GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אור-נוי: מה כן?
אור-נוי: – אפשר לשפר ואפשר, גם המלצנו שבוועדות של המוסד לביטוח לאומי לא ישב רק רופא אחד.
אור-נוי: זו הסיבה שאנשים צריכים לנדוד בין רופאים שונים.
אור-נוי: אפשר לעשות את מה שאנחנו עושים בוועדות הרפואיות במשרד הבריאות, יושבים שלושה רופאים - - -
אמנון כהן: אתה מומחה בתחום ולכן אשאל אותך.
אמנון כהן: בתחום רישוי עסקים למשל, כשהייתי בוועדת הפנים, עשינו סדר.
אמנון כהן: כדי לפתוח קיוסק האדם היה צריך לעבור בשבעה משרדי ממשלה.
אמנון כהן: רכזנו את זה למקום אחד שם הוא מוסר את הכול.
אמנון כהן: כאן זה גם אפשר, הבנאדם שרוצה לתבוע צריך לדעת מבעוד מועד שאם הנכות שלו נופלת לקטגוריה כזאת או אחרת הוא יודע שיש צורך ששלושה רופאים יראו אותו.
אמנון כהן: התיק צריך להגיע למקום שמרכז את העניין שמקבל החלטה שביום זה וזה אתה צריך להגיע לרופא הספציפי שלך, ואם תחת הקטגוריה שלו צריכים עשרה רופאים, אז שיהיו עשרה רופאים.
אמנון כהן: שזה יהיה מרוכז במקום אחד ולא צריך לטרטר אותו, היום תבוא לרופא הזה, בעוד חודש תגיע לרופא ההוא, בעוד ארבעה חודשים תגיע לרופא ההוא.
אמנון כהן: כל התהליך הזה לוקח שלוש שנים.
אמנון כהן: אבל לא עשיתם את זה עד היום.
אמנון כהן: עד היום מטורטרים אנשים.
אור-נוי: רבותיי, אני עובר על תיקים שמגיעים לוועדות הרפואיות של משרד הבריאות.
אור-נוי: אתה כרופא צריך לדעת האם זה מקרה נוירולוגי, מקרה נוירולוגי ואורתופדי, האם זה כלי דם או כל דבר אחר.
אור-נוי: - - -
אמנון כהן: למה זה לא באותו יום?
אור-נוי: ואתה בא ואומר, באותו הרכב שהוא יופיע ישב נוירולוג ואורתופד ואולי גם רופא של כלי דם.
אור-נוי: זו לא בעיה, זה מתנהל כך ב-10,000 ועדות בשנה, לא 300 אלף, אלא 10,000 וועדות לשנה במשרד הבריאות.
אור-נוי: אף אחד לא אמר שאין ליקויים במשרד הבריאות.
אור-נוי: חבר הכנסת אורי מקלב, "המרבד" עבר למקום חדש והתנאים קצת יותר טובים.
אורי מקלב: זה רק התנאים הפיסיים.
אורי מקלב: הנכים המתינו ברחוב.
אור-נוי: נכון, אבל זה השתנה היום.
אור-נוי: זה באמת לא רלוונטי.
אור-נוי: אני חוזר, גם את הועדות מדרג ראשון אפשר כבר מהתיק הרפואי להגיד אם מספיק רופא אחד או שניים או שלושה.
אור-נוי: ועדות ערר צריכות לצאת מהמוסד לביטוח לאומי.
אור-נוי: ההמלצות שלנו אמרו שהן תעבורנה למשרד הבריאות או - - - <קריאה:> תגדיר מי זה "שלנו".
אור-נוי: שתי ועדות ועוד אחת של השופט גולדברג ז"ל שגם הייתי חבר בה.
אור-נוי: הוועדות הללו הן ועדות ממשלתיות מטעם הכנסת, לא של משרד הבריאות.
אור-נוי: ועדות הערר, יכולות, צריכות לעבור, אלו היו ההמלצות שלנו, לצאת ולהיות צמודות למשרד המשפטים שהוא גורם ניטראלי לחלוטין והקמת רשות.
אור-נוי: אני יודע שיש חוק שמתהווה היום, או להיות תחת משרד הבריאות.
אור-נוי: אישית אני אומר, גם ההמלצות של הוועדה אמרו, קודם כל לבדוק את זה תחת משרד המשפטים.
אור-נוי: דבר אחרון, למעשה ספר הפרופילים, אני מוכרח לומר כאן משפט כאיש משרד הבריאות, עד כמה שאני יודע ואני מניח שנשמע את זה מפרופסור שלמה מור-יוסף, הרי יש הסכמה שיש לשנות את הסעיפים ולהתאים אותם לרפואה של המאה ה-21.
אמנון כהן: אבל לא לרעת התובעים.
אור-נוי: אני לא אומר לרעת התובעים, אבל אם סוכרת לפני חמישים שנה הייתה מחלה שגרמה תוך במספר שנים, אולי אפילו למוות, היום סוכרת בשלבים המוקדמים מוגדרת כמחלה קלה והיא לא צריכה באופן אוטומטי לתת לכל אדם שחולה בסוכרת להגדיר לו מגבלות.
אור-נוי: אני לא מדבר כאן על אחוזי נכות, זה כרגע לא מעניין אותי זה לא יעלה על הדעת ואני אומר את זה.
אור-נוי: במידה וסעיפי הליקוי בספר הליקויים של המוסד לביטוח לאומי משתנים וישתנו, אני רוצה לומר שמי שקבע את השינויים אלו וועדות מקצועיות.
אור-נוי: למשל בנושא הנוירולוגיה היה אגוד הנוירולוגים, הדברים מגיעים אחר כך למשרד הבריאות ואנחנו מעבירים אותם למועצות הלאומיות שדנות בנושאים הללו, אי אפשר לבוא ולומר שזה נקבע על סמך מעורבות של האוצר או של המוסד לביטוח לאומי.
<שלמה מור-יוסף: למה אתם לא מאמנים לנו?
<שלמה מור-יוסף: הוא לא מאמין לך וזאת הבעיה.
אמנון כהן: אני אבהיר, כפי שנאמר כאן ואנחנו גם מכירים כי ישבנו בוועדת כספים, אני מכיר את שיטת העבודה של הוועדה.
אמנון כהן: הם מסתכלים, ובצדק מבחינתם, על הקופה הציבורית מהזווית שלהם.
אמנון כהן: זווית הראיה של האוצר היא לשמור על האקטואריה של המוסד לביטוח לאומי, לדאוג שבדורות הבאים יהיה להם תקציב, לכן יש שם את השיקול הכלכלי, הם לא יסתכלו על הפרט, לא על האזרח ולא פעם הם מתערבים בשיקולים.
אמנון כהן: כך הם עשו בעניין התפלות המים, פתאום הייתה שנה גשומה ולא עשו התפלות, הגענו למצב שהמים התייקרו ב- 50%.
אמנון כהן: – האזרח משלם.
אמנון כהן: הראיה שלי רוחבית, לא רק על המוסד לביטוח לאומי.
אמנון כהן: לכן כשאני אומר לך זה האוצר, לו יש את השיקולים שלו, אני לא נגד האוצר,האוצר מסתכל איך שומרים על הקופה הציבורית.
אמנון כהן: בסוף אתם צריכים להסתכל על המבוטח שלכם, את זה אני אומר ולא אמרתי שאני לא מאמין.
אמנון כהן: שוב, אני אומר שההתערבות היא שלכם והיא צריכה להיות מקצועית ולא המעורבות של האוצר.
אור-נוי: על הנושא הזה אני חייב להוסיף עוד משהו.
אור-נוי: צריכה להיות גם שקיפות, לי אין ספק.
אור-נוי: שוב, כאן אני מביע את דעתי האישית, בנושא הזה כל שינוי בפרופילים צריך להיות שקוף גם כלפי חוץ.
אור-נוי: כלומר, צריכה להיות איזו מעורבות ציבורית כדי שהציבור יבין.
אור-נוי: הדבר האחרון, סעיפי הליקוי בניידות, גיל גרינברג, ליבי לבי עם כל מה שאתה תיארת, אנחנו נפגשנו ואני יודע את הכול - - -
אמנון כהן: זה מקרה אחד שעלה, יתכן שיש אלפי מקרים כאלה.
אמנון כהן: צריך להסדיר את הנושא הזה וגם את נושא הרכב.
אמנון כהן: למה צריך לבוא ארבע פעמים בגלל סוג הרכב?
אמנון כהן: למה אין סטנדרט מסוים שאומר זה כן וזה לא?
אמנון כהן: לסוג מסוים של נכות יהיה א', סוג אחר יהיה ב', שתהייה לנכה בחירה.
אמנון כהן: נותנים לו משאית, לא צריך להכשיל, צריך להתאים לו.
אור-נוי: זאת בדיוק הבעיה, גם פרופסור שלמה מור-יוסף וגם אנחנו מבקשים כבר למעלה משנה שיאפשרו לנו לשנות, לשדרג את סעיפי הליקוי בניידות.
אור-נוי: מאחר ומדובר בתוספת של 500 עד 1,000 נכים, האוצר מתנגד.
אמנון כהן: אז הנה האוצר, האוצר.
אמנון כהן: יש פה אוצר.
אמנון כהן: כסף, אוצר.
אמנון כהן: פרופסור אור-נוי, אנחנו יושבים בבית המחוקקים, יש לנו שר מוכשר שהוא ברשות המבצעת.
אמנון כהן: אנחנו סומכים עליו שידע להתמודד עם האוצר כי מי שיושב באוצר הוא ראש הסיעה החשובה ביותר בכנסת.
אמנון כהן: מהחברים הכי קרובים שלו, אח הכי קרוב.
אמנון כהן: אני חושב שזה העיתוי הכי מתאים להביא בפני השר את כל הכשלים האלה, בעבר היו מאבקים מול האוצר.
אמנון כהן: אם לא, בזכות השר המוכשר שלנו, בזכות האח הבן דוד, אנחנו לא רוצים לפגוע בו, אנחנו לטובת הציבור.
אמנון כהן: הנכים האלה, אלה שנמצאים בקצה, שנמצאים הכי הכי בשוליים, להם אנחנו רוצים לתת קצת רווחה, שירגישו טוב, גם כך הגורל שלהם כזה, לא צריך לטרטר אותם מעבר למה שהם מטורטרים.
אמנון כהן: אני לא רוצה שמנכ"ל המוסד לביטוח לאומי יאמר יש גבולות.
אמנון כהן: אני רוצה שיהיה מספיק שיקול דעת ומספיק כלים לפתור את הבעיות.
אמנון כהן: האוצר קבע, אני אומר בכוונה האוצר, אני בית המחוקקים לא נתתי לו את הכלים.
אמנון כהן: המקרה שעלה כאן הוא מקרה אחד ובוודאי יש עוד עשרות, מאות, אלף נכים.
אמנון כהן: גילינו גם 13 מיליארד שקל רזרבה ומעבר לרזרבה יש עוד 13 מיליארד שקל רזרבה.
אמנון כהן: אפשר לומר ש- 2 מיליון שקל יוצא לטובת הנושא הזה.
אור-נוי: ההבדל הגדול בסעיפי הנכות בניידות לעומת ספר הפרופילים הרגיל הוא, שפה ברור שיש תוספת של מקבלי גמלה.
אור-נוי: זה ברור כשמש, כי צריך להכליל אנשים שיש בדיוק את אותה בעיה שהם מסוגלים ללכת והם על רקע פסיכיאטרי.
<גיל גרינברג: האוצר אישר לפני מספר חודשים העברה של 1,4 מיליארד שקל מכספי המוסד לביטוח לאומי כדי לכסות תוספת לתקציב הביטחון, ואחר כך כשאני בא לטפל בנושא שלי אומרים "אין כסף".
אמנון כהן: כבוד השר אני מודה לקב"ה שזיכה אותך להיות במשרד הזה, זה מתאים לו מבחינת האופי, מבחינת תפיסת העולם, הוא היה ראש עיר.
אמנון כהן: כבוד השר באת בשליחות שנכפתה עליך מלמעלה, נכפתה לטובה וגם עם ישראל יזכה.
אמנון כהן: מונח כאן דוח שמבחינתי הוא קשה, אני יודע שהוא עבר שינויים.
אמנון כהן: ישבתי עם המנכ"ל בדיונים אחרים וראיתי שיש רוח אחרת שהיא גם שלך מלמעלה וגם מבחינת המשרד.
אמנון כהן: עדיין יש כאן נושאים שלא טופלו, נמצאים אנשים שזועקים.
אמנון כהן: שמעת, הם מדברים מקירות ליבם והם קומץ קטן, הם מייצגים קבוצה רחבה מאוד בחברה הישראלית וגם עמך ישראל.
אמנון כהן: יש אנשים שהם אחרי תאונות דרכים, נפגעי עבודה שנזקקים לשירותים ולפעמים הם לא רוצים להגיע למוסד לביטוח לאומי.
אמנון כהן: יש לו את המשכנתא על הראש, יש לו דברים אחרים על הראש.
אמנון כהן: בתקופה מסוימת הוא נזקק לסיוע של שלושה-ארבעה חודשים ולפעמים שנה, שיעברו את השיקום ויחזרו למעגל העבודה.
אמנון כהן: בתקופה שהוא נזקק הוא כל כך לא אוהב לבוא למוסד לביטוח הלאומי, זה כאילו שנוא לבוא למוסד לביטוח לאומי.
אמנון כהן: ברמלה יש סניף של המוסד לביטוח לאומי שנותן שירות לכל הפריפריה, בכניסה למוסד לביטוח לאומי יש מאבטחים, שורה של עשרה-שנים עשר מאבטחים.
אמנון כהן: זה השירות למסכן, לנזקק שמגיע למוסד לביטוח לאומי?
אמנון כהן: כמה כסף זה עולה?
אמנון כהן: וכל זה למה?
אמנון כהן: – כנראה בגלל שלא מטפלים יפה וכנראה יש אלימות, יכול להיות.
אמנון כהן: ראשית צריך להגן על העובדים, לתת להם את כל הכלים, אבל הפנים צריכות להיות לאזרח.
אמנון כהן: אם הפנים לאזרח ומקבלים אותו ב'שלום אדוני, מה אפשר לעזור לך' – כאן אתם עושים כבר 50% מהעבודה.
אמנון כהן: אבל אם מקבלים אותו 'מה, אתה באת לעשוק אותי' מה אתה משיג?
אמנון כהן: כמו שאמר כאן חבר הכנסת באסל גטאס, זה עניין תרבותי.
אמנון כהן: לדעתי צריך לבנות את זה הפוך.
אמנון כהן: ראשית שהשירות יהיה עם הפנים לאזרח, אבל אם חס וחלילה, אם יש מי שמנסה לעבוד עלי, לעשוק שישלם פי עשר.
אמנון כהן: כלומר, לא יהיה מצב שאיש אחד יחטא וכל הציבור ישלם.
אמנון כהן: אמר הקב"ה אין דבר כזה.
אמנון כהן: לא שאין גנבים, יש כאלה.
אמנון כהן: אדוני כבוד השר, עם הרגישות שלך לפקח חזק יותר, אבל הפנים צריכות להיות לאזרח, לתושב, לאנשים.
אמנון כהן: אם מדובר על 50% ביטולים, זה משהו שלא נראה טוב.
אמנון כהן: יכול להיות 10%, 15%, אבל ה- 50% מעיד על משהו לא נכון במערכת.
אמנון כהן: אולי קיימת הנחיה מלמעלה לתת כמה שפחות, אולי כי חסר כסף.
אמנון כהן: אם מגיע לו למה לעשות לו עוול?
אמנון כהן: למה לאפשר שבדרך מישהו אחר יגזור קופון והרבה לא נשאר לנזקק.
אמנון כהן: שמישהו יהיה שותף לגמלה?
אמנון כהן: לזה אני גורם כמדינה?
אמנון כהן: אוי ואבוי לי.
אמנון כהן: בזה צריך לטפל אדוני.
אמנון כהן: אם צריך להפריט את הוועדות האלה, תחליט אתה אדוני השר למי זה יהיה כפוף, תחליט אם לכפיפות משרד המשפטים, כפיפות למשרד הבריאות ואולי אליך.
אמנון כהן: אבל לא להשאיר את זה במוסד לביטוח לאומי, לא לגוף המממן.
אמנון כהן: אפילו למראית עין יש לו אינטרס.
אמנון כהן: כבוד השר, אני מכיר את הרגישות שלך.
אמנון כהן: תאמר לנו בבקשה איפה אתה עומד, תאמר לי איפה הקושי שלך, אולי בית המחוקקים נעזור לך.
אמנון כהן: יש כאן דברים שזועקים לשמיים שצריך להסדיר.
אמנון כהן: בעניין ספר הליקויים, אני חושב שלא צריך לפחוד מזה.
אמנון כהן: תעלו לאתר את מה שאתם הולכים לעשות, קבלו עצות מאחרים ויכול להיות מאנשים שנתקלו בו, ואז להסדיר את העניין כמו שצריך.
אמנון כהן: המנכ"ל אמר תוך כדי, שיש כאלה שלא מגיע להם והם ומקבלים כסף.
אמנון כהן: לא רוצים, בוודאי שלא, זה לקונה בספר הליקויים, לא בעיה לתקן את זה.
אמנון כהן: למי שלא מגיע שיפגע, שיפגעו עוד אלף איש, עשרת אלפים שיפגעו.
אמנון כהן: למי שלא מגיע בוודאי שאנחנו לא רוצים לתת, אבל למי שכן מגיע והוא חלש מאוד, לו צריך לעזור, לסייע לו.
מאיר כהן: אדוני המבקר, חברי הכנסת, האחראי על הדוח, כבוד היושב ראש, אמנון וכל האנשים הטובים שנמצאים כאן, וזה כולל גם את האנשים שצריכים לשים סרט כתום, אבל אנחנו מרשים להם להיכנס כי הם אנשים אינטרסנטיים.
מאיר כהן: הלוביסטים שלכם צריכים לזהות את עצמם, ואתם לא.
מאיר כהן: צריך להגיד את זה.
מאיר כהן: אנחנו מקשיבים לכם בבית המחוקקים ברוב קשב, אבל אני מאוד מבקש שלפני שאתם אומרים את הדברים, רק תבססו אותם ותאמרו שאלה דברים שאתם עושים וזה לא בדיקות שנעשו על ידי אקדמיה או גוף חיצוני.
מאיר כהן: חשוב מאוד להזכיר את זה.
מאיר כהן: את לא חייבת לנהל כאן דו שיח.
מאיר כהן: אמרתי את דבריי, אני מכבד אותך.
מאיר כהן: אדוני היושב ראש, מהיום שנכנסתי לתפקידי כשר הרווחה לקחתי את הדוח הזה, קראתי לשלמה מור-יוסף ואמרתי לו 'אדוני, הנה הדוח תראו לי מה אתם עושים?".
מאיר כהן: ההתייחסות לדוחות של מבקר מדינה במשרדים בכלל ובמיוחד במשרד כמו שלי, במשרד כמו שלי היה אסור שאנחנו נתחיל משנת 2008 לנבור ולהוציא את הדוח ולהתחיל לקרוא בו.
מאיר כהן: אני רוצה לדבר על סעיפי הדוח.
מאיר כהן: כל מה שדיברנו עד עכשיו הוא באמת ברמה של נושאים לדיון ציבורי, לדיון בתוך בית המחוקקים ואנחנו עסוקים בזה שעות רבות כל יום.
מאיר כהן: לא כל שבוע, כל יום.
מאיר כהן: לי חשוב להתייחס לדוח הזה ולשמוע את המנכ"ל, כי אם אנחנו נשאיר את סעיפי הדוח הזה בלי התייחסות לכל סעיף ונבדוק בדיוק מה נעשה בכל סעיף, אז אנחנו יכולים להיפגש עוד פעם אחת ולשדר שהדוח הוא דוח, ואנחנו נמשיך להתעסק עם שאלות כמו מה מקומן של "לבנת פורן" ואדון זה וכדומה.
מאיר כהן: אני רוצה להקדים ולהסכים איתך ועם חבר הכנסת באסל גטאס שאמר שהשאלה היא שאלה תרבותית.
מאיר כהן: אני עושה ביקורי פתע בוועדות רפואיות, לבד, ניגש לדלת, פותח את הדלת, מציג את עצמי ומתיישב.
מאיר כהן: בחלק מהמקרים מצאתי את הדברים שהמבקר מדבר עליהם: תחושה של חוסר מקצועיות בכמה וועדות, רופאים לא מיומנים בכמה ועדות,
מאיר כהן: בעיני, שכר הרופאים שלא מכבד אותם ולכן ההתייחסות היא למשהו שאני עושה אחרי הצהריים.
מאיר כהן: כך זה נראה.
מאיר כהן: יחד עם זאת מצאתי וועדות עם רופאים, למרות כל מה שאמרתי, שהיו מאוד מאוד נחושים, גילו בקיאות והגנו על ההחלטות שלהם בצורה מעוררת כבוד.
מאיר כהן: הדבר הראשון הוא השיח התרבותי שאני יחד עם שלמה מור-יוסף מנסים לשנות אצל אחרון העובדים במוסד לביטוח לאומי.
מאיר כהן: שהתפיסה שהספורט הלאומי הוא לדפוק את המוסד לביטוח לאומי, אני מבקש סליחה, תזוז מהעולם.
מאיר כהן: באמת אנחנו מוצאים תחושות שכל נכה או כל מוגבל או כל אדם שבא לבקש, חובת ההוכחה חלה עליו, אבל בצורה מאוד מאוד מוגזמת עד שלפעמים החובה הזאת מתישה אותו.
מאיר כהן: על ממציאי הדוח, צריכים המנכ"ל ואני לתת תשובות ברורות מה עשינו, מה אנחנו מתכוונים לעשות ומה הלוח זמנים, כדי שלא נשב כאן בעוד שנה ונגיד 'אוקיי, התחלנו לעשות ואנחנו בדרך', למסור מהו לוח הזמנים בכדי שהדוח הזה ימולא כלשונו.
מאיר כהן: בחרתי מספר דברים מתוך הדוח להתייחס אליהם.
מאיר כהן: בעיני הם לא החשובים ביותר, אבל הדברים שמצאתי יש עליהם התעסקות משמעותית של המנכ"ל ושל אנשיו בנושאים אלה.
מאיר כהן: הסוגיה של אי תלותן של הוועדות הרפואיות.
מאיר כהן: היום יש חוק שאני מחבק אותו בשתי ידיים.
מאיר כהן: הוא חוק מורכב והוא קשה לביצוע, אבל יש בוא אמירה של "זהו כאן אנחנו מוכרחים".
מאיר כהן: חלק מאנשי המוסד לביטוח לאומי כועסים על כך שאני תומך בחוק.
מאיר כהן: להערכתי צריך להקים רשות אחת של וועדות רפואיות, להוציא את הוועדות הרפואיות ממשרד הבריאות, מהמוסד לביטוח לאומי וממשרד הביטחון, אם ירצו.
מאיר כהן: חברת הכנסת עדי קול מטפלת בחוק הזה, צריך שתהייה רשות, אין שום סיבה בעולם ומה שלא תעשה, הנראות היא מאוד חשובה מר גולן.
מאיר כהן: מה שלא תעשה, הרי אני לא מטיל דופי בכל הרופאים, אני אומר את זה למנכ"ל הטוב של המוסד לביטוח הלאומי ואני מבין את כעסו כי אני יודע עד כמה הוא עושה.
מאיר כהן: אנחנו כל יום נפגשים.
מאיר כהן: השאלה היא לא מה תעשה, שאלת הנראות היא המאוד חשובה, היא נותנת תחושה.
מאיר כהן: אם אתה הרופא והמוסד לביטוח לאומי משלם לך, בכל מה שתגיש אני מטיל דופי בעבודתך.
מאיר כהן: אני אומר את זה לחבריי וצריך לנתק את הקשר הזה.
מאיר כהן: בשלב הזה קיבלתי, וביקשתי לנתק את הוועדות הערר.
מאיר כהן: אכן וועדות הערר נמצאות בתהליך מזורז לניתוק מוחלט מהמוסד לביטוח לאומי.
מאיר כהן: אתם צריכים להבין שזה כרוך במאבק עם ועדים ובמאבק של אנשים וגם עם חלק מאנשים שחושבים אחרת.
מאיר כהן: המצב הסופי זה להוציא את כל הועדות החוצה וזה יהיה כרוך במאבק.
מאיר כהן: אדוני המבקר, מאבק עם עובדי המוסד לביטוח לאומי כי חלק לא קטן מהעובדים מתפרנס מהוועדות: מזכירי וועדות, עובדים אחר הצהריים ואחרים.
מאיר כהן: נצטרך למצוא את הדרך, כבר עכשיו התחלנו, לתת להם פיצוי על כך שנתח די גדול מהמוסד לביטוח לאומי נוציא החוצה.
מאיר כהן: להערכתי זה מהלך שחייבים לעשות אותו.
מאיר כהן: ספר הליקויים, אני מתחיל להתרגל לשיח, אני אומר לך הגברת נעמי מורביה, אני מתחיל להתרגל לשיח שאתה יכול לשבת אצל השר ולהגיד לו תודה על זה שהוא מקדם דברים, למחרת לשבת פה ולהגיד ששום דבר לא נעשה, אבל זה כנראה חלק מהשיח.
מאיר כהן: אני אלמד לתאם את עצמי לשיח הזה.
מאיר כהן: אני באתי ממקום שקצת מכבד.
מאיר כהן: את לא יכולה לשבת כאן ולהטיח במנכ"ל המוסד לביטוח לאומי שלא נעשה שום דבר.
<נעמי מורביה: אם זה הובן כך, אני מתנצלת.
מאיר כהן: אני לא הפרעתי לדברייך.
מאיר כהן: מצבך לא מאפשר לך להתפרץ מתי שאת רוצה, אנא, גם התנצלותך תשמע אחר כך.
מאיר כהן: אי אפשר לשבת אצל נציגי השלטון, חברי כנסת, שרים.
מאיר כהן: מתי שרק אתם רוצים דלתי פתוחה בפניכם ובכל דבר שאתם מבקשים אנחנו מוצאים את הדרך לשפר, ואחר כך לבוא לכאן ולשבת לפני מבקר המדינה שהוא איש מכובד שמקשיב לדברים שלכם, ולהגיד ששום דבר לא נעשה.
מאיר כהן: השיח הזה לא מקובל עלי.
מאיר כהן: אני מורה וזה תפקידי.
מאיר כהן: אני חושב שיש הכרת הטוב בכל מערכת.
מאיר כהן: יש ביקורת, מותר לכם להשמיע, אבל את לא יכולה להגיד שלא נעשה דבר משנת 2008.
מאיר כהן: כי נעשה וגם נעשה.
מאיר כהן: בנושא ספר הליקויים, אתם דורשים לפתוח אותו, אבל אתם לא מוכנים לקבל שינויים שיהיו בו.
מאיר כהן: מי שדורש לפתוח את ספר הליקויים שידע, שכן יכול להיות, וכבר אמר היושב ראש, שחלק מהרשימה לא יקבלו, יכול להיות שנקבל החלטה שהיא נבונה ועושה קצת צדק, שלא נחיל את השינויים רטרואקטיבית, אבל מעכשיו והלאה אלה הדברים.
מאיר כהן: לא יכול להיות שאתם תבקשו ותעזקו, בצדק, לשנות את ספר הליקויים ואתם תגידו אחר כך 'רבותיי, כל מה שטוב לנו אנחנו מקבלים, מה שלא טוב לנו, נא לא לפתוח את ספר הליקויים'.
מאיר כהן: ברור לי, ואני אומר את זה מעומק ליבי, כי לפעמים זה נותן תחושה כאילו זו המדינה או אנחנו, שר הרווחה או מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי כנגד אנשים שהם אנשים מוגבלים.
מאיר כהן: אני לא רוצה להגיד קלישאה של ליבי ליבי אתכם, כי זה פותר אותי בלא כלום.
מאיר כהן: אנחנו, אף אחד לא מתעורר בבוקר ומקבל החלטה איך היום לגרוע מזכויות הנכים.
מאיר כהן: יש החלטות באוצר, ואתה צודק, שזה שינויים דרמטיים שעולים מיליארד וחצי או שני מיליארד, בא האוצר ואומר 'רבותיי, אני לא יכול לתת כעת שני מיליארד, באו עשו את זה בפריסה של עשר שנים'.
מאיר כהן: דיברת על שר האוצר ועל שרים אחרים, המדיניות היא מדיניות של להקשיב ולשנות, להקשיב ולשנות.
מאיר כהן: זה שאני רוצה להקים ארגון יציג של נכים זה לא כי אנחנו לא רוצים לדבר אתכם, כי אני חושב שארגון יציג יכול להשיג במאבקים שלו ובדרך שהוא מתנהל, הוא יכול לעבוד כגוף אחד מול הממשלה וההישגים יהיו יותר טובים.
מאיר כהן: אנחנו מטפלים בזה כל היום.
מאיר כהן: הנושא הבא שחשוב לי להזכיר, הטיפול על פי המדגם.
מאיר כהן: מבחינתי כשר זה דבר שזעזע אותי.
מאיר כהן: כל הסיפור הזה, כל אחד מספר את הסיפורים האישיים, רצים לי בראש כל מיני סיפורים ממשפחתי הקרובה.
מאיר כהן: אני מכיר את זה מלפני ופנים, אבל זה שמגיע אדם שצריך טיפול לוועדה וזה לוקח לו 100 יום, 120 יום ו-130 יום ומקפיצים אותו ממקום למקום.
מאיר כהן: ראיתי את זה במו עיניי ואני לא מכחיש את הדברים שנאמרים כאן.
מאיר כהן: זה דבר בלתי נסבל וזה דבר, ואני אומר לכם שוב, זה יראה מאוד מוזר כי אני השר הממונה על המוסד לביטוח לאומי, אני אומר שהכרת הטוב צריכה להיאמר גם כאן.
מאיר כהן: אני יודע עד כמה פרופסור שלמה מור-יוסף כל יום מתעסק בסוגיות של שינוי התרבות אצל חלק מהאנשים, רמתם של הרופאים בוועדות, שיפור שכרם, בעניין הפיקוח ולפעמים פיקוח שלו אישית בתוך הוועדות האלה.
מאיר כהן: יכול להיות מאוד שאנחנו לא עושים את זה במהירות הנדרשת ולכן מתפקידנו לכתוב לוח זמנים.
מאיר כהן: אין שום ספק שההתייחסות שלנו לדוח היא ראה וקדש.
מאיר כהן: אנחנו לא מנסים, גברת נעמי מורביה, לא מנסים להתחכם עם הדוח - - -
<נעמי מורביה: אני חייבת להתייחס אישית.
מאיר כהן: אנחנו לא מנסים להתחכם עם הדוח.
מאיר כהן: הדוח הוא דוח.
מאיר כהן: אנחנו חייבים לתקן, אנחנו נמצאים בשלבים של תיקון הדוח.
מאיר כהן: טוב שזה קורה כאן והלוואי שזה יקרה בעוד נושאים.
מאיר כהן: לסיכום הדברים, לנו המצב הזה ברור.
מאיר כהן: הליקויים מאוד ברורים, אבל אתם צריכים להיות בני שיח, לא בכל דבר שנעשה אתם תגידו ששום דבר לא נעשה.
מאיר כהן: אין כוונה לייצר שני מחנות, אחד המחנה של אלה שאנחנו מנסים לדפוק ואחד מחנה של אלה שלא עושים כלום.
מאיר כהן: לא! זה לא התחיל עכשיו.
מאיר כהן: אני אומר לך, ישבתי עם שרת הרווחה בצרפת, לנו ברור, זה טבעי וכך צריך להיות שמה שלא תעשה תמיד בשיח הזה יהיה איזה מתח ובצדק, כשאתה רשות, כשאתה ריבון, בצדק, תמיד יהיו אנשים שלא משנה מה תעשה, יצעקו בוודאי.
מאיר כהן: אבל השיח צריך להיות שיח של לדעת שהמאבק הוא לא מאבק של בני חושך ובני אור, זה מה שמצטייר לפעמים.
מאיר כהן: יש יותר מאשר רצון, יש מחויבות לשפר את התנאים שלהם.
מאיר כהן: כשאני הולך לשר האוצר אני אומר לו 'בשינוי הזה שאתה דיברת עליו, כן זה עולה מיליארד וחצי, אבל אנחנו נעשה את זה בחמש שנים.
מאיר כהן: אתה אומר שזה קריטי לקופת המדינה, אז אנחנו עושים את זה בחמש שנים'.
מאיר כהן: היו פעמים שאמרו לא ועכשיו אני שומע כן.
מאיר כהן: כך זה עם ניצולי השואה ועם עוד הרבה גופים.
מאיר כהן: שוב אני מסכם את דבריי אדוני היושב ראש, שלא תצא מכאן אווירה שיש מישהו אחר, שנמצא איזה איש נעלם ששולח את ידיו לכיס המוגבלים כדי להעשיר את קופת המדינה.
מאיר כהן: אין שום קשר למצב האקטוארי של המוסד לביטוח לאומי בקבלת החלטות שקשורות לספר הליקויים או לזכויות הצודקות של אנשים מוגבלים.
מאיר כהן: אין שום קשר.
מאיר כהן: אנחנו נלחמים על זה.
מאיר כהן: יש התחייבות, יש דברים שאי אפשר לפתוח מידית.
מאיר כהן: אנחנו מתעסקים עכשיו בסוגיה של 4.5 מיליארד שקלים, האם בגלל זה אנחנו לא שמים את הצעת החוק?
מאיר כהן: – אנחנו כן שמים את הצעת החוק ואנחנו באים עם זה לאוצר.
מאיר כהן: "חוק האומנה" שנכנס, אומרים שהחוק הגדול שעכשיו מובא, "חוק האוטיסטים", חוק שעולה מאות מיליוני שקלים, אנחנו באים ואומרים שום דבר לא ימנע מאיתו מלשים את החוק הזה ולתקצב אותו, לא לשנה?
מאיר כהן: נתקצב אותו לשנתיים.
מאיר כהן: בהזדמנות הזאת אני רוצה לומר מילה טובה לחלק מאנשי המוסד לביטוח לאומי שמובילים איתנו את העגלה וגם מילת ביקורת קשה מאוד לחלק מאנשי המוסד לביטוח לאומי שלא מוכנים להבין שהשיח הוא שיח חדש.
מאיר כהן: השיח החדש אומר: 'מוגבל שהגיע אליך או לאדם אחר, הוא לא בא לעבוד עליך, תן לו את השירות הטוב ביותר'.
מאיר כהן: אנחנו נאבקים על מרחבי העבודה של אותם עובדים.
מאיר כהן: נכנסתי, נחרדתי והתקשרתי לפרופסור שלמה מור-יוסף והוא אמר לי 'מאיר יש מבנה חדש של ועדות רפואיות, הועד לא מוכן לעבור אליו'.
מאיר כהן: ראיתי ועדה רפואית שאין בה מחשב אחד.
מאיר כהן: אנחנו נאבקים עם העובדים כי יש מחשבים ויש כסף ורוצים לשנות והועד אומר 'אני רוצה להשבית'.
אמנון כהן: אנחנו אתכם.
מאיר כהן: בוודאי שאתם איתנו.
מאיר כהן: עומד שם המנכ"ל ועושה כמיטב יכולתו.
מאיר כהן: זה הדוח, אנחנו מחויבים אליו, אנחנו מחויבים לתקן אותו.
מאיר כהן: מעבר למה שיגיד המנכ"ל, אנחנו נשלח למבקר המדינה תגובה עם לוח זמנים לכל דבר - - -
אמנון כהן: מה לשלוח למבקר המדינה?
אמנון כהן: עכשיו תגיד את לוח הזמנים.
<שלמה מור-יוסף: תודה רבה לכולם, לשר למבקר.
<שלמה מור-יוסף: אני מציג כאן בגאווה רבה את המוסד לביטוח לאומי ואת עובדי המוסד לביטוח לאומי.
<שלמה מור-יוסף: אנחנו דואגים לנכים, לא אף אחד.
<שלמה מור-יוסף: אנחנו מעבירים 19 מיליארד שקל כל שנה לחשבונות הבנק של הנכים, לא אף אחד אחר.
אמנון כהן: זה התפקיד שלכם.
<שלמה מור-יוסף: עדיין אני גאה למרות שזה התפקיד שלי.
<שלמה מור-יוסף: אתם רוצים שאני אתבייש?
<שלמה מור-יוסף: – אני לא אתבייש.
<שלמה מור-יוסף: אני גאה בזה.
אמנון כהן: גג להפך.
<שלמה מור-יוסף: אנחנו מטפלים ב- 300 אלף דיונים בשנה.
<שלמה מור-יוסף: נניח שאנחנו יעילים רק ב- 95%, 5% מ- 300 אלף זה 15,000.
<שלמה מור-יוסף: אם נהייה ב- 95%, 15,000 אלף אנשים לא יהיו מרוצים כל שנה.
<שלמה מור-יוסף: זה פעם וחצי מכל הועדות של משרד הבריאות.
<שלמה מור-יוסף: רק שיקבלו כאן איזו פרופורציה.
<שלמה מור-יוסף: אנחנו עובדים כאן עם כל עם ישראל.
<שלמה מור-יוסף: רבותיי, רוב הוועדות הרפואיות זה לא לנכים שיושבים על כסאות גלגלים.
<שלמה מור-יוסף: שלא תהייה לכם התדמית הזאת שכולם באים עם כסאות גלגלים וכל הנכים הם כאלה.
<שלמה מור-יוסף: אלה אחוז קטן של הנכים.
<שלמה מור-יוסף: רוב הוועדות הן לבעיות יותר קלות, לשמחתנו הרבה.
<שלמה מור-יוסף: אני לא יכול לנצח את הסיפורים שנשמעים.
אורי מקלב: בוועדות נשמעו דברים.
אורי מקלב: ביקשו את האימא לעזוב את הילד לראות אם באמת - - -
<שלמה מור-יוסף: אני לא מאמין למה שאתה אומר.
<שלמה מור-יוסף: לא מאמין.
<שלמה מור-יוסף: חבר הכנסת אורי מקלב, אני לא אדון כאן על בעיות אישיות.
<שלמה מור-יוסף: בא מבקר המדינה ונותן דוח על 300 אלף מקרים, אתם רוצים שאני אדון על כל מקרה פרטי של כל בנאדם?
<שלמה מור-יוסף: הרי זה נתון לכישלון מלכתחילה.
<שלמה מור-יוסף: אמרתי שביעילות של 95% שזו יעילות קצת יותר נמוכה מהיעילות של יהדות התורה, עדיין יש 15,000 לא מרוצים.
<שלמה מור-יוסף: הועדה הזאת מתכנסת על דוח שנכתב בשנת 2010 שנעשה בשנת 2009, על נתוני 2008.
<שלמה מור-יוסף: אני מוכרח להגיד שזה די מתסכל שאנשים לא מפרידים.
<שלמה מור-יוסף: רבותיי, מהרגע, לא שהדוח נכתב, מהרגע שצוות מבקר המדינה התעסק בדוח בתוך כותלי המוסד לביטוח לאומי, המוסד לביטוח לאומי בהנהלתה של הגברת אסתר דומינסיני שינס מותניים, הוא לא חיכה לוועדה היום שמונה שנים אחרי הדוח.
<שלמה מור-יוסף: הוא שינס מותניים, הוא הקים אגף לוועדות רפואיות, הוא נכנס בצורה אינטנסיבית לכל ספר הליקויים, שופרו התנאים הפיסיים במבנים, הוקם מערך הדרכה מחייב לרופאים ברמה אוניברסיטאית, תכנית שנקבעת על ידי משרד הבריאות ולא חס וחלילה על ידי המוסד לביטוח לאומי, תכנית שנעשית גם באוניברסיטת תל אביב וגם במרכז האקדמי קריית אונו.
<שלמה מור-יוסף: נערכו ימי עיון גם לרופאים וגם למזכירים.
<שלמה מור-יוסף: אני באופן אישי ערכתי ימי עיון בכל הארץ ודיברתי עם כל הרופאים על כל מה שנאמר כאן ועל מה שכתוב בדוח.
<שלמה מור-יוסף: בכל שיח בא או נשיא או סגן נשיא של בית הדין לעבודה האזורי ונתן את הראייה שלו מעבר לדברים המקצועיים שהעברנו בימים האלה.
<שלמה מור-יוסף: הוקם ממשק שמעביר מקופות החולים את כל החומר הרפואי בדרך אלקטרונית, בשלב זה על נפגעי עבודה ובהמשך בנכות כללית.
<שלמה מור-יוסף: בימים האלה אנחנו מקווים לסיים את הקמת תשתית מחשוב גדולה מאוד של המוסד לביטוח לאומי שהנכות בוועדות הרפואיות הם במקום הראשון.
<שלמה מור-יוסף: להגיד, 'לא נעשה כלום וכל מה שהיה בשנת 2008 זה מקדש' – רק אנשים אינטרסנטיים שאין להם באמת הכרה של מה שנעשה יכולים לומר את זה.
<שלמה מור-יוסף: יש עוד הרבה מה לעשות.
<שלמה מור-יוסף: כששואלים את מי אנחנו מיציגים, אנחנו מיצגים את הנכים, מי הם בעלי המניות שלנו?
<שלמה מור-יוסף: – עם ישראל הוא בעל המניות שלנו ולא אף אחד אחר.
<שלמה מור-יוסף: כשאני אמרתי שהאוצר לא מעורב בתהליך עדכון ספר הליקויים, אין אף פקיד של האוצר שיש לו מושג מה אנחנו עושים, שיש לו מושג קלוש מה אנחנו עושים.
אמנון כהן: אני שמח.
<שלמה מור-יוסף: קודם כל ספר הליקויים הוא מקצועי מ-א' ועד ת'.
<שלמה מור-יוסף: יש את התרבות הישראלית הקיימת, לא מאמינים שהמוסד לביטוח לאומי יכול לעשות, לכן אמרו שהאגודים המקצועיים יכינו את ספר הליקויים.
<שלמה מור-יוסף: האגוד הקרדיולוגי התכנס לספר הליקויים והגברת נעמי מורביה חושבת שזה לא מתאים, זכותה.
<שלמה מור-יוסף: אבל זה האגודים המקצועיים, זה לא המוסד לביטוח לאומי.