GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יקותיאל בן יעקב: אם אין למשטרה את היכולות, אם אין לה את המשאבים, לפחות שתפו אותנו בסוד הזה כדי שנוכל לסייע למשפחה.
<יקותיאל בן יעקב: כאשר הגענו לשם, אמרו לי שראו אותו בשביל הזה, אבל אנחנו לא יכולים אפילו ללכת למקום המדויק שם ראו אותו כי זה שטח אש.
<יקותיאל בן יעקב: היו שם כלבנים של עוקץ שבאו עם כלבים.
אמנון כהן: זה מקרה אחד.
אמנון כהן: אני רוצה לדבר על העיקרון וברמה הכללית.
<יקותיאל בן יעקב: המקרה הזה מלמד הרבה כי כאן באו עם הכלבים הלא נכונים מעוקץ.
<יקותיאל בן יעקב: באו עם כלבי גופות.
<יקותיאל בן יעקב: בן אדם נעדר ארבעה ימים, אולי הוא עוד חי ולכן תביא כלב הצלה וגם כלב הצלה ייתן אינדיקציה אם בן אדם מת בשעות האחרונות או ביום האחרון.
<יקותיאל בן יעקב: לא התירו לנו להיכנס לשטח.
<יקותיאל בן יעקב: משטרת ישראל וצבא הגנה לישראל לא יכולים לסדר אישור?
<יקותיאל בן יעקב: רק למחרת אני בעצמי הגעתי והתקשרתי למספר טלפון ואמרתי שאני רוצה להיכנס לשטח אש כי יש נעדר, ואמרו לי שאין בעיה.
<יקותיאל בן יעקב: שאלתי למה אתמול לא נתנו אישור לכך, ואולי במהלך היום הזה הוא מת, ואמרו שאף אחד לא ביקש מהם.
<יקותיאל בן יעקב: מילא שלא עושים, אבל לא להפריע לאחרים לעשות את העבודה, לאלה שכן מוכנים להגיע.
<יקותיאל בן יעקב: אחר כך הכלבים נתנו אינדיקציה, כמאתיים מטרים משם, בבריכת סיד, וראינו טביעות רגל שתואמות.
<יקותיאל בן יעקב: עברה תקופה מאוד ארוכה עד שטרקטור פרטי בא לשם וניקה חלק מהשטח.
<יקותיאל בן יעקב: לפי סטנדרטים בינלאומיים במקרה כזה, המצב הזה הזוי.
<יקותיאל בן יעקב: אם כן, אני אומר שיש שיהוי קיצוני ויש חוסר שיתוף פעולה בשלבים מאוד מאוד קריטיים עם גופים התנדבותיים כמו הגוף שלנו.
<יקותיאל בן יעקב: לאחר מעשה, אחרי שהמשטרה סוף סוף מגיעה, בדרך כלל מתקפל החפ"ק ויש חפ"קים שפותחים אותם רק אחרי שבועיים, שלא לדבר על ארבעה ימים אז יש עוד סיכוי שהבן אדם חי.
<יקותיאל בן יעקב: המשטרה מחפשת במשך כמה שעות, ובאים גם כל מיני גופים כמו זק"א ואיחוד הצלה, גופים התנדבותיים, ומקימים חפ"ק.
<יקותיאל בן יעקב: יש מצבים שעוד מוצאים את הבן אדם באזור שאם תשאל את המשטרה ואת כל המתנדבים שהיו שם, סרקו אותו אלף פעמים ומוצאים אותו ממש מאתיים מטרים מהחפ"ק.
<יקותיאל בן יעקב: אין סטנדרטים לבדוק ולעשות ביקורת איך ניהלו את החיפוש וברוב המקרים זה מה שקורה ואפשר לשאול כל אדם שיוצא לחיפוש.
<יקותיאל בן יעקב: מגיע הלילה, החפ"ק היה פתוח שש שעות, שמונה שעות, עשר שעות, לא משנה, יש הקפאת מצב ובודקים מידע מודיעיני כי אולי איזה נהג אגד ראה את הבן אדם בתל אביב, ואם יש שינוי, נקרא לכם מחר, תודה רבה שבאתם, עשיתם עבודת קודש.
<יקותיאל בן יעקב: אני אומר שאני לא יכול ללכת הביתה.
<יקותיאל בן יעקב: הבן אדם נעדר יומיים או שלושה ימים או חמישה ימים ואיך אני אלך הביתה?
<יקותיאל בן יעקב: בגלל שאולי יש ספק שמישהו ראה אותו?
<יקותיאל בן יעקב: בסדר.
<יקותיאל בן יעקב: יש לכם את החוקרים, הרי את החקירה הזאת אני לא מבצע.
<יקותיאל בן יעקב: אני לפעמים צריך לשקר לשוטרים ולהגיד להם שאנחנו כאן, אז נמשיך לעשות איזה אימון יחידתי שלנו, ואז אנחנו ממשיכים לחפש.
<יקותיאל בן יעקב: לפעמים החיפוש שלנו נמשך גם שלושים ימים כאשר גם בשבוע שעבר השלמנו שטח רלוונטי בחיפושים.
<יקותיאל בן יעקב: דיברתם על מאגר המידע.
<יקותיאל בן יעקב: ברור שצריך מאגר מידע אבל לכל הפחות צריך להיות איזשהו בנק מידע פרימיטיבי שאפשר לשתף מתנדבים כמוני, ארגונים כמוני, במידע כדי שנדע מה יש לכם, מה אנחנו יכולים להקדיש לאותו תיק, איפה סרקנו, איפה לא סרקנו, מי היה אחראי על הסריקה, אולי נקרא לו ביום בו אנחנו יוצאים.
<יקותיאל בן יעקב: היינו בחיפה יומיים עם משפחת שמי כי לצערנו הרב התחילו את החיפושים אחרי תקופה ארוכה להיעדרותו ולא סרקו שטחים אלמנטריים.
<יקותיאל בן יעקב: יש עוד מקרה של דני וסטלי מאשדוד שנעדר לפני חודשיים וחצי.
<יקותיאל בן יעקב: הוא נעדר והמקום האחרון שם ראו אותו לא היה רחוק מהבית, ליד קניון ריק.
<יקותיאל בן יעקב: לא סידרו לנו אישור להיכנס לקניון הזה במשך חודשיים וחצי.
<יקותיאל בן יעקב: הדבר המינימלי הוא ברדיוס של קילומטר-קילומטר וחצי אבל אין עם מי לדבר.
אמנון כהן: קניון פרטי.
<יקותיאל בן יעקב: קניון פרטי.
<יקותיאל בן יעקב: בשבוע האחרון מצאנו עצם באחד המקומות, אבל אני לא רוצה כרגע לפרט כאן.
<יקותיאל בן יעקב: אני לא יודע למי לפנות, מי האחראי על התיק, איפה נמצא החומר.
<יקותיאל בן יעקב: לפעמים אנחנו רואים באינטרנט ולומדים מ-וואלה שם נאמר שמחפשים אחרי מישהו.
<יקותיאל בן יעקב: אני יחידת כלבנים ואני רוצה לבוא ולסייע אבל לוקח לי חצי יום או יום כדי לתפוס את הקצין האחראי ואז אומרים לי שאין קצה חוט.
אמנון כהן: ידידי, אתה עושה עבודה מצוינת.
אמנון כהן: נשמע משפחה ואחר כך ניתן את רשות הדיבור למשטרה.
<בטי אלקיים: אני אתחיל במשפט על הרקע.
<בטי אלקיים: אחי חולה סכיזופרניה, נעדר כשנה.
<בטי אלקיים: אני אומר עוד משפט שאמרה לי שוטרת וכך זה באמת נראה.
<בטי אלקיים: השוטרת אמרה לי: אנחנו לא מחפשים עבריין, קחי בפרופורציה, זה בסך הכול נעדר.
<בטי אלקיים: זה משפט שאני לא אשכח אותו עד שאני אמצא את אחי.
<בטי אלקיים: המשטרה לא מכוונת לגבי מצלמות בעיר, שזה הכי קריטי.
<בטי אלקיים: אני למשל לא ידעתי על כך שיש מצלמות בעיר.
אמנון כהן: איזה עיר?
<בטי אלקיים: חיפה.
<בטי אלקיים: יש בה הרבה מצלמות אבל ידענו על כך אחרי זמן רב.
<בטי אלקיים: אני פשוט לא הייתי מודעת לכך שיש מצלמות וזה הדבר הקריטי ביותר וזה דבר ראשון שצריך לדווח למשפחה ולרדת יחד לעירייה ולבדוק עם המשטרה את המצלמות.
<בטי אלקיים: אם אין להם כוח אדם, שיפנו לעמותות, למישהו כמו מייק או כמו זק"א.
<בטי אלקיים: צריכה להיות רשימה של עמותות ואם אין למשטרה כוח אדם, שתפנה אליהן.
<בטי אלקיים: במהלך השנה הזאת נערכו לגבי אחי שני חיפושי שטח אבל מה זה חיפושי שטח?
<בטי אלקיים: ביערות הכרמל שלושה ג'יפים בשבילים.
<בטי אלקיים: זה חיפוש ראשון.
<בטי אלקיים: חיפוש שני היה באזור מסוים שיש גם יער וגם שביל, עשרה או 15 אנשים הלכנו על השביל.
<בטי אלקיים: השוטר לא הסכים בשום אופן להיכנס לשטח המת.
אמנון כהן: את מתכוונת, לרדת מהכביש.
<בטי אלקיים: כן.
<בטי אלקיים: הלכנו בשטח פתוח, בשביל.
<בטי אלקיים: אחי חולה סכיזופרניה ומאחר והוא לא הוציא כסף ולא לקח אתו כסף או טלפון נייד, רוב הסיכויים שהוא בשטח מת.
<בטי אלקיים: השוטרים לא הסכימו להיכנס לשטח והם הולכים רק בשבילים.
<בטי אלקיים: את זה גם שמעתי ממשפחות נעדרים אחרים, פשוט הולכים על השביל ולא נכנסים לשטחים.
<בטי אלקיים: כדי להיפגש עם מפקד תחנת חיפה לקח לי חודש בו התקשרתי למזכירה שלו כדי לתאם פגישה.
<בטי אלקיים: בפגישה עצמה הוא אמר לי: חכי חודש ליום חיפוש.
<בטי אלקיים: במקרה שלי, רוב העבודה שהמשטרה עשתה היא עבודה פקידותית, להרים טלפון לבתי חולים, להרים טלפון לראות אם הוא הוציא כסף, אבל תכל'ס בשטח עם כל הנתונים לא עשו חיפושי שטח.
<בטי אלקיים: אחרי חודש שאחי נעדר הרימו מסוק לאוויר אבל אחרי חודש הוא לא רלוונטי.
<בטי אלקיים: כשבאתי לקצין האג"מ ואמרתי לו שאני רוצה שזה יהיה בפריסה ארצית – בהתחלה, כאשר חשבנו שהוא עדיין חי – הוא אמר לי שזה לא ריאלי שכל שוטרי סיור בכל הארץ יצאו.
<בטי אלקיים: זה לא ריאלי מבחינתו.
<בטי אלקיים: קצינה בתחנת חיפה זלזלה בנושא, הייתה מסננת את השיחות שלי.
<בטי אלקיים: הייתי מתקשרת וכל הזמן שולחת SMS אבל היא עסוקה, היא לא יכולה לדבר וכולי.
<בטי אלקיים: רציתי לדבר על נושא מאוד מאוד כאוב והוא שהתקשורת לא מוכנה לפרסם.
<בטי אלקיים: השאלה אם יש תקציב להכניס לחדשות תמונת הנעדר והיא לא צריכה להיות יותר משלוש שניות, ואפילו לעשות זאת בזמן הפרסומות.
<בטי אלקיים: שלוש שניות של תמונה של נעדר.
<בטי אלקיים: במקרה שלי, ברגע שאמרתי שהוא חולה סכיזופרניה, לא רצו לשדר את התמונה שלו.
<סימה אריאל: בחודש הבא ימלאו שנתיים להיעדרותו של אחי שלומי אריאל.
<סימה אריאל: קודם כל, אני רוצה לומר למשטרה שכל זה שאומרים שאתם לא עושים - אתם עושים עבודת קודש, גם אתם וגם כל יחידות החילוץ.
<סימה אריאל: יש המון יחידות חילוץ.
<סימה אריאל: במקרה שלנו ספציפית, יש לנו המון כוח והמון קשרים כך שזה לא היה רלוונטי.
אמנון כהן: מה שאמרת, זה רלוונטי.
אמנון כהן: זה מאוד רלוונטי.
אמנון כהן: לא לכולם יש את הכוח והקשרים.
<סימה אריאל: הנקודה הבעייתית של המשטרה היא זמן הפעולה מרגע שמודיעים עד לרגע בו מבצעים.
<סימה אריאל: במקרה שלנו זה היה שישי-שבת ועובדים במתכונת שבת.
<סימה אריאל: אני הייתי באילת וחיכו שאני אחזור - כיוון שאני באה מתחום הפרסום והתקשורת – כדי לתת את האישור לפרסום.
<סימה אריאל: אלה 48 שעות הכי קריטיות.
<סימה אריאל: הם קיבלו בלי סוף טלפונים על המצב של אחי, הם קיבלו טלפונים כי הוא היה בשטח אז.
<סימה אריאל: אצלנו ביהוד יש מצלמות.
<סימה אריאל: אצלנו המשטרה עשתה עבודת קודש, שיתפו פעולה אבל זמן הפעולה היה חשוב.
<סימה אריאל: הדבר הגרוע ביותר הוא שאין יחידה שמכוונת.
<סימה אריאל: לנו במקרה יש קשרים, אז כל אחד נתן אינפורמציה.
<סימה אריאל: לנו היה חפ"ק במשך 24 שעות במשך שבועיים.
<סימה אריאל: אצלנו בני, מפקד התחנה, הוא פשוט מדהים, הוא היה אתנו וליווה אותנו כל שנייה.
<סימה אריאל: הוא עזב הכול והיה אתנו.
<סימה אריאל: אבל יש בעיה כי הזמן הזה הוא קריטי.
<סימה אריאל: אין מישהו שמכוון אלא רק שמועות ואינפורמציה שמגיעה.
<סימה אריאל: אנחנו היינו בתקשורת במשך 24 שעות, ושוב, בגלל הקשרים שלי, אבל אם במדינה אין קשרים, אין עזרה.
<סימה אריאל: על היחידה שלהם שמעתי במקרה, משמועות, אבל להם לא היה את הכוחות ואת האינפורמציה להגיע לזה.
<סימה אריאל: 48 השעות הראשונות הן הזמן הקריטי והיחידה שמכוונת.
<סימה אריאל: אנחנו העלינו מסוק פרטי כי המשטרה לא יכלה לעשות זאת וזה השבוע הקריטי ביותר.
<מני יצחקי: באזור הזה אסור לנו להעלות מסוק.
<סימה אריאל: נתנו לנו אישור למסוק, אבל אחרי כמעט שבוע.
<סימה אריאל: אנחנו תפעלנו את המשטרה ולא המשטרה תפעלה אותנו.
<סימה אריאל: הם שיתפו פעולה אבל הבעיה הקריטית היא שאין יחידה שמכוונת למרות שיש המון יחידות כמו הכלבנים.
אמנון כהן: הם בהתנדבות.
<סימה אריאל: לא משנה.
<סימה אריאל: אם היו מאחדים את הכול ואומרים לנו לפנות לאלה ואלה, זה שונה.
אמנון כהן: תודה למשפחות.
אמנון כהן: החכמתם אותנו.
אמנון כהן: ניצב מני יצחקי, מעבר להתייחסות לדוח אנחנו כוועדה רוצים לדעת היכן אפשר לעזור לכם כי באמת השעות הראשונות או הימים הראשונים הם הקריטיים ביותר.
אמנון כהן: ברגע שבן אדם עזב את ביתו והמשפחה מודיעה שמשהו לא בסדר, השעות האלה הן מאוד קריטיות כי אפשר בהפעלת כוח מינימלי לחפש אותו.
אמנון כהן: יש היום גם את המצלמות וגם את הטלפונים כך שאפשר לדעת היכן הוא נמצא.
אמנון כהן: אם הוא עם רכב, אפשר לדעת היכן נמצא הרכב שלו.
אמנון כהן: לכן צריך לראות אם יש לכם את הכלים המתאימים ברמה הארצית וברמה המחוזית כך שמגיעה בקשה של המשפחה או תלונה שלה בנושא הזה שמישהו נעדר מספר שעות, וזה הזמן הקריטי ביותר, האם יש את כל הכלים לגייס את המערכת, לנתב את כולם או לחבר את כולם או להקים את החפ"ק היכן שצריך.
אמנון כהן: המשפחה שהיא הגוף הנפגע, בוודאי תיתן את כל מה שהיא יכולה והיא תגייס גם את המתנדבים והחברים אבל מישהו צריך לכוון מלמעלה ולתת הנחיות מתאימות כי לכם יש את הניסיון המקצועי הרב.
אמנון כהן: בוודאי כל המתנדבים יעשו את שלהם אבל מישהו צריך לפקד מלמעלה.
אמנון כהן: תאמר לנו מה אנחנו עושים מהיום והלאה ומה עבודת המטה שעשיתם.
אמנון כהן: האם יש משהו שמתכלל את כל המערכות יחד כך שבמקרה הבא כבר נדע מה לעשות.
<מני יצחקי: תודה.
<מני יצחקי: לגבי הדוח, זה נמצא על רובד שונה הנושא של הנעדרים והאלמונים ואני אתייחס לכל נקודה ונקודה ואני חושב שיש לי מה לומר בעניין, אבל אני לא יכול להתעלם מהפנייה של המשפחות כי זה רגיש ואני מבין ללבכן וחושב שזה לא יהיה רציני מצדי לא להתחיל בעניין הזה.
<מני יצחקי: אני מתחיל בדברים שלך והם מציקים לי מאוד.
<מני יצחקי: אם הייתה תשובה שהיא לא הולמת, אני מצטער על כך ואני מקווה שזה לא יחזור אם זה כפי שאת מתארת.
<מני יצחקי: זה לא אמור להיות כך.
<מני יצחקי: אני לא מכיר את האירוע הפרטני, כך שאני לא יכול להתייחס ולומר מה היה בנקודת הזמן הזאת.
<מני יצחקי: אני יכול לומר מהניסיון האישי שלי – אני אמנם ראש אח"מ אבל הייתי מפקד מרחב ירושלים וגם סגן מפקד מחוז בירושלים והיום אני גם מטפל בעניין של נעדרים מהתחום המבצעי שאגף החקירות והמודיעין מטפל – ואני יכול לספר על דוגמה שביום השלג הובא לידיעתי על אירוע מאוד מסוים במרכז הארץ ואני כאן מתחייב לומר שאנחנו כמשטרה השקענו את כל הכלים הסיגינטיים בעשרות אלפי שקלים, ואולי למעלה מזה, אולי מאות אלפי שקלים, והפעלנו את כל הכלים על מנת לאתר נעדר.
<מני יצחקי: אני רוצה שתדעו את הנתונים, ושוב, זה לא קשור לדיון הזה בצורה ישירה אבל יש לנו בשנה פלוס-מינוס כ-4,000 הודעות על נעדרים.
<מני יצחקי: יש נוהל מאוד מסודר.
<מני יצחקי: אנחנו מקימים חפ"קים, יש עבודה שיטתית, יש עבודה מודיעינית, יש עבודה שהיא לא תמיד בשיתוף מלא עם המשפחה ואולי זה איזשהו דבר שצריך לבחון אותו, יש פעילות של מתנדבים ויש המון מתנדבים.
<מני יצחקי: תראו, העם הזה מלא במתנדבים ויש המון עמותות.
<מני יצחקי: אני לא מכיר את כל העמותות אבל אני חושב שבהחלט יש ניסיון לאחד את העמותות וכאשר יש נעדר, אנחנו מפעילים.
<מני יצחקי: כדוגמה, אתם יכולים לראות את כוחות ההצלה שנמצאים - כמעט מדי תקופה קצרה יש לנו נעדרים במדבר יהודה - ומיד נכנסים לפעילות עם מפקדי התחנה.
<מני יצחקי: שמענו כאן דוגמה אחת על מפקד תחנה.
<מני יצחקי: לא צריך קשרים אלא אנחנו צריכים רק להגיע למידת ודאות.
<מני יצחקי: זה לא יהיה הוגן מצדי גם כלפיכם לומר לכם דברים שלא מבוססים כי אני לא מכיר את האירוע.
<מני יצחקי: אם היו מכינים אותי, יכולתי להתייחס.
<מני יצחקי: אני מאוד מכבד את מה שנאמר.
<מני יצחקי: הנחת העבודה שלי היא שמה שנאמר, אלה הדברים וזאת ההרגשה והתחושה.
<מני יצחקי: אני לא יודע לענות על הנקודה הספציפית כי אני לא מכיר אותה וגם לא התכוננתי אליה.
אמנון כהן: מה הנוהל?
<מני יצחקי: יש נוהל מסודר.
<מני יצחקי: אני לא זוכר במדויק אבל אני אומר בגדול.
<מני יצחקי: בגדול זה הקמת חפ"ק.
<מני יצחקי: אם אני לא טועה, שעות.
<ליאור שלו: אין כאן מדד של זמנים.
אמנון כהן: השעות הראשונות הן מאוד קריטיות.
<מני יצחקי: אני יודע.
אמנון כהן: אני רוצה לדעת מה הנוהל.
אמנון כהן: דיברת על נוהל ואני כוועדת כנסת רוצה לדעת מה הנוהל מרגע שהגיעה משפחה שאומרת שהבת נעלמה, הבן נעלם, הבעל נעלם והוא המפרנס היחיד.
<מני יצחקי: בכל דבר מבוצעת הערכת מצב ומפקד התחנה, המפקד הטריטוריאלי, בוחן את הממצאים ואז מתחיל בסדרת פעולות די נרחבת.
<מני יצחקי: להעלות מסוק או לא, זה תלוי בשטח האווירי, אם מותר או לא, תלוי בתנאי מזג האוויר, אם המסוק יכול להמריא ואם יש רלוונטיות להעלות אותו.
<מני יצחקי: זה יכול להיעשות תוך דקות וזה יכול להיעשות תוך שעות.
<סימה אריאל: אבל זה לא נכון.
<סימה אריאל: במשך 24 השעות הראשונות זה לא נעשה וזה הזמן הקריטי.
<מני יצחקי: מאחר ואני מכבד אתכם, אני נותן את התשובות האלה.
<מני יצחקי: אני אומר שאני כמפקד בירושלים, היו לי נעדרים ביער רמות, לקח לי בדיוק עשרים דקות להפעיל.
<מני יצחקי: עשיתי הערכת מצב, ראיתי את רמת הסיכון, שמעו צעקות מוואדיות וכולי, הפעלתי קרוב לאלף אנשים תוך שעה.
<מני יצחקי: אפשר לבדוק את האירוע.
<מני יצחקי: זה מאוד תלוי.
<מני יצחקי: אישה הלכה עם שני ילדיה לתוך אזור מסוים – הפעלנו בזמן מיידי את כל האמצעים האפשריים עם השקעה ענקית.
<מני יצחקי: יש הערכת מצב ומבצעים את כל הפעולות המיידיות על מנת לאתר.
<מני יצחקי: אני לא רוצה להיכנס לוויכוח כזה או אחר פרטני כי אני חייב לבוא מוכן עם הדברים.
אמנון כהן: התחושה היא שכאשר זה לא מוסדר ואין נהלים, באמת זה תלוי בכל מפקד בשטח.
אמנון כהן: זאת אומרת, אם בתחנה המסוימת יש לו אכפתיות אור גישות, הוא באמת מעלה את זה לסדר היום ותוך שעה-שעתיים, כמו שאומרים, הכול עולה למעלה.
אמנון כהן: לא פעם אנחנו שומעים את המשטרה אומרת שיש לה משימות יותר חשובות מאשר הנעדר הזה.
אמנון כהן: אני שואל האם יש משהו מוסדר.
<מני יצחקי: היושב ראש, יש דבר מוסדר.
<מני יצחקי: למרות שהיא אמרה טווח של זמן של 24 שעות וכולי, יש תגובות מיידיות.
<מני יצחקי: יש הערכת מצב, יש שיקול דעת.
<מני יצחקי: אמרתי, יש 4,000 נעדרים.
אמנון כהן: כמה מתוכם כיסיתם?
<מני יצחקי: מכסים הכול אבל בעוצמות שונות וזה בסדר שזה בעוצמות שונות.
<מני יצחקי: יש נערה שלא הגיעה בזמן הביתה – מי שיש לו ילדים מכיר את הסיפור – ויש הורה שמרים טלפון אחרי חצי שעה , יש הורה שמרים טלפון אחרי שש שעות ויש הורה שהוא היסטרי אחרי חצי שעה ומאתיים טלפונים וכולי.
<מני יצחקי: יש הערכת מצב, עושים הערכת מצב ופועלים על פי הערכת המצב והתנאים.
<מני יצחקי: לצורך כך יש מפקדים ויש הערכות מצב.
<מני יצחקי: אני רק אומר שהמשטרה – אני חייב לומר את זה – משקיעה המון ואנחנו לוקחים את העניין הזה בצורה מאוד רצינית כי אנחנו יודעים ומרגישים את החובה שלנו בעניין הזה.
<מני יצחקי: אני חייב גם לומר דבר נוסף.
<מני יצחקי: אנחנו מבוססים הרבה על מתנדבים בעניין הזה וצריכים הרבה מתנדבים.
<מני יצחקי: שמעתי כאן על עוד יחידה של מתנדבים.
<מני יצחקי: זה לא בתחום העשייה שלי אבל אני בהחלט אעביר למי שזה בתחומו את שם היחידה הזאת ואם הוא יראה לנכון וזה ייכנס לתוך פורמט העשייה של המשטרה, בהחלט יפעילו אותם.
<מני יצחקי: אני חייב לומר שאנחנו מקבלים יום יום תגובות מאוד חמות על אירועים כאלה ואחרים שבוצעו ואיתור של נעדרים.
<מני יצחקי: ביום השלג כדוגמה, עם כל ההפעלה של כל האלמנטים, בסוף מי שהיה צריך להימצא – נמצא.
<מני יצחקי: הדברים הם בהחלט מהווים משימה לא פשוטה למשטרה ואני חושב שהם באחריות המשטרה והמשטרה צריכה לעסוק בהם והיא תעסוק בהם.
אמנון כהן: בכל תחנה יש כוח מיוחד לנושא הזה או שזאת העבודה השוטפת?
אמנון כהן: מישהו בתחנה אחראי לנושא הזה?
<מני יצחקי: יש קצין שהוא קצין הסיור והוא אחראי על התחום הזה.
<מני יצחקי: מיד מוקם חפ"ק כך שתמיד יש קצין שממונה עליו.
<מני יצחקי: בתחנה יש כבר נוהל והם יודעים לפנות לכל היחידות שהם נדרשים לקבל על מנת לקדם את העניין הזה.
<מני יצחקי: זה מבוצע מיד.
<מני יצחקי: אני אומר את זה מניסיון אישי שלי.
<מני יצחקי: אני כמפקד עברתי מאות מקרים של נעדרים וקיימתי הערכות מצב.
<מני יצחקי: אני אומר שיש הערכות מצב שאחריהן הבאתי יותר כוחות ויש הערכות מצב שהפעלתי את הכוחות במיידי.
<מני יצחקי: נעבור לחלק השני בדוח המבקר.
<מני יצחקי: אני חושב שאני כמפקד, אין טוב לי מזה שמונח לי על השולחן דוח כזה של המבקר ואני מודה עליו.
<מני יצחקי: באים ונותנים לי תמונת ראי לגבי מה שקורה אצלי ומה המצב, ואכן הם נגעו בנקודות שצריך לגעת ואכן שם אנחנו נתנו את הדעת.
<מני יצחקי: הנקודה הראשונה שאני חייב לומר היא על הדבר החיובי שעשינו ואחר כך אני אעבור לבעיות.
<מני יצחקי: יש לנו 500 אלמונים ו-500 נעדרים.
<מני יצחקי: כאן נכנסנו למבצע שאנחנו קראנו לו "לכל אלמוני יש שם" ואיתרנו בעבודת נמלים כשישים גילויים.
<מני יצחקי: עבודה סביב כל אחד מהשישים היא מלאכת מחשבת.
<מני יצחקי: זאת עבודה של צוות חוקרים על כל תיק כזה וזאת מעבדה שמושבתת מבדיקת אמל"ח, ירי, שוד ועוד עשרות דברים.
<מני יצחקי: הקצינו מעבדות ויש לנו מעבדות מז"פ מהמתקדמות בעולם.
<מני יצחקי: כל בדיקת DNA – עזבו את העלויות אבל יש לזה עלויות שזה סיפור בפני עצמו – אתה חייב להעסיק את הרובוט של ה-DNA שעובד על גילויים כאלה ואחרים בתחום הפשיעה ואתה מפנה אותו לכיוון הזה.
<מני יצחקי: קודמי נתן הוראה ואני המשכתי וחזרתי על ההוראה הזאת שאומרת שאנחנו נותנים קשב לעניין הזה וממשיכים לעבוד עבודת נמלים שהיא עבודה איטית.
<מני יצחקי: אמרתי, הגענו לשישים תיקים אבל הדרך עוד ארוכה אבל נעשה אותה.
<מני יצחקי: הנקודה השנייה שהמבקר העלה בפנינו היא כל הנושא הטכנולוגי או המחשובי.
<מני יצחקי: זה נכון שאני הייתי חושב שאנחנו צריכים מערכים או טכנולוגיה יותר משוכללת על מנת לעשות חיתוכים, פרופיילינג ודאתא מיינינג עם כל החיבורים כפי שאנחנו עושים באירועים או בניתוח של ארגון פשיעה.
<מני יצחקי: אנחנו עובדים על העניין הזה.
<מני יצחקי: התקדמנו בפיתוח.
<מני יצחקי: המבקר, זאת השקעה כספית לא פשוטה וביקשתי לקדם את העניין הזה בעדיפות על מערכות אחרות שיקדמו אותנו בתחומים אחרים.
<מני יצחקי: במנ"ט אצלנו – המרכז הטכנולוגי – כרגע מתבצעת עבודת פיתוח יכולת, אליה פנימה נכניס את כל הנתונים ונאגור אותם, כך שנוכל לבצע חיתוכים ברמה אופטימלית.
<מני יצחקי: זה תהליך ואלה עלויות אבל זה מתבצע ואני מבטיח שזה מתבצע.
<מני יצחקי: זאת אומרת, אתם יכולים לבדוק ולראות שזה מתבצע בעבודה מנ"טית כרגע.
<מני יצחקי: כאשר נוכל להכניס את כלל הנתונים, אני מעריך שנחזור לעבוד את עבודת הנמלים של האיתור וזה יקל עלינו מאוד.
<מני יצחקי: אני חושב ששמתם את האצבע על בעיה אמיתית.
אמנון כהן: מה לגבי שיתוף פעולה עם צה"ל שיש לו את כל המאגרים שהם לוקחים מהחיילים?
אמנון כהן: אתם יכולים להיעזר בו.
אמנון כהן: המבקר מציין ששיתוף הפעולה לא כל כך טוב.
<מני יצחקי: שיתוף פעולה עם צה"ל.
<מני יצחקי: אנחנו בשיחות עם היועצים המשפטיים של צה"ל.
<מני יצחקי: בוא נאמר שלצה"ל יש סוג של מאגר ולנו יש סוג של מאגר.
<מני יצחקי: זה עניין משפטי.
אמנון כהן: המשפטנית, מה קורה כאן?
<גבריאלה פיסמן: יש עבודה גם בעניין הזה.
אמנון כהן: יש כבר מאגר מוכן ולכן לא צריך לעבוד ולהשקיע כסף רב במה שכבר עשינו.
אמנון כהן: המדינה כבר עשתה משהו.
<גבריאלה פיסמן: כרגע אין חקיקה לגבי המאגר הצה"לי.
<גבריאלה פיסמן: זה עניין שנמצא בעבודה.
אמנון כהן: לשם כך צריך חקיקה.
<גבריאלה פיסמן: זאת התפיסה שלנו לגבי מאגר נתוני זיהוי.
אמנון כהן: זה לתועלת המשפחות.
אמנון כהן: אם המשפחה חותמת שאין בעיה להעביר את הנתונים, זה נגמר.
אמנון כהן: מול מי אתם מסתירים את המידע?
<גבריאלה פיסמן: לא אמרתי שזה מונע את העברת המידע כרגע.
<גבריאלה פיסמן: זה משהו שבלי שום קשר אנחנו פועלים להסדרתו בחקיקה.
<מני יצחקי: אנחנו מנסים אתם לבנות איזשהו נוהל שימקד רק בנושאים האלה ואני מקווה שנסגור את העניין בנוהל.
<מני יצחקי: לטווח הארוך היא צודקת, צריכה להיות חקיקה וצריך לסגור את העניין.
<גבריאלה פיסמן: לא נמצאים כאן כרגע נציגי הצבא ואני לא יודעת בדיוק מבחינתם איפה כרגע זה עומד.
<גבריאלה פיסמן: יש איזושהי טיוטת חוק שהגיעה אלינו.
<מני יצחקי: אני אולי אקל על צה"ל.
אמנון כהן: לא, על צה"ל לא צריך להקל.
אמנון כהן: צריך לחסוך בהוצאות המדינה כי בסך הכול המדינה כבר עשתה עבודה.
אמנון כהן: אפשר להיעזר בנתונים כאלה כשזה לא פוגע באף אחד – זה לא סוד צבאי – להיעזר באינפורמציה מסוימת, לתת תשובה מיידית ועם המחשוב המתאים אתה יכול לדעת במי מדובר.
<מני יצחקי: עם המז"פ שלנו קיימנו שיחות עם צה"ל ואנחנו בתיאום נוהל משותף.
<מני יצחקי: אמרתי שזה חלקי והטוב ביותר הוא שתהיה חקיקה וסגירה עם צה"ל.
אמנון כהן: מתי תהיה תשובה לוועדה בכתב בנושא החקיקה?
<גבריאלה פיסמן: אני אבדוק עם גורמי הצבא ואני אשיב לוועדה.
אמנון כהן: מנהלת הוועדה, תרשמי, אנחנו צריכים לקבל תשובות ממשרד המשפטים.
אמנון כהן: בקשר למערכת הממוחשבת, זה מתקדם?
<מני יצחקי: דיברתי על זה בהרחבה.
<מני יצחקי: בואו נשים את הדברים על השולחן.
<מני יצחקי: היכן שזה קשור למשטרה, גם הנושא של המחשוב, גם הנושא של המבצע וגם הנושא של הכוונת כוח אדם ואמצעים – המשטרה לוקחת על עצמה את העניין הזה חד משמעית, בהנחיה.
<מני יצחקי: אין כאן חכמות.
<מני יצחקי: אני אומר שמי ששם לנו זום, זה המבקר ששם לנו זום על הנקודות האלה ואני מקבל שאלה הנקודות שאנחנו צריכים להתייחס אליהן.
<מני יצחקי: זה מבוצע, זה יבוצע ואנחנו ננסה אט אט לעבור ולגלות עוד דברים נוספים על מנת לתת תשובות למשפחות.
אמנון כהן: הדוח מדבר על עדכון הפקודה והנוהל.
אמנון כהן: הדוח מציין שמ-2007 זה לא הוסדר.
<מני יצחקי: נאמר לי שהנוהל עודכן.
אמנון כהן: הוועדה מבקשת לקבל את הנוהל כדי שנדע שהכול בוצע.
אמנון כהן: גניזת תיקים.
אמנון כהן: יש בעיה בגניזת תיקים.
אמנון כהן: אתם אומרים שאחרי חמש שנים התיק עובר למקום אחר ואם יש מידע חדש או משהו, פותחים אותו שוב.
אמנון כהן: יש כאן הרבה תיקים שזרוקים באיזשהו מקום ואף אחד לא אוסף אותם ולא עושה אתם משהו.
<מני יצחקי: אנחנו אוספים את כלל התיקים.
<מני יצחקי: אמרנו שיש לנו את המספרים – 500 ו-500 – שהם מספרים קשים.
<מני יצחקי: כל מידע שייכנס או כל מה שצריך להיות מטופל בתיקים האלה, מטופל.
<חנה יזרעלוביץ: חקירה אמורה להתחדש מדי פעם כדי לראות אם קורה משהו.
<חנה יזרעלוביץ: לא תמיד זה קרה.
אמנון כהן: אם אין משהו חדש, למה צריך לפתוח?
אמנון כהן: אנשים עובדים ויש דברים אחרים לעשות.
<חנה יזרעלוביץ: לפי הנוהל פעם בתקופה מסוימת אמורים לחדש את החקירה ולראות אם קרה משהו אבל זה לא תמיד נעשה.
<חנה יזרעלוביץ: אמורה להיות בקרה של החוליה על אופן הטיפול וזה לא תמיד נעשה.
<מני יצחקי: אני מקבל.
<מני יצחקי: אני מבין שזה לא מרגיע את המשפחות גם אחרי עשר שנים וגם אחרי יותר שנים.
<מני יצחקי: הבנו, קיבלנו את ההערה הזאת ונאמר לי שאנחנו מחזירים את התיקים ובודקים אותם.
<מני יצחקי: אנחנו נבדוק את הנקודה הזאת לעומק.
אמנון כהן: נסכם את הדיון הזה יחד עם הדיון בנושא הבא, אבל כרגע נעבור לנושא השני שעל סדר היום, מקומה ותפקודה של התחנה במשטרה.
אמנון כהן: כבוד המבקר, רצית קודם אתה להתייחס ואחר כך הנציגים שלך.
<כרמל קרני: לא שמענו לגבי מאגר הנתונים ולא לגבי המכון הפתולוגי.
<חן קוגל: כשאנחנו רואים אנשים חיים, תמיד זה הרבה יותר טוב.
אמנון כהן: הבעיה היא שיש אנשים חיים שמסתובבים וחשבנו שהם הלכו לאיבוד ולא מוצאים אותם.
אמנון כהן: אנחנו לא יודעים איפה הם והמשפחה לא יודעת מה לעשות.
אמנון כהן: אולי הוא ברח לחוץ לארץ, התחתן עם מישהי אחרת והילדים שלו יכולים להתחתן כאן עם הבנים שלו בארץ ואני לא יכול לדעת על כך.
<חן קוגל: אנחנו מתעסקים באלמונים.
אמנון כהן: מה קורה עם אלמונים?
<חן קוגל: כל שנה מגיעים למכון הרבה מאוד אלמונים, רובם הגדול מתגלים מיד.
<חן קוגל: אנחנו מדברים על אנשים שבאמת נעדרים הרבה זמן.
<חן קוגל: מגיעים הרבה שלדים למכון שחלקם היסטוריים.
<חן קוגל: מדינת ישראל בנויה על התרבות העתיקה שהייתה כאן ולכן אנחנו צריכים למיין.
<חן קוגל: בשיתוף עם המשטרה כמובן יש לנו את המאגר הזה שאנחנו מנסים לקחת את הנתונים שהמשטרה אספה מבני המשפחה, להוציא נתונים מהגופות או השלדים שמגיעים אלינו ולהצליב אותם.
<חן קוגל: המעבדה של ה-DNA שלנו, שהמנהלת שלה יושבת כאן, היא עושה את השוואות ה-DNA שניצב יצחקי דיבר עליהן והדבר הזה לוקח זמן.
<חן קוגל: שישים הגילויים היו, הם באמצעות המאגר המשותף הזה.
<מני יצחקי: לא אמרתי, אבל הם שותפים.
<חן קוגל: כאשר כבר מגיע אלינו משהו - מה שהמשפחות היקרות אמרו זה שלא מגיע – אנחנו עובדים אבל לוקח זמן.
<חן קוגל: להפיק DNA מעצם ישנה, זה לא דבר פשוט אלא זה תהליך מורכב מאוד ואין מה לעשות, יש תור.
אמנון כהן: כמה זמן תור?
אמנון כהן: כמה זמן זה לוקח?
<חן קוגל: יש הערכת מצב.
<חן קוגל: אם אנחנו חושבים לפי נתונים אנתרופולוגיים שמדובר במשהו ארכיאולוגי, כמובן זה מחכה.
<חן קוגל: כאשר אנחנו חושבים שזה משהו שהוא באמת בוער למישהו, אנחנו מכניסים אותו כמה שיותר מהר.
אמנון כהן: מה זה מהר?
<מיה פרוינד: מהר, זה יכול להיות שבוע אבל יחסית אנחנו בעצם צמצמנו את כל הפיגור שהיה לנו.
<מיה פרוינד: היו לנו במכון המון דגימות של אלמונים במשך 12-15 שנים ואנחנו צמצמנו את המספר.
אמנון כהן: עד אז המשפחות לא ידעו מה קורה אתם.
<חן קוגל: הם היו נעדרים 15 שנים.
<חן קוגל: זה לא שהם היו אצלנו 15 שנים.
אמנון כהן: מרגע שמגיעים אליך 12 שנים או מרגע שזיהו?
<מיה פרוינד: כשהגיעו למכון, היו 12 שנים.
<חן קוגל: אני חדש.
אמנון כהן: המשפחות ידעו שזה בן משפחתם או לא?
<מיה פרוינד: לאלמוני אין משפחה.
אמנון כהן: אולי יש.
<מיה פרוינד: אנחנו לא יודעים מי הוא.
אמנון כהן: אם נזהה אותו, פתאום נראה שיש לו אח או אחות.
<מיה פרוינד: הטכנולוגיה לקביעת DNA משרידי עצמות, מרקמות בשימור מאוד נמוך, הטכנולוגיה הזאת התפתחה עם השנים והגיעה לשיאה בשלוש השנים האחרונות.
<מיה פרוינד: אנחנו בעצם צמצמנו את כל אותן דגימות.
אמנון כהן: כמה כאלה ממתינים בצד?
<מיה פרוינד: מעט מאוד.
<מיה פרוינד: אנחנו כמעט התגברנו על כל הפיגור.
<מיה פרוינד: יש לנו 21 שרידי שלד שאנחנו צריכים לעבוד עליהם, עוד 35 שאנחנו נאבקים כי תבינו שזה לא כמו בדיקת דם.
<מיה פרוינד: אתה מנסה וזה לא מצליח, אתה מנסה שוב וזה לא מצליח, ואתה מחכה לטכנולוגיה חדשה.
אמנון כהן: יישר כח לכם.