GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נעם שטרן: זו בעיה אחת:
<נעם שטרן: הקושי לנהל כל-כך הרבה אזורים.
אמנון כהן: אנחנו מדברים על האזורים הפריפריאליים כרגע.
<נעם שטרן: בוודאי.
<נעם שטרן: כל אזורי התעשייה הם רק בפריפריה.
אמנון כהן: יש 80 מנהלות כאלה?
<נעם שטרן: יש יותר מ-80 אזורי תעשייה.
<ינון אלרועי: יש 95 אזורים שאנחנו מכירים.
<ינון אלרועי: אנחנו מטפלים בכ-70.
<נעם שטרן: חלקם בטיפול מלא, חלקם בטיפול חלקי, של המנהל - - -
אמנון כהן: לכן יש כשל?
<נעם שטרן: זו דעתנו.
אמנון כהן: תן להם מתווה – צריך להתוות מדיניות מסוימת, מסלול מסוים, ואז כולם עובדים.
אמנון כהן: אני אומר שאתה נכשלת בהתוויית מדיניות וכתוצאה מכך כולם שם לא יודעים איך לעבוד, אז כל אחד עושה מה שהוא חושב.
אמנון כהן: לכן הבעיה לא שם, לא ב-80 אזורי תעשייה.
אמנון כהן: זה לא משנה, לאזור אחד או ל-80 זה אותו דין.
אמנון כהן: לכן, אם יש להם התוויית מדיניות, אתם יודעים בדיוק מה אתם רוצים, ויש מפתח ומדדים ואתה אומר:
אמנון כהן: זאת הבדיקה שלי ואת זה אתם צריכים לעשות – ייתכן שבאזורים מסוימים יש צורך לחדד או להוריד משהו גלל שוני בקרקע, אנשים, אזור שונה, מיעוטים – אבל אתם צריכים להגדיר נהלים מסוימים.
<נעם שטרן: אני אסביר - - -
אמנון כהן: נהלים בממשקים, בשלטון המקומי, כמו שאמרו.
אמנון כהן: הכשל הוא למעלה – לא למטה.
אמנון כהן: הכשל אצלכם בראש.
<נעם שטרן: הכשל הוא במדיניות שגרמה לפיזור של הרבה מאוד אזורי תעשייה.
<נעם שטרן: יש לזה כמה השפעות: זה כן שמנה אם מדובר באזור אחד או ב-80 אזורים.
<נעם שטרן: קודם כל, מבחינה מהותית – כשיש כמה אזורי תעשייה גדולים, אזור תעשייה גדול לעומת כמה קטנים, העלות לכל יחידת שטח באזורי תעשייה קטנים היא הרבה יותר גבוהה מאשר עלות לאותה יחידת שטח באזור תעשייה גדול, בגלל תשתיות תומכות שיש בהן יתרון לגודל וכדומה.
<נעם שטרן: דבר שני, כשיש אזור תעשייה גדול, מתפתחים מסביב כל מיני שירותים תומכים.
<נעם שטרן: למשל, להקים מסעדה באזור תעשייה שיש בו שני מפעלים זה לא כדאי אבל אם יש בו 20 מפעלים – זה כבר כדאי.
<נעם שטרן: זאת רק דוגמה קטנה לעוד הרבה מאוד שירותים שמתפתחים מסביב למקומות שיש בהם פעילות מסיבית.
<נעם שטרן: כשהיא מפוזרת – אחד כאן ואחד כאן ואחר שם – זה לא קורה.
<נעם שטרן: העניין השלישי הוא העניין שפתחתי בו: הניהול.
<נעם שטרן: הרבה יותר קל לנהל 10 אזורי תעשייה שיש בהם 10 מט"שים ו-10 מערכות של תשתיות מים וכבישים וכדומה מאשר 80 בהם אתה צריך לפתור בעיות של 80 מט"שים.
<נעם שטרן: זה שורש הבעיה, שלעמדתנו גורם לרוב הכשלים המתוארים בדוח – אני לא מתיימר להגיד כל הכשלים.
אמנון כהן: נעם, כתוב לי פה שהיה צריך להגיע עורך דין יוני לוי.
אמנון כהן: מה תפקידו?
<נעם שטרן: הוא עורך בלשכה המשפטית אצלנו באוצר.
אמנון כהן: למה אני צריך אותו?
<ינון אלרועי: נעם הוא האיש.
אמנון כהן: בהתחלה אמרו לי שהוא האיש – אבל אתה, נעם, נראה לי האיש.
אמנון כהן: אני רוצה שתסביר לי – אני עדיין במדיניות – אתה צודק כשאתה אומר שיש אזור תעשייה יותר גדול ויש יותר מפעלים אז ודאי יש יותר עסקים תומכים באזור הזה, אפשר להקים מכבסה במקום והרבה דברים יכולים להיות כי יש למי לתת שירותים.
אמנון כהן: אבל למדינה יש עניין שבאזורים מסוימים נדחוף את התעשייה אליהם.
אמנון כהן: שהמדינה תגרום שיבואו לשם תעשיינים כי באינטרס של המדינה זה צמצום פערים חברתיים.
אמנון כהן: האינטרס שלי במדינה לתת גם שם תעסוקה, גם לתת תשתיות באותו אזור כדי שתהיה נגישות ואם צריך פתאום במפעל הייטק שם אנשי מקצוע מיוחדים, אז גם אדם מרעננה יוכל להגיע לשם ולתקן.
אמנון כהן: בראייה שלך, ראיית מאקרו כמדינה, לשר שלך שאתה מבצע את המדיניות שלו, גם תשתיות זה דבר חשוב.
אמנון כהן: לכן אני אומר שהראייה שלכם למעלה צריכה להיות איך אתם מתוויים את המדיניות כך שדוחפים לאזור הזה 10 מפעלים במקום שניים כדי שיהיו עוד שירותים תומכים בצדם.
אמנון כהן: לכן בוודאי כולם רוצים להיות באיירפורט סיטי, לא צריכים אותך בכלל, קל להם שם, קל להם לייצא – יש מפעל מייצר ויש לו שינוע מהיר וזול וגם פחות זיהום אוויר.
אמנון כהן: אבל יש למדינה אינטרס שיהיו דווקא באופקים, בשדרות, בנתיבות ובאזורים האלה.
אמנון כהן: לכן ההסתכלות שלך צריכה להיות שאתה מתווה לשם את התעשייה ואתה עוזר להם על פי המלצה שלהם.
<נעם שטרן: לכן, כמו שינון הזכיר קודם, יש הרבה מאוד כלים שהמדינה מפעילה כדי לגרום לתעשייה להיות בפריפריה.
אמנון כהן: עדיין זה לא מספיק.
<נעם שטרן: אגב, רוב התעשייה במדינה נמצאת בפריפריה, רוב מפעלי התעשייה.
אמנון כהן: אני רואה ש-17 שנה תקוע הדבר.
<נעם שטרן: זה משהו ספציפי לגבי נע"ם.
<נעם שטרן: אבל באופן כללי, רוב התעשייה במדינה נמצאת בפריפריה.
באסל גטאס: אתה תולה את רוב הבעיות במספר הגדול של אזורי התעשייה.
באסל גטאס: אתה מתכוון פיזית למספר אזורי התעשייה או למספר המנהלות?
באסל גטאס: האם הכוונה שלך שיכול להיות שבאזור מסוים צריך לצמצם את מספר המנהלות אבל להשאיר אותו מספר אזורי תעשייה או גם את אזורי התעשייה כשלעצמם, הפיזור הזה שלהם, אתה חושב שהוא - - -
<נעם שטרן: אני מדבר גם על אזורי התעשייה עצמם.
באסל גטאס: אתה לא יכול בפריפריה בלי לפזר.
<נעם שטרן: השאלה היא שאלה של מינון.
<נעם שטרן: ברור שזה לא אזור תעשייה אחד בצפון ואחד בדרום.
<נעם שטרן: אבל יכול להיות ש-3 או 4 אזורים בצפון ו-3 או 4 אזורים בדרום, מכסים את רוב השטח מבחינת התעשייה היותר גדולה.
<נעם שטרן: אני לא מדבר על בתי מלאכה.
אמנון כהן: האזורים המרחביים.
<נעם שטרן: פה בדיוק זה הרציונל שלא אזורי התעשייה המרחביים.
באסל גטאס: 5-4 אזורים בצפון ו-5-4 אזורים בדרום?
<נעם שטרן: בטווח נסיעה של 20 דקות או חצי שעה.
<נעם שטרן: אבל זה הרציונל של אזורי תעשייה מרחביים.
<נעם שטרן: גם אם יש מנהלת אחת ל-3 אזורי תעשייה שהם במרחק של 10 ק"מ זה מזה, אז כנראה עדיין לא משתלם להקים בכל אחד מהם מסעדה או מכבסה וכדומה.
אמנון כהן: לנו אין בעיה עם זה – תצמצמו מנהלות.
אמנון כהן: אבל את התעשייה צריך לפתח.
<נעם שטרן: לכן זה עניין גם של האזורים עצמם.
<נעם שטרן: מדיניות הממשלה, אם אני לא טועה, החלטת ממשלה בנושא הזה התקבלה ב-2007, היא ללכת לכיוון של אזורי תעשייה מרחביים.
אמנון כהן: אבל זה תקוע שנתיים.
<נעם שטרן: זה תקוע יותר משנתיים.
אמנון כהן: אתם תקעתם את זה.
אמנון כהן: האוצר, בדרך כלל – לא?
<נעם שטרן: אנחנו מנסים בתצורות שונות בשנים האחרונות לקדם את הנושא וגם אפשר לראות שהוקצה בתקציב - - -
אמנון כהן: אבל נעם, הוא אומר ששנתיים הקפיאו את זה עכשיו.
<נעם שטרן: עכשיו, כמו שינון אמר, יש שנתיים שמבחינה פיסקלית הן לא פשוטות ולכן הנושא בינתיים הוקפא.
<נעם שטרן: זה לא אומר שהוא לא יתקדם בהמשך, אבל זה משהו נקודתי לעכשיו – בכל השנים הקודמות אנחנו קידמנו מאוד, יחד עם משרד הכלכלה.
<נעם שטרן: כמו שהסברתי, בעינינו זה המודל הנכון של מדיניות אזורי תעשייה בפריפריה.
<נעם שטרן: זה גם מבחינתנו חיסכון תקציבי, כמו שהסברתי:
<נעם שטרן: עלות ליחידת שטח הרבה יותר גבוהה באזורי תעשייה קטנים.
<נעם שטרן: זה האינטרס שלנו.
באסל גטאס: מה זה קטן?
באסל גטאס: מה זה גדול?
באסל גטאס: מה זה מרחבי ומה זה פחות ממרחבי?
באסל גטאס: אזור תעשייה כמו בר לב, מהו?
<נעם שטרן: על המספרים אפשר להתווכח - - -
באסל גטאס: זה די חשוב.
באסל גטאס: בסופו של דבר זה הולך לשם.
<נעם שטרן: מה שברור זה שבכל תצורה, אזור תעשייה גדול - - -
באסל גטאס: אזור תעשייה בר לב, מהו נקרא?
<נעם שטרן: אזור תעשייה גדול.
<ינון אלרועי: אדוני, אני רוצה להגיד לך שאתה דווקא נותן דוגמה מצוינת.
<ינון אלרועי: אזור תעשייה בר לב הוא אזור תעשייה שעומד בזכות עצמו, הוא כבר מופרט.
<ינון אלרועי: בגלל שהוא הגיע לבשלות, הוא עובד כמעט מעצמו – הוא שוק סגור כזה.
אמנון כהן: משק סגור.
באסל גטאס: הוא נהיה סיפור הצלחה?
<ינון אלרועי: בר לב הוא סיפור הצלחה.
באסל גטאס: ואיך אתה מחשיב אותו – גדול או קטן?
<ינון אלרועי: גדול.
באסל גטאס: מה ההבדל בינו לבין אזורי תעשייה, נגיד - - -
<ינון אלרועי: אדוני, תרשה לי לחדד דבר אחד קטן: במקביל להבנה ולהכוונה ללכת לאזורי תעשייה מרחביים, הממשלה - - -
באסל גטאס: דווקא זה לא מרחבי.
באסל גטאס: בר לב הוא מרחבי?
<ינון אלרועי: הוא נוסד הרבה לפני והוא לא היה אמור להיות מרחבי.
<ינון אלרועי: אבל במקביל לעניין הזה חשוב לי להסביר - - -
אמנון כהן: למה הגעת לבר לב עכשיו?
אמנון כהן: למה הלכת לבר לב?
<ינון אלרועי: זה דווקא טוב לנו.
באסל גטאס: זה אזור תעשייה – זה לא - - -
<יצחק ישראלי: זה אזור תעשייה מוצלח.
אמנון כהן: כרגע אני לא דן במוצלחים – אני דן בלא מוצלחים.
אמנון כהן: באלה שלא קמו אני דן עכשיו.
אמנון כהן: מי שכבר עובד כמשק כספים סגור הוא מוצלח בוודאי.
באסל גטאס: הוא מדבר על אזור קטן או גדול – הוא צריך להבהיר.
באסל גטאס: הוא צריך להסביר מזה קטן ומזה גדול.
באסל גטאס: איפה גבול שהאזור עובר להיות עסקי שכדאי להקים בו מסעדה.
באסל גטאס: מה שהוא זורק פה זה דברים לא ממשיים.
אמנון כהן: הוא אמר שאם יש שני מפעלים – מסעדה לא תקום שם.
אמנון כהן: אבל אם יש 10 מפעלים, יהיה כדאי להקים מסעדה.
<נעם שטרן: ברור שבאזור תעשייה של 1,000 דונם יהיו יותר שירותים תומכים לעומת 3 אזורים של 300 דונם כל אחד.
<נעם שטרן: ועדיין ברור שגם באזור תעשייה של 2,000 דונם יהיו יותר שירותים מאשר שני אזורים של 1,000 דונם.
<נעם שטרן: זאת שאלה של מינון מבחינת מיקומים גיאוגרפיים.
<ינון אלרועי: מילה אחרונה בנושא הזה, ברשותך היושב-ראש, כשאנחנו הסתכלנו על התכנית לאזורי תעשייה מרחביים, בגדול אנחנו מדברים על תכנית ל-9 אזורי תעשייה מרחביים ברחבי הארץ: 6 בצפון ו-3 - - -
אמנון כהן: יכניסו לתוכם את הקיימים?
<ינון אלרועי: חלק מהם יהיו הקיימים, למשל צבעים, והרחבה כמובן.
<ינון אלרועי: אם אני לא טועה, דיברנו שאזור מרחבי יהיה לפחות 500 דונם.
<ינון אלרועי: אבל חשוב להבין יחד עם זאת, במקביל לתכנית הזאת של המרחבים, אנחנו רואים עין בעין גם עם משרד ראש הממשלה, שמגזר המיעוטים צריך לקבל טיפול ספציפי – יש שם בעיות אחרות של פינוי מטרדים וכל מיני דברים כאלה.
אמנון כהן: נעבור לסעיף הבא.
<נעם שטרן: רציתי לסיים בסעיף הזה.
<נעם שטרן: מה שאמרתי היה יותר כהקדמה.
<נעם שטרן: ספציפית לגבי הסעיף של סבסוד אזורי הפיתוח, בשנים האחרונות משרד הכלכלה ואנחנו גיבשנו קריטריונים להעדפה גם בין אזורי התעשייה וגם בין היזמים שמגיעים לקבל סבסוד.
<מנחם יחזקאלי: אמנם פתרנו את הבעיה בזה שעל כל שיווק אנחנו מקצים עכשיו תקציב מלא לעמוד במחויבות ליזמים, אבל זה הביא לכך שבשנת 2011 ו-2012 וגם השנה התעכבנו עם יזמים קרוב לשנה שלימה ולא יכולנו לאשר אותם משום שהיינו צריכים לקבל בקשות, לעשות העדפה, בגלל הבעיה התקציבית.
<מנחם יחזקאלי: אין מספיק – 40 מיליון שקל בתקציב שיווק בכל הפריפריה זה תקציב מאוד קטן בשביל לעמוד בביקוש.
<מנחם יחזקאלי: לכן אנחנו - - -
אמנון כהן: טוב, אתם רציתם בחירות, התעכב תקציב המדינה, התעכבו פרויקטים.
<מנחם יחזקאלי: לא שמעתי בדוח המבקר דבר שדווקא היה צריך להגיד אותו: צריך להגדיל את תקציב השיווק - - -
אמנון כהן: בשה הוא לא מתערב.
אמנון כהן: זה מדיניות הממשלה, זה השר שלך עם האח שלו מטפלים בזה פוליטית.
אמנון כהן: זה שם – את זה המבקר לא קובע.
אמנון כהן: המבקר אומר שבנהלים זה לא כל-כך בסדר.
<נעם שטרן: תקציב מנהל אזורי פיתוח בשנים האחרונות עומד על כ-160 מיליון שקל ולא על 40 מיליון.
<מנחם יחזקאלי: 50 מיליון שקל חובות עבר - - -
אמנון כהן: בואו נתקדם לסעיף הבא בדוח המבקר: "נוהל רשויות והסכמי ההפרטה שגובשו במשרד התמ"ת, אשר נועדו להעביר לרשויות המקומיות את האחריות לאזורי התעשייה, אינם מקדמים את עצמאותם הכלכלית של אזורי התעשייה ושל הרשויות המקומיות שבתחומן הם מצויים.
אמנון כהן: משרד התמ"ת לא גיבש קריטריונים בנוגע לשאלה באילו מקרים יש ליישם מנגנונים אלו, ולא קבע מדדים לבחינת כלים אלו שהופעלו באזורי התעשייה כדי להפיק לקחים בטרם ייושמו הכלים באזורי תעשייה אחרים.
אמנון כהן: כתוצאה מכך, כנראה היו גם אי הסכמות בעיריות, כי כל אחד בוודאי רוצה למקסם את הכנסותיו – באזורים האלה, המצוקה הכלכלית שלהם מאוד-מאוד קשה.
אמנון כהן: פה צריך איזשהו מנגנון, אם זה גם אזור פריפריאלי, שאומר שבונים ואז ההחלטה או השליטה או הניהול וכל השירותים שצריך לתת השלטון המקומי באותו מקום, צריכים להתחלק.
אמנון כהן: פה צריך להכין נהלים מסודרים כדי שלא נתקע 17 שנה בגלל שההוא לא מסכים והיא לא מסכימה.
אמנון כהן: איפה זה עומד, הנהלים?
<ינון אלרועי: חשוב להבין שיש פה שלושה דפוסי פעילות של מנהל אזורי פיתוח ברמה של התפקוד מול אזורי התעשייה: אחד, יש את הפעילות בדרך המלך שהיא פיתוח באמצעות החברות המנהלות – לא בזה אנחנו מדברים כרגע.
<ינון אלרועי: שנית, זה מצב שבו אנחנו רואים שיש רשות חסונה יחסית וגם היא רוצה.
<ינון אלרועי: בשביל לחסוך שלבים בבירוקרטיה, אנחנו חותמים איתם על הסכם רשויות שבמסגרתו אנחנו בונים יחד את הפרוגרמה, מסכימים על מה שיהיה ואז קובעים אבני דרך.
<ינון אלרועי: בהתאם לאבני הדרך הם הולכים.
<ינון אלרועי: פה אין עצמאות לרשות המקומית וייתכן חוסר בהירות בנקודה הזאת כי בהסכם הרשויות אין אוטונומיה, וטוב שכך.
אמנון כהן: אבל יש איזשהו הסדר?
<ינון אלרועי: בוודאי שיש הסדר.
אמנון כהן: ההסדר שאתה עושה כדי לא לתקוע את הפרויקט אחר כך.
אמנון כהן: אם אתה, נגיד, נמצא באזור תעשייה שנותן ל-3 ערים וכל אחת מהן רוצה גם ליהנות מהעוגה הזאת, גם מזה שיש פרנסה לאזרחיה וגם מזה שנותנים שירותים: פינוי אשפה, סלילת כבישים, טיפוח וריבוד הכבישים בעתיד.
<ינון אלרועי: הנושאים האלה סגורים.
<ינון אלרועי: למיטב הבנתי יש נהלים ברורים.
אמנון כהן: אבל כתוב: לא גיבש קריטריונים בנוגע לשאלה.
<ינון אלרועי: למיטב שיפוטי, הכוונה היא שהיה צריך להגיד איזו רשות יכולה לקבל ואיזו רשות לא יכולה לקבל.
<ינון אלרועי: אני חושב שאנחנו רואים תוך כדי תנועה אם לרשות יש ניסיון בפיתוח פרויקטים או לא.
<ינון אלרועי: זה שזה לא כתוב שחור על לבן - - -
אמנון כהן: או אם זה באזור שלו ואתה לא רוצה לשתף אותו כי הוא לא עשה אף פעם, לא פיתח אף פעם, זאת עירייה חלשה מאוד שלא יכולה לנשום, בקושי משלמת משכורת.
<ינון אלרועי: אני לא אתן לה.
<ינון אלרועי: הם לא יקבלו.
אמנון כהן: אבל למה הוא צריך לסבול?
אמנון כהן: למה התושבים שלו צריכים לסבול?
<ינון אלרועי: אדוני, יש פה טעות בפרשנות - - -
אמנון כהן: לא טעות.
אמנון כהן: אני אומר שבאזור גאוגרפי שלו - - -
<ינון אלרועי: אני מפתח, אני מפתח את זה.
אמנון כהן: מי יפעיל את המקום בעתיד?
אמנון כהן: פיתחת והקמת מפעלים – מי ייתן לו שירותים, ניקיון?
<ינון אלרועי: הוא חייב לתת.
<ינון אלרועי: הוא מקבל ארנונה וחייב לעשות את זה.
אמנון כהן: מה מצביע פה שאין לכם משהו - - -
<ינון אלרועי: אני מסביר את מה שאני מבין.
<ינון אלרועי: אני מבין שנאמר שאין קריטריונים חד-משמעיים שאומרים מתי אתה נותן ומתי אתה לא נותן.
<ינון אלרועי: אנחנו לא חושבים שצריך קריטריונים חד-משמעיים מתי לתת ומתי לא כי הדברים דינמיים.
אמנון כהן: אם הרשות חזקה דיה ועשת פרויקטים כאלה אז היא מפתחת?
<ינון אלרועי: אנחנו מציעים לה.
<ינון אלרועי: לפעמים היא לא רוצה.
אמנון כהן: אם היא לא רוצה – אתה - - -
<ינון אלרועי: זה לא קשור לאחריות שלה – היא אחראית.
אמנון כהן: על מה הצבעתם, מר ורטיקובסקי?
אמנון כהן: מה הייתה הבעיה בנהלים ובקריטריונים?
אמנון כהן: מי יכול להגיד לנו?
אמנון כהן: האם זה מה שמתכוון הסמנכ"ל – למי שהוא חושב שהוא חזק, הוא נותן, זה הקריטריון?
<דנה גרוס: אין קריטריונים ברורים לאיזה מהרשויות ניתן לפעול בדרך הזאת של מתן סמכויות כאלו ואחרות כשכמובן, עדיין הסמכות היא של משרד הכלכלה והוא מתווה את התקציבים ומעורב מאוד.
<דנה גרוס: התהליך השני, המתווה השני, של הפרטה, למיטב הבנתנו בתהליך נאמר לנו שהוא כבר מתווה שלא קיים, שלא יושם בשנים הללו.
<דנה גרוס: האפשרות של ההפרטה לא קיימת.
<מנחם יחזקאלי: זה נכון.
<מנחם יחזקאלי: זה לא היה מיושם עד לאחרונה משום שרשות מקרקעי ישראל התנגדה לתהליך הזה, אבל הגענו אתה להבנות בשנה האחרונה ואנחנו מקדמים הפרטה של מספר אזורים נוספים על פי המודל הזה.
אמנון כהן: עוד לא הבנתי למה עיר מסוימת שהיא חלשה, לא תקבל.
אמנון כהן: היא חשלה – לא יודעת לעשות.
אמנון כהן: עוד משהו אני אגיד לך: אולי גם לא תמכה העיר הזאת פוליטית באותו אח בבחירות, ולכן - - -
<ינון אלרועי: אני מבקש להבהיר שהאח לא מעורב ולא אח שלו ולא - - -
אמנון כהן: אני מדבר על העיקרון – היום זה האח הזה ומחר זה אח אחר, זה לא משנה.
אמנון כהן: אני רוצה שגוף מקצועי ינהל את זה – לא אחים ולא בני דודים.
אמנון כהן: לכן צריך להיות פה איזשהו קריטריון שלא נמנע מעיר מסוימת למרות שהיא חלשה, הציבור שלה צריך ליהנות, האזרחים שלה צריכים ליהנות.
אמנון כהן: לזה אני חותר.
אמנון כהן: אם אתה אומר לי שאין בעיה כזאת – אני רגוע.
<ינון אלרועי: אין בעיה, אין בעיה.
אמנון כהן: אני רגוע.
אמנון כהן: מי אדוני שרוצה לדבר?
<נתנאל היימן: אני רוצה להדגיש נקודה אחרת שלא קשורה דווקא לנושא הזה.
אמנון כהן: אני רוצה התייחסות לזה.
<נתנאל היימן: זווית אחרת לבעיה הזאת:
<נתנאל היימן: מבחינת סל השירותים שמגיע למפעלים שכבר עברו לפריפריה – היום לא מוגדר סל שירותים ובעצם ברגע שהגעת לאזור תעשייה מסוים, לפעמים תקבל שירותים בשנה הראשונה ואחר כך הרשויות המקומיות נעלמות וכל העלויות העודפות של פיתוח אזורי התעשייה נמצאות בעצם על התעשיינים עצמם ועל המפעלים עצמם.
אמנון כהן: מה הסמכות שלהם.
אמנון כהן: מה משרד הפנים אומר – מי נותן שירותים?
אמנון כהן: מפעל בא, המדינה דחפה אותו, נתנה לו הטבות והיה לו כדאי לבוא.
אמנון כהן: הוא חשב שגם בעתיד יתמכו בו.
אמנון כהן: יש לו דברים לעשות ופתאום אחרי שנה כבר לא נותנים לו שירותים.
<אריק ליבוביץ: הרשות המוניציפלית אחראית.
אמנון כהן: הרשות אחראית, זה בסדר.
אמנון כהן: אבל איזו סוכריה הוא מקבל?
<אריק ליבוביץ: ארנונה.
<מרצדס צרפתי: זה האינטרס של הרשות המקומית שיגיעו אליה מפעלים.
<מרצדס צרפתי: אני היועצת של ינון.
אמנון כהן: הוא לא צריך יועצים.
<ינון אלרועי: היא המנהלת – אני סתם בובה.
<מרצדס צרפתי: אני אומרת שקודם כל זה האינטרס - - -
אמנון כהן: מרצדס, תקשיבי לאן אני חותר ומה אני רוצה.
אמנון כהן: אם המדינה שלחה לשם יזם שנענה לבקשת המדינה, גם קיבל הטבות, השלטון המקומי הוא זה שמנהל בחיבור הזה.
אמנון כהן: לי חשוב שהתעשיין יבוא למקום, יעסיק את העובדים ישלם את המיסים אבל גם יקבל שירותים.
אמנון כהן: פה אני צריך לחבר את השלטון המקומי שיידע שיש לו גם חובות.
אמנון כהן: אמנם הוא מקבל ארנונה, אבל צריך לסגור את הפינה הזו כדי לא להגיד אחרי שנה ליזם שיחפש את החברים שלו.
אמנון כהן: המפעל הזה לא לקח בחשבון שאת שירותי הפינוי הוא צריך לממן בעצמו.
<ינון אלרועי: אדוני, אנחנו לוקחים את הערתך - - -
אמנון כהן: זה לא היה בדוח בכלל – זה נולד עכשיו.
אמנון כהן: זה מפריע לי.
<ינון אלרועי: אנחנו נקבע פגישה עם מנהל השלטון המקומי, ברשותך - - -
אמנון כהן: מיכל, מה שלומך?
אמנון כהן: איך את מתחברת לפאזל?
אמנון כהן: עזבי את הפלאפון שלך – בפאזל הזה אני צריך לראות שהתעשיין שהשקיע במקום, ימשיך לקבל את השירותים של פינוי כמו שצריך.
אמנון כהן: עוד משהו: חשוב לי גם שהתעשיינים יהיו מחוברים לקהילה, שיהיו להם פעילויות קהילתיות, נוער במצוקה בעיר.
אמנון כהן: מדי פעם להכניס למפעל מבקרים כאלה ואחרים, לחבר אותו לקהילה.
אמנון כהן: כמובן שהעירייה גם צריכה לתת לו שירותים.
אמנון כהן: ואז, אם בא איזשהו ארגון בתוך הקהילה שרוצה לתת מנות של פסח לחלוקה לנזקקים באותו מקום – שיהיה לו את פתחון הפה כי העירייה מטפחת אותו, נותנת לו את מה שאפשר לתת במגבלות שקיימות.
אמנון כהן: אז איך אנחנו נראים אם אחרי שנה אין שירותים?
<מיכל אמיתי: צר לי להגיד, אני שייכת למנהל תכנון בשלטון המקומי.
אמנון כהן: מי זה רועי דהן?
<מיכל אמיתי: הוא לא כאן.
אמנון כהן: למה רועי דהן לא בא?
<תמי נאסה: רועי דהן לא נמצא.
<תמי נאסה: אני גם מהמנהל לשלטון מקומי.
אמנון כהן: למה רועי לא בא?
אמנון כהן: הוא אישר השתתפות – זה לא עובד ככה.
אמנון כהן: אני צריך למלא את הפאזל.
אמנון כהן: אני לא רוצה סתם דיבורים, את יודעת לענות לי תשובה?
<תמי נאסה: אני מנהלת תחום פיתוח ותקצוב ברשויות מקומיות.
<תמי נאסה: מי שעוסק ספציפית בנושא של אזורי תעשייה ובכל מה שקשור לאשכולות במשרד הפנים זה רועי דהן.
<תמי נאסה: אבל אני יכולה לשפוך אור - - -
אמנון כהן: תתקשרי אליו שיבוא לדיון.
אמנון כהן: תתקשרי עכשיו, אני מחכה לו.
אמנון כהן: אני צריך תשובות פה.
אמנון כהן: אתם בטח תמשיכו לעבוד אתם, אבל אני רוצה שייתן לנו תשובות בוועדה ולא יברח.
<תמי נאסה: אני יכולה להגיד בעניין שזה מידע שאני חושבת שהוא - - -
אמנון כהן: עזבי את המידע – תחכי שהוא יבוא.
אמנון כהן: עד 10:55 הוא חייב להיות פה.
<מיכל אמיתי: זה היה הסמס ששלחתי.
<תמי נאסה: אני יכולה לשפוך אור על הנושא.
<תמי נאסה: אני מעורבת בנושא.
<תמי נאסה: תן לי להתייחס ברמה - - -
אמנון כהן: אני רוצה את רועי.
אמנון כהן: אנחנו ממשיכים הלאה אבל הנושא הזה פתוח מבחינתנו ואנחנו צריכים לסגור את הפינה הזאת: תעשיין שאנחנו דחפנו אותו להגיע לשם, שיקבל את כל השירות.
אמנון כהן: וכמובן זה גם ייתן סיבה אחר כך לעזור לעיר ולתושבים.
<אריק ליבוביץ: אפשר לענות על זה מעוד כיוון.
<אריק ליבוביץ: אני אחראי על התכנון והבנייה במשרד הכלכלה.
אמנון כהן: מה זה קשור כרגע לנושא הארנונה?
<אריק ליבוביץ: כי אני הרפרנט של נעם בכמה נושאים.
<אריק ליבוביץ: ניסינו לפתור את זה גם בעוד דרכים.
<אריק ליבוביץ: הבעיה הזאת היא בעיה כאובה שלנו.
<אריק ליבוביץ: אפשר לפתור את זה על ידי מתן סמכויות למנהלות שיהיו כמעין רשות - - -
אמנון כהן: אנחנו לא שם כרגע.
אמנון כהן: אני רוצה לשמוע את האיש שעושה במלאכה – אולי נפתור את הבעיה לבד.
אמנון כהן: נעבור לסעיף הבא בדוח, סעיף 8: "פעולותיהם של משרד התמ"ת וממ"י למיגור התופעה של שימוש למטרות אחרות בקרקעות שהוקצו בפטור ממכרז למטרת תעשייה אינן מספקות, ותופעה זו עדיין קיימת".
אמנון כהן: אמרת לי שיש פתרון.
אמנון כהן: מה המנהל עושה?
אמנון כהן: זאת אומרת, נותנים לשימוש מסוים ובסוף משתמשים לדברים אחרים.
אמנון כהן: איך הפיקוח על זה?
אמנון כהן: נביא מישהו אחר שמטפל בזה?
אמנון כהן: תגיד מי מטפל?
<יצחק ישראלי: המקרים האלה הם מיעוט שבמיעוט.
<יצחק ישראלי: המקרה האחרון היה לפני מספר שנים.
אמנון כהן: לא משנה – אצלנו יש מושג שאומר: דין פרוטה כדין מאה.
אמנון כהן: זאת קרקע של המדינה והוא קיבל את זה בשביל משהו.
אמנון כהן: בחן אותו גוף מקצועי, משרד האוצר נתן לו אולי סובסידיה לקרקע – הוא לא יכול לעבוד עלינו.
אמנון כהן: מי שלא בסדר, צריך איכשהו לפקח עליו: שיחזיר את הכסף שקיבל, שיחזיר את הסובסידיה ויעשה למטרות אחרות.
אמנון כהן: שיחזיר את ההמלצה שהוא קיבל להטבות כאלה ואחרות, שישלם את המס ויעשה מה שהוא רוצה.
אמנון כהן: הוא לא יכול ליהנות מכל הכיוונים ועוד לרמות.
<יצחק ישראלי: אתה צודק.
<יצחק ישראלי: הכללים של משרד הכלכלה הם שאם נעשה שינוי ייעוד עד 15 שנים – הוא צריך להחזיר את החלק של הסבסוד.
<יצחק ישראלי: מבחינתנו, כל שינוי ייעוד הוא בלתי אפשרי.
אמנון כהן: יכול להיות שכן.
אמנון כהן: יצחק, אני לא נעול, אני אומר שהוא ייעד את המפעל וקיבל אישור לנושא מסוים.
אמנון כהן: פשט רגל היצואן שלו ועכשיו הוא אומר: יש לי את האישורים אבל במקום לסגור את המפעל עכשיו ולהחזיר את כל הסובסידיות, תן לי אישור לעשות משהו אחר.
אמנון כהן: אבל כל זה בתיאום אתך – לא לגנוב את הרעיון או לא יעשה משהו.
אמנון כהן: בתאום אתך, תשבו יחד ותראו אם זה עומד בהגדרות, עומד בקריטריונים.
אמנון כהן: לתת לו, אבל לא לתת פרצה שיעשה מה שהוא רוצה.
<יצחק ישראלי: אם זה עובר את הבחינה של משרד הכלכלה – אנחנו יושבים איתם.
<יצחק ישראלי: אם זה לא עובר את הבחינה של משרד הכלכלה - - -
<יצחק ישראלי: אנחנו מבטלים את העסקה.
אמנון כהן: יש כאלה שביטלת?
אמנון כהן: יש כאלה שעובדים עדיין בהגדרה הזו שרצו א' ועשו ב'?
<יצחק ישראלי: לא היו מקרים כאלה בשנים האחרונות.
<יצחק ישראלי: זכור לי משהו לפני 5 שנים.
אמנון כהן: כתוב שהתופעה עדיין קיימת – לכן אני שואל.
אמנון כהן: אולי אחד קיים?
<מנחם יחזקאלי: זאת לא תופעה של מיעוט שבמיעוט, אני מצטער.
<מנחם יחזקאלי: לפחות במגזר המיעוטים התופעה יותר גדולה.
<מנחם יחזקאלי: נכון שבמגזר היהודי זה פחות נפוץ אבל יש מקרים כאלה, העברנו רשימות מסודרות מספר פעמים לרשות מקרקעי ישראל לטיפול במקרים האלה.
<מנחם יחזקאלי: העברנו את המידע הזה אבל לצערי לא טופלו המקרים האלה.
אמנון כהן: אבל מה הם הכלים שיש למנהל?
<מנחם יחזקאלי: דוח המבקר לא סתם אמר את הדברים.
<מנחם יחזקאלי: אנחנו העברנו את הדברים האלה, אני גם העברתי למבקר את הפניות שלנו לרשות מקרקעי ישראל לטפל בזה.
<מנחם יחזקאלי: הדברים לא טופלו – עד היום אנחנו עדיין נתקלים בקושי בדברים האלה - - -
אמנון כהן: מי מטפל ברועי?
אמנון כהן: אני אכתוב מכתב לשר הוא לא הגיע.
אמנון כהן: אני לא רוצה לכתוב מכתבים.
אמנון כהן: תגידו לו שאני לא אכתוב מכתב לשר שהוא ברח מפה.
אמנון כהן: הוא כותב שהוא בוועדה לביקורת ובסוף הלך לטייל על חוף הים.
<מנחם יחזקאלי: רמ"י ומשרד הכלכלה פועלים יחד כרגע כדי לטפל במקרים האלה, למצוא את הנוסחה המשפטית איך לטפל באותם מקרים ולהביא תביעה משותפת של רמ"י ומשרד הכלכלה כנגד אותם יזמים.
<מנחם יחזקאלי: לפתוח תיק בדרישות גם של רמ"י וגם שלנו, משום שהדרישה שלנו היא לפחות להחזיר את הוצאות הסבסוד.
אמנון כהן: הרבה כסף קיבל.
<מנחם יחזקאלי: אנחנו רוצים למגר את התופעה הזאת.
<מנחם יחזקאלי: הנושא של חוזה החכירה, אם נשנה את התנאים של חוזה החכירה – ייפתרו רוב הבעיות.
אמנון כהן: אילו כלים יש לכם כשקיבלתם פנייה מהמנהלת שהם נתנו אישור ל-א' והוא עשה משהו אחר ועכשיו אתם צריכים להיכנס לפעולה?
אמנון כהן: איזו פעולה אתם יכולים לעשות?
אמנון כהן: קודם כל, להחזיר את הסובסידיה, שנית, להגיד: אדוני, או שאתה מפנה או שתכין אישורים חדשים – יכול להיות שהוא יעמוד בקריטריונים חדשים – מה התהליך?
אמנון כהן: מה הכלים שעומדים לרשותכם?
אמנון כהן: אתה יכול להביא צו סגירה?
<אריאל מזוז: המסגרת הנורמטיבית שלנו אפשרה אחרי 7 שנים מחתימת חוזה חכירה, לבצע שינוי ייעוד.
<אריאל מזוז: כמובן שהכול בבחינה ובתיאום.
<מנחם יחזקאלי: פה מדובר על זה שמהיום הראשון הים אמר שהוא עושה נגרייה ועשה סופר מרקט.
אמנון כהן: אז אני אחכה 7 שנים?
<אריאל מזוז: הוא בנה מפעל תעשייה והכול בסדר, אחרי 7 שנים או 10 שנים, הוא רוצה לשנות.
אמנון כהן: הוא אומר שכבר מהיום הראשון עשה דבר אחר מהאישור שקיבל.
<אריאל מזוז: על זה ישבנו לפני שבוע, כדי להדק את הקשר בינינו, כדי שנעצור מקרים כאלה ולא ניתן חוזה חכירה למי שמפר.
<אריאל מזוז: לוודא שהוא מקים את המפעל ולאחר מכן אפשר - - -
אמנון כהן: לגבי מי שכבר נמצא בתהליך 6-5 שנים?
<אריאל מזוז: אני מציע שמנחם יעביר אלי את הרשימה - - -
אמנון כהן: עוד לא העברת לו?
<מנחם יחזקאלי: 4 פעמים העברנו.
אמנון כהן: אני יודע, צורכי עמך מרובים – יש הרבה דברים שאתה עושה.
אמנון כהן: אתה עוסק, ברוך השם, בהרבה דברים.
אמנון כהן: אבל זה חשוב ביותר.
אמנון כהן: קודם כל, מבחינת המדינה, כשאנחנו מורידים לילדים את האוכל בבית כי אין כסף למדינה.
אמנון כהן: אמרו שהפיסקלי והמאקרו שלנו על הפנים – אמנם הם טעו קצת, הגזימו בדברים – אבל יחד עם זאת הם קיצצו הרבה כסף.
אמנון כהן: פה מישהו מקבל כסף סובסידיה שלא מגיעה לו.
אמנון כהן: זה כואב לי מאוד, אתה מבין?
אמנון כהן: אולי עוד כמה ילדים יכלו לאכול בבית.
<ינון אלרועי: זה לא רק סובסידיה, אדוני.
אמנון כהן: הרבה דברים: הטבות, מיסים, שטח של המדינה, בכול.
<ינון אלרועי: הוא לקח שטח במקום מישהו אחר.
<מנחם יחזקאלי: פטור ממכרז.
אמנון כהן: אתה מבין את המשמעות?
<אריאל מזוז: אני מבין, אבל - - -
אמנון כהן: ואתה אומר שלא קיבלת?
אמנון כהן: 4 פעמים הוא שלח לך.
אמנון כהן: יש בעיות במייל?
<אריאל מזוז: לא, לא.
<אריאל מזוז: אין בעיות במייל.
<אריאל מזוז: הבקשות האלו הועברו למרחבים – המרחבים קורסים.
<אריאל מזוז: אני מציע שזה יועבר אלי.
אמנון כהן: אריאל מזוז, אתה אצלי עכשיו על הכוונת.
אמנון כהן: אתה תדאג לקבל את הרשימה.
אמנון כהן: כבודו יעביר לוועדה לביקורת המדינה את הרשימה של המפעלים שלא עומדים בתנאים שאתם קבעתם, ואתה תיתן לי דיווח על מה שעשית לגבי כל אחד מהם.
אמנון כהן: אני רוצה לקבל דיווח כל יום.
אמנון כהן: אם יש 10 מפעלים – כל יום תיתן לי דיווח על מה שעשית: או שהוא סוגר או שהוא משנה ייעוד.
אמנון כהן: שלא יסגור, חס וחלילה, אם יעמוד בקריטריונים השניים שמצדיקים את הסובסידיה, שמצדיקים את כל מה שהוא קיבל – אין בעיה.
אמנון כהן: אנחנו חייבים לתת טיפול לזה.