד: סיימנו בחודש ספטמבר ניסוי מאוד גדול, שבו הקמנו למעשה את כל הבנק בצד, מחשב עצמאי, שעון של שנת 2000, כל הנתונים הוזזו לשנת 2000, היקף עסקות של קרוב ל4.5- מיליון עסקות של הבנק ליום, הזרמנו במשך יומיים ויצאנו בלי אף שגיאה.
מייק ריזנפלד: זאת הבדיקה האחרונה, האמא של כל הבדיקות.
ענת מאור: מתי זה היה?
מייק ריזנפלד: התחלנו ב7- בספטמבר וסיימנו את ההשוואות של הריצה במקביל, כי רצנו במקביל לתהליך הייצור שקורה ביום-יום, ב7- באוקטובר.
מייק ריזנפלד: הריצה עצמה היא ריצה להריץ את כל הבנק, כמו שהוא עשה במשך אותם ימים ב1999-, במשך מספר ימים בשנת 2000, עם אותם נתונים רק מוזזים קדימה בשנה, כולל השוואה ממוחשבת של התוצאות אחד לאחד.
מייק ריזנפלד: לכן אנחנו סמוכים ובטוחים ברמת ביטחון מאוד גבוהה שאין לנו שום בעיה מהותית.
מייק ריזנפלד: ניסויים כאלה נעשו ברמת הפרט לכל תחנה, ולא מאסיבי ל11- אלף תחנות.
מייק ריזנפלד: אבל ברמת המערכת המרכזית ללא ספק סיימנו את התהליך.
מייק ריזנפלד: למעשה את ההסבה סיימנו ב1998-, כמו שהוזכר פה.
מייק ריזנפלד: מסוף 1998 מה שעובד בייצור ביום-יום זה המערכות המוסבות לשנת 2000.
מייק ריזנפלד: שנת 1999 היתה שנה לניסויים, עשינו ארבעה מחזורים של ניסויים, כולל ניסוי של הפעלת כל המערכת הסניפית.
מייק ריזנפלד: זה לעניין ההיערכות, לעניין המוכנות ולעניין הדאגה לכספי הלקוחות.
מייק ריזנפלד: לעניין המידע לציבור, מי שייכנס בימים אלה לאתר האינטרנט של הבנק יראה כבר הסברה מאוד יפה, צבעונית.
מייק ריזנפלד: הפצנו גם למנהלי הסניפים ולסניפים חוזרים שנקראים "מחשבים 2000", עם מענה לשאלות המקובלות.
מייק ריזנפלד: בשלב זה זה לסניפים, כי הם קו ההגנה הראשון שנתקל בשאלות.
מייק ריזנפלד: עשינו סשנים של הדרכה עם מנהלי הסניפים, מה לומר ומה לענות.
מייק ריזנפלד: פחות או יותר המסר שמסרתי פה הוא אותו מסר שאנחנו מוסרים ללקוחות.
מייק ריזנפלד: אנחנו גם מכשירים את עובדי המרכז הטלפוניים כדי שיוכלו לענות.
מייק ריזנפלד: לגבי טפסי ההחתמה, יש פה שני חלקים.
מייק ריזנפלד: הטופס שהזכרת הוא טופס של בנק הפועלים, פרשה שהיתה לפני שלושה חודשים והטופס הוחלף.
מייק ריזנפלד: בטפסים הרגילים, שנמצאים כבר 15 ו20- שנה בחלק מהמקרים, בנושא של במידה ויש קשיי תקשורת הבנק לא אחראי, זה ברור.
מייק ריזנפלד: אם מישהו שלח בפקס הוראה למכור 8000 ובפקס לבנק הגיע 800, הבנק לא נושא באחריות.
מייק ריזנפלד: או אם למישהו ניתקו את הטלפון כי הוא לא שילם חשבון בזק, בוודאי שהוא לא יוכל להלין על כך שלא ביצעו את ההוראה כי הוא לא יכול היה להתקשר.
מייק ריזנפלד: כך שהטפסים האלה נועדו לטפל במצבים שהבנק, שלא ברשלנותו, מצא את עצמו במצב שהוא לא יכול לבצע את ההוראה או שהיא התקבלה בצורה משובשת.
ענת מאור: אני מבקשת שאת חומר ההסברה שאתם מתכוונים להעביר לסניפים תחלק לחברי-הכנסת.
ענת מאור: נציג בנק דיסקונט, בבקשה.
מנחם גוטרמן: לגבי המוכנות לשנת 2000, למיטב ידיעתנו אנחנו מוכנים לשנת 2000.
מנחם גוטרמן: עשינו כל שלאל ידינו בנושא הזה, כולל בין השאר סימולציה של המערכת.
מנחם גוטרמן: הצגנו מחשב מיוחד שתפקידו היה לדמות את המעבר לשנת 2000 מתאריך מסוים בשנת 1999, כולל המעבר לשנת 2000 והגעה עד יום מסוים בחודש אפריל 2000.
מנחם גוטרמן: על המהלך הזה חזרנו לאחרונה פעם נוספת עקב הכרזה על ימים שאינם ימי עסקים, כמו יום שישי 31 בדצמבר ויום ראשון ה2- בינואר 2000.
מנחם גוטרמן: עקב כך ביצענו את העיבוד הזה מחדש, תוך כדי מתן דגש שהמכונות האוטומטיות ימשיכו לשרת את הציבור גם בימים שאינם ימי עסקים.
מנחם גוטרמן: כך שהנושא של הכספומטים, הנושא של המשובים להפעלה עצמית, שירותי הטלבנק של הבנק, האינטרנט, כל הדברים האלה יבחנו גם כן כיצד הם יפעלו באותם ימים שאינם ימי עסקים.
מנחם גוטרמן: זה צד אחד.
מנחם גוטרמן: הצד השני זה צד של הקשר עם ספקים שונים.
מנחם גוטרמן: ספקים הכוונה בין השאר למערכות התקשורת שמחוברות לגורמים אחרים שאתם אנחנו בקשר, כמו מערכת הבורסה, כמו מערכת התקשורת הבינלאומית עם בנקים, גורמים מקומיים.
מנחם גוטרמן: גורם אחד מהמקומיים זה למשל נושא משרד התחבורה, שרק עכשיו נכנס לניסוי.
מנחם גוטרמן: נושאים אחרים זה משרד הפנים וכך הלאה.
מנחם גוטרמן: בעיה אחרת היא בעיה של ההסבר בציבור.
מנחם גוטרמן: אנחנו עושים כל מה שנדרש כדי שהציבור יהיה רגוע.
מנחם גוטרמן: קבצים לא יימחקו, קבצים נשמרים, כסף יהיה מספיק, אבל ברגע שנכריז את הדברים האלה להערכתי עלולה להיווצר פאניקה, ואנחנו משתדלים כמה שאפשר להראות שהדברים שנעשים הם כאלה שהכל מובטח ואין צורך ליצור את הפאניקה.
מנחם גוטרמן: דוחות לציבור, למשל, על מצב יתרות, הכל מוכן.
מנחם גוטרמן: אבל אם נשלח את זה לציבור, הציבור יקבל תחושה שהוא קיבל את זה כי אולי יימחקו קבצים.
מנחם גוטרמן: כמובן כאן אנחנו נמצאים במלכוד מסוים ואנחנו משתדלים לעשות כמיטב יכולתנו שהמלכוד הזה לא ייראה ולא ייווצר.
מנחם גוטרמן: אבל מבחינה זאת, כל ההודעות לציבור מבחינת הפקדונות, ויש שאומרים שכדאי להציג גם מבחינת ההלוואות כדי שהציבור יידע מה הוא עלול להפסיד, כל הדברים האלה כוסו.
מנחם גוטרמן: מעל הכל, אנחנו מדברים גם על נושא שאנחנו קוראים לו כשל 2000.
מנחם גוטרמן: והיה וכל מה שנעשה בתחום כזה או אחר לא יפעל, איך אז אנחנו נפעל.
מנחם גוטרמן: אנחנו מקימים חדר מצב.
מנחם גוטרמן: חדר המצב הזה יתחיל לפעול בשבוע האחרון של חודש דצמבר, יעבוד סביב השעון, לא יפסיק אלא כאשר ניכנס לתוך חודש ינואר שנת 2000.
מנחם גוטרמן: מי שמחובר לחדר המצב הזה זה כל היחידות העסקיות של הבנקים.
ענת מאור: האם גם בבנק הפועלים יש חדר מצב?
מייק ריזנפלד: אצלנו יש אותו הדבר.