GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דב צור: העסקנו אותם.
<דב צור: אני מכיר את כולם.
<דב צור: מה אתה אומר לי?
<דב צור: בגלל שמישהו מהם כף ידך, ואל תפריע לי בבקשה, חתמה לו על שיק בעבר, יש לך זיקה אליו ואתה צריך להגיד את הזיקה אליו.
<דב צור: אני יודע שאני בניגוד עניינים רק עם עניינים בהווה.
<דב צור: אני לא יודע על דבר כזה שאם אני עשיתי עסקה עם מישהו לפני 10 שנים, אני צריך לזכור שעשיתי עסקה לפני 10 שנים ולהגיד לו עכשיו - אין לנו שום קשר עסקי, שום דבר.
<דב צור: אם יגיד אדוני מה שהוא ניסה לרמז, ואמרתי לו את זה גם את זה בדיון, שהיה קשר בין התשלום של היועץ תקשורת שלי ממני בבחירות, לבין זה, ייקח אותי לבית הסוהר.
<דב צור: שיגיש תלונה במשטרה.
<דב צור: הוא אומר לא, אנחנו לא חושדים בך בזה.
<דב צור: בסדר, אז אם אתה לא חושד בי בזה, במה אתה חושד בי?
<דב צור: מה הייתה המעורבות שלי?
<דב צור: היא אומרת שאני הצבעתי.
<דב צור: שקר.
<דב צור: בוועדה למתכננים אני לא חבר.
<דב צור: מי שישב בוועדה זה חברים.
<דב צור: מה קרה?
<דב צור: דובר אצל שר, יש שני דוברים - - -
<שמואל גולן: הנה הדיון, כתוב משתתפים, אלא אם מישהו בא בלילה והכניס את השם שלך.
<דב צור: אדוני, אדוני, אני לא מצביע בוועדה, אתה לא שומע.
<דב צור: אני השתתפתי, תיכף אני אסביר במה.
<דב צור: אצל שר במשרד ממשלתי יש שני דוברים.
<דב צור: דובר המשרד ויועץ התקשורת של השר.
<דב צור: נכון?
<דב צור: לנו אין.
<דב צור: יש אחד.
<דב צור: הדובר הזה צריך לשרת אותי ולשרת את העירייה, כשרוב הדברים הרי בדרך כלל מופנים, כשבא עיתונאי הוא לא כותב עיריית ראשון, אלא ראש העירייה עשה כך וכך, או לא עשה כך וכך.
<דב צור: החלטתי להעסיק משרד חיצוני, הנימוקים פורטו פה גם, וקיבלו אישור אצל בנימיני, למה אנחנו נעסיק יועץ חיצוני.
<דב צור: ומה היועץ החיצוני נותן לי בעיקר?
<דב צור: הוא נותן לי בעיקר, מתוך 34,000 שקלים, בדקתי, של עלות המשרה שלו, חיצונית בחשבונית, 28,000 שקלים זה עלות הדוברת.
<דב צור: הוא מעסיק אצלי דובר או דוברת, לא משנה.
<דב צור: אני רציתי שהבן אדם הזה, שהולך להיות בתוך, סליחה על הביטוי, בתוך התחתונים שלי, במהלך כל היום כדובר עירייה וכדובר ראש העירייה, יהיה מישהו שאני אבחר אותו.
<דב צור: שאלתי אותו אם מבקר המדינה לא בחר את הדובר שלו, אם הוא לא הכיר אותו לפני שהוא בחר אותו, הוא אמר לי שהוא הכיר אותו.
<שמואל גולן: הוא עבר מכרז, הוא עבר מכרז.
<שמואל גולן: אל - - -
<דב צור: גם אצלי.
<שמואל גולן: הוא עבר מכרז, הוא קיבל מקום שני ובגלל שהראשון הלך, הוא נבחר.
<דב צור: הוא לא הכיר אותו?
<דב צור: הוא לא ידע מי הוא?
<דב צור: הוא לא נפגש איתו לפני?
<דב צור: בסדר.
<שמואל גולן: אל תבלבל את המוח.
<שמואל גולן: הוא גם לא היה שלו.
<שמואל גולן: אתה יודע את זה בדיוק.
<שמואל גולן: לשים סטיגמה על בן אדם.
<שמואל גולן: אל תשים סטיגמה.
<דב צור: פנינו ל - - -
אמנון כהן: כן, ראש העיר מדבר.
<דב צור: פנינו לשלושה משרדים מהגדולים בארץ, אחד מהם זה משרד שעבד איתי בבחירות, אייל ארד.
<דב צור: זה לא איזה - - -
<שמואל גולן: אבל זה - - -
<דב צור: אני מדבר איתך, ההחלטה היא באוגוסט, אני בנובמבר גמרתי את ההתקשרות איתו בבחירות.
<דב צור: אייל ארד זה לא מישהו קוטל קנים.
<דב צור: זה משרד מהרציניים, אולי הכי רציני בארץ בתחום הזה.
<דב צור: המשרדים האחרים, המשרד של איך קוראים לו, שעזב את עיריית רמת גן, דובר עיריית רמת גן לשעבר, מני פאר, גם כן לא קוטל קנים.
<דב צור: אמרתי להם חברה, אנחנו נחליף את הדבר הזה על סמך ...
<דב צור: אבל אני רוצה לראות את אותו גורם, את אותו איש, שאני צריך לעבוד איתו.
<דב צור: שלחו לי כל אחד עשרות אנשים לראיון וראיינתי אחד אחד, כי המשרה רגישה.
<דב צור: זו משרת דובר, ובדרך כלל זה צריך להיות באמון, ואני מקווה שמשרד הפנים יגיד לנו שזה סוג של משרת אמון.
<דב צור: ככה זה צריך להיות, ככה זה בממשלה.
<דב צור: ראיינתי אותם אחד-אחד.
<דב צור: אחרי שראיינתי אחד-אחד - - -
<מוטי עג'מי: הוא לא אמר שהיום זה לא, הוא אמר ש - - -
<תמר מנס: אני מדברת על החוזר.
<דב צור: ראיינתי ובאתי לוועדה ואמרתי הגברת הזאת והזאת, שהומלצה על ידי משרד ארד תקשורת, היא המועמדת העדיפה מבחינתי, מספר 2 זה זאתי וזאתי.
<דב צור: זה מה שאמרתי.
<דב צור: אלה שני האנשים שחשבתי שהם יותר טובים מכל המרואיינים - - -
<תמר מנס: נו?
<דב צור: באותו רגע יצאתי מהדיון.
<דב צור: אני לא חבר בוועדה, אני לא מצביע בה, והלכתי החוצה.
<דב צור: זה הסיפור.
<דב צור: אין שום סיפור אחר.
אמנון כהן: אבל רוחו של ראש העיר ליוותה את הדיון.
<דב צור: שנייה, כבוד יושב הראש אני שואל אותך, תאר לך, בוא נעשה הפוך, תאר לך שהייתי בא לוועדה - - -
<תמר מנס: זה לא כתוב בפרוטוקול שיצאת.
<דב צור: אני אומר לך לא הייתי שם, חבל.
<דב צור: חד משמעית.
<קריאה: אבל זה כתוב.
<דב צור: אני אומר נכנסתי, אמרתי את דברי ויצאתי.
<דב צור: אני לא משתתף בהצבעה.
<שמואל גולן: הוא אמר שמה שלא כתוב פה שיצאת.
<מוטי עג'מי: הוא לא חבר הוועדה.
<דב צור: אתה מאמין לי או לא?
<שמואל גולן: אני מאמין לך לכל דבר.
<שמואל גולן: אתה יודע שאני מאמין לך.
<שמואל גולן: אתה יודע, הרי יש בינינו מחלוקת לגבי הפרשנות, לא על זה שאני לא מאמין לך.
<דב צור: אם יצאתי, אז זה מכשיר את זה?
אמנון כהן: שנייה, דקה, אתה נכנסת, אני עכשיו יושב ראש הוועדה, אני אומר לחברי הוועדה – אני רוצה את גלעד כיועץ משפטי אצלי, הוא מועדף עלי, גם אתם האחרים פה כולם טובים, אבל חברה, הוא מועדף עלי, אני-.
אמנון כהן: להתראות.
אמנון כהן: מה תבחרו?
<דב צור: עכשיו אני אעשה את ההצגה אחרת.
<דב צור: קודם כל אני מזכיר שהוא היה ההצעה הכי זולה.
<דב צור: שכחנו להגיד, ההצעה הכי זולה.
<שמואל גולן: מאיפה אתה יודע?
<שמואל גולן: אתה לא חבר ועדה.
<דב צור: אני קראתי את הפרוטוקול.
<דב צור: אתה קרא אותו כמוני.
<דב צור: דבר שני, עכשיו אני נכנס לוועדה, כל החברה האלה, המנכ"ל, היועץ המשפטי - - -
אמנון כהן: אוהבים אותך.
<דב צור: לא, לא רק זה.
<דב צור: פה בראשון הם לא ידענו שארד תקשורת העסקתי?
<דב צור: תאמין לי, לא היה תושב בראשון שלא ידע שארד תקשורת עבד איתי בבחירות.
<דב צור: אז קודם כל אני מדבר על הידיעה.
<דב צור: אבל נגיד שאני בא ואומר להם - - -
אמנון כהן: אתה יכול לשבת כבר.
אמנון כהן: עשית כבר את ההצגה.
<דב צור: תדעו לכם, אתם לא יודעים מכלום, אתם לא מכירים את המשרדים האלה, אבל תדעו לכם, המשרד שאני ממליץ עליו זה גם המשרד שעבדתי איתו בבחירות.
<דב צור: עכשיו החלטה נטולת פניות?
<דב צור: להיפך, עכשיו אני אומר להם – לכו, כי זה בן אדם שעבד איתי, הוא בן אדם טוב, אני רוצה שתבחרו אותו.
<תמר מנס: אבל הם ידעו את זה מקודם, אז מה?
<דב צור: וזה כן נכון לעשות, עכשיו תגיד לי אתה היועץ המשפטי?
<דב צור: ככה זה היה בסדר לעשות?
יעקב אשר: אדוני יושב הראש, אולי כהפסקה מתודית קצת, שיירגעו כל הרוחות והכל, אז אולי אני אבקש את זכות הדיבור שלי עכשיו.
אמנון כהן: אני אגיד לך, זה מזכיר לי ששר במדינת ישראל עמד למשפט על דברים כאלה.
אמנון כהן: שביקש למנות מישהו.
אמנון כהן: הוא אמר לחבר ועדה תמנה את ההוא והיה איזה 7-8 שנים בדיונים, שר החוץ של מדינת ישראל על זה עמד.
אמנון כהן: שהוא ביקש מהסגן שלו למנות מישהו ואז כן תוכיח, לא תוכיח, זה לא פשוט הדברים האלה.
אמנון כהן: ואני אומר עוד פעם, משרד הפנים, תשמעו את הדברים, אני לא רוצה להכשיל ראשי עיר.
אמנון כהן: אם יהיו דברים שאתה תנחה איך לעשות אותם, שיידעו.
אמנון כהן: כמו שאולי הוא הציע, משרת אמון, אז משרת אמון, וגמרת את הבעיה.
אמנון כהן: אם אתה חושב שלא, אז איך הוא צריך לבחור?
אמנון כהן: אני מסתכל באופן רוחבי על כל הדברים.
אמנון כהן: אני לא רוצה להכשיל.
אמנון כהן: זה נותן לכם לחשוב, לשבת בשולחן עגול, לשמוע את הטיעונים, לקחת את ראשי העיר, שלטון מקומי, אתם, יועצים משפטיים שלכם, משרד המשפטים.
אמנון כהן: אתם צריכים לבחון את הסוגיות האלה.
<מרדכי כהן: אדוני, אתה יודע שהעמדה גם של מרכז השלטון המקומי, והתחיל איזה שהוא דיון ראשוני, וגם של הרשויות, דרישה ממשרד הפנים להגדיר דובר כמשרת אמון ושמעת את הנימוקים.
<מרדכי כהן: אנחנו עדיין לא השתכנענו שזה צריך להיות ככה, וזה הדיון.
אמנון כהן: אבל זה נכשל, אתה רואה.
אמנון כהן: מצד אחד הוא צריך מישהו שבאמת כמו שהוא אומר – הוא חי איתי, הוא נושם אותי, הוא חייב לדבר - - -
<מרדכי כהן: אבל לא שמעת אותי אומר שלא.
<מרדכי כהן: אני אומר שאנחנו בוחנים.
אמנון כהן: תגיד כן, תגיד לא, לא להטעות.
אמנון כהן: שהוא יידע לבדוק, ואם זה כן משרת אמון – נגמר הסיפור.
אמנון כהן: אם לא משרת אמון, אז עוד פעם כל הפולמוס הזה עכשיו, זה לא ברור.
<מרדכי כהן: הוא לא אומר שזה לא מוגדר כרגע, יש בקשה לשנות את החוזר, יש בקשה של הרשויות ושל ראשי העיר להגדיר את זה כמשרת אמון.
<תמר מנס: בסדר, אבל מה שחל כרגע זה מה שיש עכשיו.
אמנון כהן: נכון, נכון, אחרת נכשלים בזה.
אמנון כהן: בבקשה, חבר הכנסת אשר.
יעקב אשר: אדוני יושב הראש, אני רוצה לומר, באמת אני חש הזהות בתור המקצוע הקודם שלי, נקרא לזה ככה, אבל פעם ראש עיר, תמיד ראש עיר כנראה.
יעקב אשר: ואני גם מבין את הביקורת ואני חושב שהכותרת של הדברים הזה שדברים שרואים מכאן לא תמיד רואים משם.
יעקב אשר: ויש איזו שהיא לקונה מסוימת בחלק מהדברים הללו, שצריך גם להבין אותה וצריך להתחבר אליה, ולכן באמת אני חושב שיושב הראש מוליך את זה לכיוון נכון.
יעקב אשר: אני לא יודע אם יעשו את זה בשלושה חודשים, או בארבעה חודשים, אבל אתה לוחץ על שלושה כדי שזה ייגמר בחמישה.
יעקב אשר: אני הרי מכיר אותך, אתה איש פרקטית.
יעקב אשר: אחרת זה יכול לקחת חמש שנים גם כן.
אמנון כהן: מביאים אותי לחודש.
יעקב אשר: אבל משרד הפנים באמת באיזה שהוא שולחן עגול שנמצא עם השלטון המקומי, וגם אני קצת מעורב בעניין הזה, יצטרכו באמת להגיע לאיזה שהן הנחיות עם גמישות מסוימת, שלפעמים יכולה לבוא, ואני לא רוצה לקפוץ חזרה לאדריכלים ומתכננים.
יעקב אשר: אני אמרתי מקודם סתם, כראש עיר, שכשאני הייתי עושה מכרז אדריכלות, בדרך כלל הייתי אומר לאדריכל – כמה אתה את היועצים, יועצי החשמל והאינסטלציה והכל, שאתה יודע שהם הכי טובים לפרויקט שאתה הגית אותו ואתה הבאת אותו.
יעקב אשר: לא רציתי להתעסק עם הדברים הקטנים האלה, בגלל שכל דבר כזה יכול לפעמים 20,000 שקלים בפרויקט של 5-6 מיליון שקלים, על כל דבר כזה תצא למכרז?
יעקב אשר: יש גם הנחיות מה צריך מכרז ומה לא.
יעקב אשר: עכשיו, אנחנו שומעים שנעשו דברים, הם יוצאים גם בצורה שקופה יותר לציבור, ויש גם דילמה גדולה.
יעקב אשר: כשאתה מוציא ספר ספקים החוצה, אז בספקים אתה יכול להגדיר את זה יותר, אבל יש ספקים מסוימים שבהם אתה באמת תגיע לכל כך הרבה כאלה, שיכול להיות שפשוט לא מתאימים לעניין.
יעקב אשר: קשה מאד לדרג ולנקד.
יעקב אשר: לכן אני אומר צריך הגדרה – במה הולכים מה שנקרא כמרכז מסודר מתחילו ועד סופו, ובמה נותנים איזו שהיא מסגרת מסוימת, שקופה, אבל שיכולה להשאיר איזו שהיא גמישות.
יעקב אשר: כי האחריות בסוף, אדוני יושב הראש, האחריות בסוף נופלת על ראש עיר.
יעקב אשר: אם יש לך כזה סיפור כמו הנושא של טרכטנברג, שפתאום המדינה אומרת לך תוך שישה חודשים תבנה גני ילדים.
יעקב אשר: התושבים שלך כבר עומדים עם הכוונת לראות איך ראש העיר מוציא את זה לפועל.
יעקב אשר: אם אתה תיכנס לאלף הליכים, אתה לא תצא מזה.
יעקב אשר: לא תצא מזה.
יעקב אשר: ברור שחייב להיות הכי שקוף שאפשר, ולכן - - -
<מרדכי כהן: אולי להבחין בין סוגי רשויות.
<מרדכי כהן: גם זאת אחת מהדילמות.
<מרדכי כהן: לא בטוח שזה יהיה גורף, לא בטוח שזה הכל יהיה - - -
אמנון כהן: יכול להיות גם.
אמנון כהן: יש רשויות חזקות - - -
יעקב אשר: בדיוק, כמו אותה חקיקה שיכול להיות שמהצד מישהו היה אומר תודה על ההרמה להנחתה, החקיקה עכשיו שהייתה על רשות עצמאית.
אמנון כהן: איתנה.
יעקב אשר: איתנה, סליחה.
יעקב אשר: איתנה מקבלת שיקול דעת יותר גדול.
יעקב אשר: בגלל שהם יותר עשירים, הם מקבלים שיקול דעת יותר גדול.
יעקב אשר: יש בזה גם משהו.
יעקב אשר: חייבים לרדת לשטח - - -
אמנון כהן: לא רק עשירים, גם יודעים להתנהל נכון.
יעקב אשר: זה לא התפקיד של מבקר המדינה.
יעקב אשר: מבקר המדינה צריך לבקר את התקנות הקיימות היום, וזה בסדר.
אמנון כהן: נכון, זה מה שהוא צריך.
יעקב אשר: אבל לא פסחתם גם על הכיוון של משרד הפנים, ואני רוצה להעצים את זה, לא בשביל להוריד ממישהו, אלא באמת להעצים את זה, לא כביקורת, אלא כביקורת בונה.
יעקב אשר: משרד הפנים היום באמת עושה הרבה רפורמות.
יעקב אשר: ...
יעקב אשר: את הדברים האלה בשיתוף עם ראשי ערים, לתת את גבולות הגזרה בצורה נורמאלית.
יעקב אשר: בנושא של דובר ויועץ תקשורת, אני לא יודע.
יעקב אשר: אני חושב שיש הרבה דברים, אבל זה אולי בחקיקה, אולי זה תקנות, אולי זה דברים אחרים.
יעקב אשר: אני לא יודע למה שר יכול למנות לעצמו יועץ תקשורת בבסיס של אמון אישי וראש עיר לא.
יעקב אשר: אני לא יודע למה.
יעקב אשר: היטיב לבטא את זה ראש העיר כאן.
יעקב אשר: זה האדם – אני לא אבטא את זה בצורה שהוא ביטא את זה – אבל זה אדם שצריך להיות באמת גם איש אמון, גם אדם שאתה מאמין בו, כי הוא בעצם, איך אומרים?
יעקב אשר: יודע אותך הכי טוב בעולם.
יעקב אשר: מדברר אותך.
יעקב אשר: האם הוא שחקן נשמה או לא?
יעקב אשר: איך אתה מגדיר שחקן נשמה במכרז?
יעקב אשר: זו התייחסות.
יעקב אשר: הקדוש ברוך הוא נתן לנו כמה תכונות, לחלק הוא נתן יותר לחלק פחות.
יעקב אשר: יש כאלה אנשים שיודעים לראיין.
יעקב אשר: שיודעים בראיון לבוא ולומר וזה יוצא בינגו, אוקיי?
יעקב אשר: אני מכיר אחד מהם באופן אישי מאד.
יעקב אשר: תכונה.
יעקב אשר: יש חסרונות לאותו בן אדם גם כן.
יעקב אשר: ראש עיר שבא לשים את ראש מערכת הדוברות שלו, שבעצם מציגה אותו כלפי התושבים, מייצגת אותו מול משרדי ממשלה, מייצגת אותו בעיתונות – הוא חייב להיות שלם עם עצמו.
<שמואל גולן: אבל משרד הפנים לא רואה בדובר הזה כדובר אישי, אלא כדוברות של העירייה.
יעקב אשר: אבל אני רוצה לומר, משרד הפנים, רגע, אל תפריע לי, משרד הפנים אבל כן רואה כדבר אישי, שאם מישהו בעירייה בדרג נמוך עשה משהו לא טוב, האחריות היא של ראש העיר.
יעקב אשר: אין סמכות בלי אחריות.
יעקב אשר: בסופו של דבר הכל זה ראש עיר.
יעקב אשר: אני לא אומר את זה כטרוניה, שתבינו.
יעקב אשר: אנחנו באים מהשטח, בסוף זה ראש עיר.
<תמר מנס: לא, אבל - - -
יעקב אשר: יכול להיות שאני הייתי ממליץ למשרד הפנים, יכול להיות שצריך לחלק את זה באמת.
יעקב אשר: לעשות דובר כללי של העירייה, רשמי יותר, מסודר יותר, ברור יותר - -
<שמואל גולן: אבל - - -
יעקב אשר: רגע, דקה, מותר לי להציע.
יעקב אשר: מה, זה לא יהיה על חשבון משרד מבקר המדינה, זה יהיה על חשבון משרד הפנים.
יעקב אשר: זה יכול להיות יועץ תקשורת לראש עיר.
יעקב אשר: שיגבילו אותו עד סכום מסוים, מספר שעות מסוים, בסדר, אבל רבותי, תבינו את הדילמה.
יעקב אשר: רוב היועצים מהסוג הזה זה או תעריפי משרד השיכון אגב, שהם גבוהים יותר, ולכן אנחנו הולכים על תעריפי משרד הביטחון, שהם נמוכים יותר, אם אני זוכר, ועל בסיס הנחה ש - - -
אמנון כהן: ובמחיר כמעט ואין פה מה להתווכח.
יעקב אשר: אבל יש באמת מומחיות, וגם המבקר מסכים עם זה, שבאדריכלות ודברים כאלה זה יכול - - -
<תמר מנס: לא אמרנו, שוב, לא אמרנו על אדריכלים.
יעקב אשר: לסיכום, אדוני יושב הראש, אני חושב שנכון עשית לעשות ישיבת מעקב עם משרד הפנים, ואני חושב שמרדכי והצוות הנפלא היום במשרד הפנים, יודע להרים את הכפפה הזאת, למרות שמטילים עליהם המון עבודות.
יעקב אשר: היום אנחנו הולכים לאשר את חוק התכנון והבנייה, שזה עוד מטלה גדולה, מחר, סליחה.
יעקב אשר: באמת מטלות גדולות, אבל אני חושב שצריך לאפשר לראשי עיר, ובמיוחד לראשי עיר שבסופו של דבר עושים פעולות, ונעשו פעולות כדי שהדבר יהיה שקוף יותר והכל, לתת את גבולות הגזרה ולתת גם גמישות לראשי העיר בדברים הללו.
אמנון כהן: יש לך מבקר פנים?
אמנון כהן: חיצוני, פנימי?
<דב צור: פנימי.
<דב צור: מבקרת עירייה, משרד שלם.
אמנון כהן: רגע, הוא בודק מדי פעם תכנית עבודה וזה?
<דב צור: מה זה, בוודאי.
<דב צור: זה דו"ח כפול מזה בגודל.
<דב צור: אפשר עוד הערה חשובה?
אמנון כהן: לא הערה חשובה, אתם לא עניתם לי.
<דב צור: משרד המבקר העיר אותה גם לנו ואני מקבל את הביקורת הזאת בקטע הזה ממש באהבה, גם למשרד הפנים וגם למשרד האוצר, וזה משהו חשוב להבא.
<דב צור: יש לנו בעיה עם מערכת השכר.
<דב צור: חלק ממה שמושך אותנו, דוחף לצאת החוצה למיקור חוץ, זה המגבלות בשכר.
<דב צור: העיר לנו בצדק משרד המבקר, שאנחנו פרסמנו מכרז למפקח של עבודות בנייה ציבורית, כדי לגמור את התקופה בלחץ.
<דב צור: מנהל פרויקט.
אמנון כהן: לא באים.
<דב צור: ברמת השכר שאנחנו יכולים להציע, אומרת לי מנהלת אגף בנייה ציבורית – תראה, אתה רוצה שאני אעמוד ב-30 גנים לאוגוסט?
<דב צור: אתה חייב להביא לי מישהו, אז תביא לי במיקור חוץ.
<דב צור: הלכנו למיקור חוץ.
<דב צור: מעיר לי משרד המבקר, ואני חושב שגם יודעים את זה במשרד הפנים, אבל זו לא בעיה שלהם, כי זה הממונה - - -
<מרדכי כהן: לא, אבל תדגיש שזה הממונה על השכר.
<דב צור: אמרתי בדיוק את זה הרגע.
<דב צור: זה גם בעיה משולבת.
אמנון כהן: אז תעלו את זה.
אמנון כהן: אם תגיד שזה הממונה על השכר, לא אני, אז זה נשאר שם.
<מרדכי כהן: לא, אבל אני רוצה שנבין.
אמנון כהן: אתה צריך להציף את זה.
<מרדכי כהן: אבל אתה יודע שעניין השכר היום נמצא במצב בעייתי, יש ארבעה גורמים שעוסקים בו: משרד האוצר, דרך הממונה על השכר, משרד הפנים – תקינה, קיבוצי, הסתדרות ומרכז שלטון מקומי-סטטוטורי.
<מרדכי כהן: ארבעה גופים עוסקים בזה.
אמנון כהן: לכן התפקיד שלך מרדכי, תקשיב, אתה איש מקצוע.
אמנון כהן: התפקיד שלך להעלות את זה - - -
<מרדכי כהן: אבל אתה מכיר את התמונה, אתה יודע ש - - -
אמנון כהן: לא על מכיר, מכיר, מעלה את זה בכתב לשר, הוא מביא זה לממשלה ומטפל בזה באופן רוחבי.
אמנון כהן: יושב שם שר האוצר, יושב שם סגן שר האוצר, יושבים ומטפלים בזה ברמת מקרו.
אמנון כהן: אותו דבר היה לי עם קב"סיות.
אמנון כהן: יש עיריות שלא יכלו לקלוט קב"סיות, 3,500 שקלים זה השכר.
אמנון כהן: אנשים לא באים.
אמנון כהן: הרמה צריכה להיות מחנך – תואר של מורה, ושכר 3,500 שקלים.
אמנון כהן: 80 תקנים פנויים, אנשים לא באים לתקן.
אמנון כהן: אז תעלה את זה לשר, לממשלה.
אמנון כהן: גם פה, שכר, לעלות לשכר.
אמנון כהן: אבל יש פה דברים היסטוריים שנקבעו ושאינם מתאימים לדור של היום.
אמנון כהן: לא מתאים.
<מרדכי כהן: אני רק ציינתי את העובדה שבמדינת ישראל ארבעה גורמים עוסקים בנושא הזה.
<מרדכי כהן: ארבעה גופים.
אמנון כהן: אז אני אומר לך, מרדכי, יושבים ארבעה גורמים, אתה מביא את המסקנות ובודק בשוק כמה עולה להעסיק בן אדם מוכר כזה.
אמנון כהן: הוא מחר צריך לבצע, אבל אתה לא נותן לו כלים ואז הוא עושה מיקור חוץ ואז יש ביקורת.
אמנון כהן: אתה צריך לתת לו כלים, זה מה שאני אומר.
אמנון כהן: אז אם תגיד עכשיו רק – הממונה על השכר – נגמר.
אמנון כהן: אז קברת את הנושא.
אמנון כהן: אני לא רוצה לקבור, אני רוצה לטפל בבעיה.
אמנון כהן: לטפל בבעיה זה התפקיד שלכם.
אמנון כהן: לא רק אתה, משרד הפנים צריך לתת את הפתרון.
אמנון כהן: אז אתה אומר שמי שקשור לזה זה גם משרד האוצר, החשבות, מי שאתה רוצה.
<מרדכי כהן: מרכז שלטון מקומי מתפקידו הפורמאלי - - -
אמנון כהן: אבל עוד פעם, אתה זורק את זה למרכז לשלטון מקומי.
<מרדכי כהן: לא, אני מסביר לך את ה - - -
אמנון כהן: אני רוצה בבקשה שתוך שלושה חודשים תביא לי מסמך שמסדיר את כל הנושא של האנשים האלה.
אמנון כהן: תשב עם מכרז השלטון המקומי, תשב עם ההסתדרות, עם החשבות, תשב עם כולם, תביא לי מסמך.
<מרדכי כהן: בניגוד לנושא הקודם, שזה נוהל שאנחנו נגבש אותו, שמסדיר את גבולות הגזרה, זו אחריות שלנו.
<מרדכי כהן: מה שאמרת קודם, אני לא חלילה רוצה להיות חריף מדי, אבל זה סיפור שאני-.
<מרדכי כהן: איזה חודשים?
<מרדכי כהן: הממונה על השכר בעניין הזה כל כך תקיף, הוא יושב פה, הוא יודע בדיוק.
אמנון כהן: אבל אם לא תענה את זה - - -
<מרדכי כהן: אתה באמת חושב ש - - -
אמנון כהן: בוא תנסה אותנו.
<מרדכי כהן: אני רוצה לעדכן אותך, הייתה פנייה של משרד הפנים לממונה על השכר.
<מרדכי כהן: ביקשנו ובאמת התכנס אותו שולחן עגול.
<מרדכי כהן: הפערים הם אדירים.
<מרדכי כהן: תחילת הדיון היא בכלל סמכויות ואחריות, עוד לפני הפרטים – מה השכר, מה גובה השכר, איפה נמצאת הסמכות והאחריות.
<מרדכי כהן: אנחנו עוסקים בנושא אחד, הם בנושא שני, הגוף השלישי בנושא רביעי.
<מרדכי כהן: אין פה הסתכלות מערכתית על הנושא של כוח אדם ושכר - - -
אמנון כהן: אז זה יישאר כך לעולם ועד?
<מרדכי כהן: לא, אני רק אומר, התחלנו בניסיון הזה.
<מרדכי כהן: לחשוב שזה ייקח מספר חודשים?
<מרדכי כהן: זו רעידת אדמה להסדיר את הנושא הזה.
<מרדכי כהן: בעצם מה שאתה אומר, אני אגיד את זה בצורה פשוטה, אתה מכוון לסוג של נציבות שירות מדינה, כפי שיש לממשלה, משהו מאד דומה לשלטון המקומי, גוף אחד מתכלל, מאזן.
<מרדכי כהן: זה לא המצב היום.
<מרדכי כהן: להגיע לזה זה סופר-סופר רפורמה.
אמנון כהן: בגופים הקיימים.
<מרדכי כהן: נכון, נכון, אבל להגיד שמשרד הפנים - - -
אמנון כהן: לא, לא, אני לא כיוונתי לשם.
אמנון כהן: אני מכוון שתשבו עם כל ארבעת הגורמים האלה לשולחן עגול, קודם כל ברמה מקצועית.
אמנון כהן: אתם מעלים את הבקשות של ראש העיר, אתה אומר תשמע, הוא לא יכול לקלוט בן אדם, הוא צריך לעשות מיקור חוץ, ומחר הוא יהיה בביקורת, אז צריך לתת לו כלים.
אמנון כהן: לכן אתה מעלה אם זה זה, קב"סיות נגיד, לא יודע, משרד החינוך, אתה יושב גם איתם.
אמנון כהן: אתה צריך להעלות את הסוגיות האלה.
אמנון כהן: אם לא תעלו, אף אחד לא יעשה כלום.
אמנון כהן: אז אתה בנושא הזה תיקח את ארבעת הגופים, תשב איתם, תגיעו לאיזו שהיא הבנה.
אמנון כהן: יכול להיות שלא תגיעו להבנה, אבל אתה כגוף מקצועי של משרד הפנים, בשביל לתת לו כלים, מעלה את זה לשר.
אמנון כהן: יושב בדיון עם השר ועם המנכ"ל, אחר כך מתחילים לקבל החלטה, מעלים דרגה יותר גבוהה ויושבים עם המנכ"לים.
אמנון כהן: ברגע שיושבים עם המנכ"לים, מנכ"ל משרד הפנים, מנכ"ל משרד האוצר, מנכ"ל ההסתדרות, המנכ"לים של כל ארבעת הגופים האלה יושבים ואז רואים שיש באמת לקונה, יש פה בעיה, ואז מעלים את זה לממשלה.
אמנון כהן: כך מתבצעים התהליכים.
אמנון כהן: בהמשך מכניסים את זה לתקציב ותוחמים את זה – כמה כסף זה יעלה, מעלים את הדרגה.
אמנון כהן: העלות היא יותר גבוהה – כמה כסף נדרש?
אמנון כהן: ואז עושים את המלחמה מול משרדי הממשלה בעוגה הגדולה שיש לנו – איזה נתח יהיה בנושא הזה.
אמנון כהן: אבל אתה לא יכול להגביל.
אמנון כהן: אתה חי במציאות.
<גלעד קרן: אני רק רוצה להסב את תשומת לב הוועדה שעל פי פקודת העיריות, סעיף 170, שר הפנים רשאי, באישור ועדת הפנים והגנת הסביבה, לקבוע משרות או סוגי משרות בעיריות, וזה חל גם על רשויות מקומיות שבהן לא תהיה חובת מכרז.
<גלעד קרן: בימים אלה ממש מונחת על שולחן ועדת הפנים בקשה ל - - -
אמנון כהן: שר הפנים?
<גלעד קרן: כן, שר הפנים הגיש לוועדת הפנים לפני - - -
אמנון כהן: שמה יש שם?
<גלעד קרן: אני לא זוכר את סוגי המשרות בדיוק, אבל ככל שיתבקשו - - -
אמנון כהן: זה ייתן להם יותר כלים לעבוד?
אמנון כהן: זה מה שאנחנו צריכים לתת להם.
<גלעד קרן: כן, זה מרחיב את סוגי המשרות שמוצע לפטור ממכרז.
<מרדכי כהן: זה שתי סוגיות שונות.
<גלעד קרן: לא, דיברתם קודם על עניין דובר למשל, האם צריך מכרז או לא צריך מכרז.
<דב צור: בסר, אתה חוזר לנקודה ש - - -
<גלעד קרן: אז אני אומר שאם משרד הפנים סבור שמשרה של דובר היא משרה שצריכה להיות משרת אמון וצריכה להיות פטורה ממכרז, יכול להגיש בקשה לתיקון תקנות, וועדת הפנים תשקול האם לאשר או לא לאשר.
אמנון כהן: ביטן, אתה תפעיל את החברה שלך שם.
אמנון כהן: יש עוד סעיף אחד שלא נתתם לי תשובה לגביו: התקשורת עם יועץ ראש העירייה לפיתוח עסקי.
<דב צור: קודם כל במסגרת התיקון של חלק מהליקויים, המשרה הזאת איננה.
<דב צור: גם מהמשרות שהעירו לנו עליהן בבנייה הציבורית, שקיבלנו כאילו במיקור חוץ במקום שכירים, בוטלו הדברים האלה.
<דב צור: תראה, ראשון לציון מתייחדת בזה שהיא עיר שונה מכל הרשויות בסדר הגודל שלה, ש-66% מעובדי העיר עובדים מחוץ לעיר, ו-30% מכוח העבודה בעיר, בא מחוץ לעיר: תל אביב, ירושלים, חיפה, אשדוד, שהיא אפילו יותר קטנה מראשון.
<דב צור: בכל הערים האלה, כמות אלה שיוצאים לעבוד מחוץ לעיר, יותר קטנה מכמות אלה שנכנסים לעבוד בתוך העיר.
<דב צור: זאת אומרת ראיתי חד משמעית את הנושא הזה של פיוח עסקי, כאחד הדברים, לא רק ראיתי, עד היום רואה, וחיפשתי מישהו שיעסוק בתחום הזה.
<דב צור: נבחר אפילו חבר מועצה שהיה מחזיק תיק הפיתוח העסקי, זה חבר המועצה שמתייחסים אליו בתוך הדו"ח, וחיפשנו - - -
אמנון כהן: חבר מועצה לשעבר.
<דב צור: היום הוא לשעבר.
אמנון כהן: מה, אסור לו לעבוד?
<דב צור: לא, לא, הוא המליץ.
אמנון כהן: אבל מותר לו, אם הוא רוצה גם - - -
<דב צור: לא, זה לא האיש שעבד.
<דב צור: הוא היה מחזיק התיק והביא מישהו בהמלצה לוועדת מתכננים ויועצים.
<דב צור: התקבלה חוות דעת משפטית לגבי האפשרות הזאת והוועדה קיבלה את מה שהיא קיבלה.
<דב צור: אתה שואל אותי אם הייתי היום חוזר על המהלך הזה, שוב פעם אחרי ..., אני אומר לך לא.
<דב צור: גם אנחנו למדנו.
<דב צור: אבל זה מה שחשבנו שנכון באותו זמן.
אמנון כהן: יש לכם עוד משהו להגיד?
<שמואל גולן: אני אגיד בסוף.
אמנון כהן: אנחנו מגיעים לסוף.
אמנון כהן: מה, נשב כל היום?
אמנון כהן: יש עוד דיון בנושא השיכון.
<שמואל גולן: גם שם יהיה שמח.
<תמר מנס: דבר אחד חשוב לציין, שראש העיר הזכיר את זה שהוא מכיר הרבה אנשים ולא יתכן שהוא לא יישב בוועדות ולא ימליץ ולא זה.
<תמר מנס: ההערה שלנו הייתה למען שקיפות.
<תמר מנס: אם אתה מכיר מישהו ואם אתה עבדת איתו, ובמיוחד אם הוא נתן לך שירות קודם, בתקופת הבחירות, אז צריך להצהיר על זה ולקבל חוות דעת ולעשות הסדר לניגוד עניינים, ולא להגיד - - -
<דב צור: מה זה קשור לניגוד עניינים?
<תמר מנס: אוקיי, אני מכיר את כולם, אבל זה לא אומר שזה.
<תמר מנס: זה נקודה ממש עקרונית, וכראש עירייה אתה צריך להבין את זה.
<תמר מנס: זה לא יתכן שאתה אומר אני מכיר את כולם ולא חשוב.
<תמר מנס: זה דבר אחד.
<תמר מנס: דיברת על הנוהל.
<תמר מנס: הנוהל עצמו שקבעתם טוב ויפה בנסיבות האלה, אבל אתם בעצמכם חרגתם מהנוהל שאתם קבעתם.
<תמר מנס: למשל התקשרתם עם אנשים עוד לפני שהוועדה בכלל דנה, או נושאים כאלה.
<תמר מנס: אז אם יש נוהל, אז צריך לכבד אותו, ולא רק לציין אותו.
<תמר מנס: דבר שלישי, כשאנחנו ציינו את מספק היועצים, לא ציינו את זה כהערת ביקורת, ציינו את זה כעובדה ומה שחריג פה היה הפטור הגורף שאתם נתתם ויועצים שלא ענו בכלל לתנאים של הסעיף.
<תמר מנס: לא של יחסי אמון, לא של ידע ולא של מומחיות.
<תמר מנס: זה הנקודות החשובות.
<תמר מנס: דבר שלישי - - -
<דב צור: רביעי.
<תמר מנס: בקשר לנוהל הזה של הדובר, שזה מאד חשוב, דבר רביעי.
<תמר מנס: יש טעם מאחורי הנוהל הזה שמשרד הפנים הכין בזמנו בשנת 2004.
<תמר מנס: אנחנו כחטיבה שבודקת גם מימון מפלגות, אנחנו יודעים מה התהליך לפני הבחירה של ראש עירייה וכמה אנשים מעורבים בו.
<תמר מנס: והדבר הזה, שהדובר לא יהיה אחד שהוא משרת אמון של ראש העיר, שאחר כך יחזיר לו על התמורה שהוא נתן לו בתקופת הבחירות, זה בא בדיוק למנוע את זה, ויש לזה היגיון.
<תמר מנס: זה לא סתם שאנחנו נתפסנו לנוהל ונתנו לכם הערה - - -
<דב צור: עכשיו מדברים על השכיר.
<תמר מנס: רגע, רגע, סליחה, לא סיימתי.
<תמר מנס: לא נתנו לכם הערה פורמאלית רק על סמך נוהל משנת 2004.
<תמר מנס: נתנו לכם הערה עניינית, ועניינית - - -
<דב צור: גם לשר יש יועץ ב - - -
אמנון כהן: כרגע, בסדר.
אמנון כהן: כרגע זה לא מוסדר.
אמנון כהן: כשנסדיר.
אמנון כהן: עוד לא הסדירו.
<תמר מנס: עכשיו, רוב היועצים שאנחנו דיברנו עליהם זה דווקא אנשים שעשו עבודה מקצועית ולא אדריכלים.
<תמר מנס: לא כל גן ילדים זה הגשר של קלטארווה.
<תמר מנס: יש מבנה שהוא קבוע, שזה, לא כל דבר הוא כזה דבר שמצריך בחירה של אדריכל מיוחד.
<תמר מנס: זה לא זה.
דוד ביטן: בדברים של ביקורת - - -
אמנון כהן: ביטן, מה נשמע?
דוד ביטן: לא, אין לה ניסיון בתחום הזה - - -
אמנון כהן: יש לה הרבה ניסיון.
אמנון כהן: יש לך ניסיון יותר ממך.
דוד ביטן: בתחום של בנייה?
אמנון כהן: בביקורת של בנייה.
דוד ביטן: בביקורת כן.
אמנון כהן: ביקורת של הבנייה.
אמנון כהן: היא בתפקיד ביקורת.
<תמר מנס: רק נקודה אחרונה לסיום.
<פרנקו גונן: ביקורת זה לא בעיה.
<פרנקו גונן: הבעיה בסוף ש-1,000 ילדים צריכים להיכנס לגני הילדים ב-27 באוגוסט, זאת הבעיה.
אמנון כהן: בסדר, אבל אם ייפול משהו בגלל שעשית מהר?
<פרנקו גונן: זה עם בעלי מקצוע, זה לא עם חאפרים.