GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יוסי בר ניב: התשובה שקיבלתי מהיועץ המשפטי מחוז דרום, עוה"ד אמיר ביידא שחברה א', "סכום שאינו שנוי במחלוקת הם שילמו, לגבי יתר הסכום - - -
דב חנין: הוא חברה אלמונית או פלמונית?
<יוסי בר ניב: מכיוון שאני לא חבר כנסת אני לא מעיז להגיד את השמות.
אמנון כהן: מה קורה עם בנצי?
<יוסי בר ניב: אני לא הפרעתי לו באמצע הפגישה.
<יוסי בר ניב: יש לנו את הנתונים.
אמנון כהן: איזה נתונים, לא נתת לי אף נתון היום בדיון.
אמנון כהן: חוץ מהחוק העותומאני לא קיבלתי שום נתונים.
<יוסי בר ניב: אני משאיר את הניירות האלה אצלך.
<יוסי בר ניב: חברה א' שילמה את הסכום שאינו שנוי במחלוקת לגבי דמי החכירה, לגבי יתר הסכום השנוי במחלקות יש מחלוקת משפטית על הבנת החוזה, הבנת ההסכם.
אמנון כהן: אמרת שאתה לא קשור לנושא.
<יוסי בר ניב: נכון, אני אומר דברים בשם אומרם כיוון שאני לא אחראי לתחום הזה.
<יוסי בר ניב: אני אומר את זה בשמו של עוה"ד אמיר ביידא היועץ המשפטי של מחוז דרום שלנו.
מיקי רוזנטל: בסדר, אבל החברה האלמונית רוצה כל מיני דברים מהמדינה, עד שהמחלוקת לא תתיישב אל תתנו לה ותראה איך המחלוקת מתיישבת מיד בשתי דקות.
מיקי רוזנטל: הם רוצים כל כך הרבה דברים מהמדינה, וגם מקבלים.
דב חנין: תעשו בדיוק מה שאתם עושים עם הדיירים של הדיור הציבורי.
דב חנין: אותה שיטה.
<יוסי בר ניב: אני אעביר את המסר.
<יוסי בר ניב: לגבי החברה השנייה הנושא נמצא כבר בהליכים של תביעה משפטית.
אמנון כהן: ובנושא שלך, מתי הדוח שלך יגיע לדיון ברשות?
<יוסי בר ניב: הדוח שלי מגיע החודש ב- 28 בחודש לדיון בהנהלת הרשות ולאחר מכן אם ההנהלה תאשר לי להעביר אותו לוועדת ששינסקי נעביר אותו.
אמנון כהן: יש אנשים בהמלצות, בתמלוגים?
אמנון כהן: סוף סוף זה יאשרו את זה?
אמנון כהן: לגבי המים, מה עושים מחר בבוקר?
<גלעד פרננדס: השורה התחתונה, רבותיי, בהחלט המצב הנוכחי הוא לא בריא ואנחנו מבינים את זה.
<גלעד פרננדס: המודל כפי שאנחנו רואים אותו, זה לעשות מכרזים לזיכיון לטווח מסוים.
<גלעד פרננדס: הצגנו את זה גם לוועדת ששינסקי כהמלצה שלנו.
<גלעד פרננדס: אנחנו ממתינים להכרעה, הרי לא יאה שנעשה פעולות במקביל.
<גלעד פרננדס: ההמלצה היא לעבור למכרזים אזוריים תקופתיים בנוגע לזיכיון ממקור מים וזה יכלול תמלוגים.
אמנון כהן: מי שמרוויח שישלם תמלוגים.
<אלכסנדר קושניר: יהיה מכרז שהוא ישלם תשלום מסוים שיהיה תמלוג עבור שימוש במקור מים זה.
<אלכסנדר קושניר: התשלום הזה יישאר במאזן משק המים.
אמנון כהן: זה יביא לירידת מחירי המים לצרכן בסופו של דבר?
אמנון כהן: כל מה שתקבל תוזיל?
<אלכסנדר קושניר: לנו היה חשוב ולכן הכנו את זה.
<אלכסנדר קושניר: לפעמים יש תחושה שמדובר במיליארדים כאן.
באסל גטאס: זה מיליארדים.
באסל גטאס: המיליון קוב בערך על חצי פרומיל אתה יודע כמה ערכם בשוק?
באסל גטאס: הם בערך 4-5 מיליארד שקל.
באסל גטאס: מדובר בלפחות 3 מיליארד שקל ערך שוק.
באסל גטאס: כמה כן?
<אלכסנדר קושניר: מכיוון שמי שעוסק במסחר, להערכתנו - - -
אמנון כהן: כן אדם טבע ודין בבקשה.
<דנה טבצ'ניק: תודה כבוד היושב ראש.
<דנה טבצ'ניק: נקודת המוצא היא שהמשאבים מופקרים, אין להם אימא, אין להם אבא.
<דנה טבצ'ניק: הקמנו את וועדת ששינסקי וכל הכבוד.
<דנה טבצ'ניק: זה אולי צעד ראשוני לתיקון העוול ההיסטורי, אבל אי אפשר להסתכל על הכל דרך החור של הגרוש.
<דנה טבצ'ניק: אתם פוגעים באמצעי, אמצעי למימוש מדיניות ומטרות.
<דנה טבצ'ניק: כשאין מדיניות ואין מטרות איך עושים את זה?
<דנה טבצ'ניק: לי חסר כאן המשרד להגנת הסביבה, אנחנו מדברים על ניצול משאבי טבע, על פגיעה חמורה ביותר בים המלח שהמפלס שלו הולך ויורד ומתקיימים בולענים על הפוספטים, כל נחל צין ועין עקרבים הרוס לחלוטין.
<דנה טבצ'ניק: אין כאן את המשרד להגנת הסביבה, אין מדיניות, אין קיבוע.
<דנה טבצ'ניק: הרגולציה הקיימת היום היא באמת מתקופת המנדט, "פקודת המכרות" היא משנת 1925 שקובעת נכון להיום לא רק את התמלוגים, אלא את כל ההתנהלות.
<דנה טבצ'ניק: הפוספטים, אגב שום חוק לא קבע את התמלוגים בגין הפוספטים, הם נקבעו בגישור.
<דנה טבצ'ניק: גם היום הבוררות עם מפעלי ים המלח, הם מגיעים לבוררות איתנו על כך שהם לא משלמים לנו 300 מיליון דולר.
<דנה טבצ'ניק: הם מגיעים לבוררות ובחרו אחד מהבוררים, הם הגיעו על פשרה על הבורר השני, כל זה מתבצע בחדרי חדרים הרחק מעיני הציבור כמו שעד היום כל ההסכמים התבצעו.
<דנה טבצ'ניק: אחת הסיבות העיקריות לכך היא חוסר רגולציה.
<דנה טבצ'ניק: כשאין רגולציה אין פיקוח, אין אכיפה, אין מדיניות ולא משנה כמה ידונו על כך הוועדות, זה לא יעזור.
<דנה טבצ'ניק: "פקודת המכרות" "חוק הנפט" "חוק הזיכיון" – הגיע הרגע לשנות אותם ולקבוע כאן מקום גם למשרד להגנת הסביבה.
<דנה טבצ'ניק: שמענו שיש תזכיר השבעה לאיכות הסביבה בנושא קידוחי הגז והנפט, להיפך, היה קודם.
<דנה טבצ'ניק: אבל משרד האנרגיה קבע את "תקנות הנפט" בסוגריים, סטייה מחוק התכנון והבנייה באופן מכוון להוציא את הסמכות של המשרד להגנת הסביבה.
<דנה טבצ'ניק: יש כאן אינטרסים מנוגדים וצריך לעשות את האיזון ולשים את הבלמים.
<דנה טבצ'ניק: לכן צריך לעשות רגולציה.
אמנון כהן: נסכם את הדיון הזה.
דב חנין: לסיכום "ביזה".
מיקי רוזנטל: אני אמרתי "שוד".
אמנון כהן: ככותרת נאמר:
אמנון כהן: הוועדה מתרשמת שאין לנו מדיניות וראייה מערכתית כוללת.
אמנון כהן: הכול כרגע תלוי בוועדת ששינסקי ואני לא יודע מה היא תתווה בסוף.
אמנון כהן: היום אנחנו מגלים שיש הפקרות מוחלטת בכל הנושאים: מדיניות, גבייה, תמלוגים בשימוש במשאבי טבע.
אמנון כהן: הוועדה תקיים דיון נוסף בהשתתפות מנכ"ל רמ"י, לדעתי בנושא הזה צריך גם השר להיות נוכח.
אמנון כהן: מדובר במשאבי הטבע של המדינה.
אמנון כהן: חשוב שיהיה נוכח גם שר התשתיות הלאומיות, אנרגיה ומים השר סילבן שלום.
אמנון כהן: לדעתי ברגישות החברתית שלו נוכל לחבר את הדברים כדי שלא נפספס את כל התקוות שלו מוועדת ששינסקי.
אמנון כהן: יש לבדוק האם הם קיבלו את כל מה שהם צריכים כדי לקבל תמונה כוללת על מנת שתתקבלנה המלצות טובות.
אמנון כהן: כמו כן נבקש שלדיון הבא יגיע גם נציג המשרד להגנת הסביבה.
אמנון כהן: לדעתי בנושא משאבי הטבע הוא חשוב.
אמנון כהן: גם נוכחות של משרד הבריאות, כי אם יש זיהומים כאלה ואחרים חשוב שנדע.
אמנון כהן: הוועדה תבחן את הפן המערכתי בנושא השימוש במשאבי טבע.
אמנון כהן: גם בנוגע לתמלוגים, וכפי שנאמר אנחנו מבקשים לדאוג גם לדורות הבאים.
אמנון כהן: נבקש להבין את החלוקה של הכמויות שבכל שנה נכרה, וכמובן גם בנושא המכרזים.
אמנון כהן: התחלנו לעשות דברים, אבל עדיין אנחנו בחיתולים.
אמנון כהן: כרגע יש בהחלט הפקרות מוחלטת בנושאים אלה.
אמנון כהן: הוועדה לא השתכנעה שהדוח הזה הגיע למיצוי או לביצוע.
אמנון כהן: יש תקוות מוועדת ששינסקי, אבל לא נחכה עד אז.
אמנון כהן: במהלך החודשיים הקרובים הוועדה תקיים דיון המשך עם כל הגורמים.
אמנון כהן: נבקש לקבל עדכונים מכל היושבים כאן עד לקיום הדיון הבא.
אמנון כהן: נשמח לקבל את העדכונים ישר.
אמנון כהן: אני פותח את הדיון של הוועדה לביקורת המדינה והנושא שעל סדר היום הוא טיפולן של הרשויות המקומיות בבני נוער מנותקים ממסגרת לימודים, דוח מבקר המדינה על הביקורת בשלטון המקומי לשנת 2013, עמ' 3.
אמנון כהן: אנחנו קיבלנו את הדוח ביום רביעי בשבוע שעבר וכבר הוועדה שמה את הנושא על סדר היום של הוועדה.
אמנון כהן: אני רוצה גם לשבח את מנהלת הוועדה על כך שבהתראה קצרה הביאה לדיון הזה.
אמנון כהן: אמרתי לה שנושא של נוער ושל נוער מנותק קרוב לליבנו, לליבם של חברי הכנסת, ולכן שמנו את הנושא הזה מיד מיום רביעי להיום.
אמנון כהן: יש פה דוח רחב שאנחנו בוודאי נקיים בו דיונים.
אמנון כהן: אנחנו נשלב את הנושאים בסדר היום של הוועדה.
אמנון כהן: הנושא הזה הוא מאוד חשוב.
אמנון כהן: כרגע הזרקור הוא על אותן רשויות מקומיות שהן הגוף המבוקר, אבל אנחנו כחברי כנסת וכוועדה מסתכלים על כך שזוהי בעיה רוחבית של החברה שלנו, של המדינה שלנו, ולכן אנחנו על משרדנו ועל אגפנו צריכים לטפל בבעיה כאובה זו.
אמנון כהן: אם לא נדע לטפל בילדים האלה כשהם עוד צעירים וקטנים נצטרך להשקיע בהם במקומות אחרים ולפעמים לא נוכל לשקם אותם אפילו אם נשקיע המון כסף.
אמנון כהן: טיפלתי גם בוועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא אסירים ושיקומם ועל כך שההגעה לשם היא במדרון חלקלק.
אמנון כהן: לפעמים הממסד לא שם לב לכך שיש המון ילדים והוא לא מצליח להגיע לכל אחד כשכל אחד מהם הוא עולם ומלואו.
אמנון כהן: הדוח מצביע על כשלים ממש קשים ביותר.
אמנון כהן: מבחינתי, אין טיפול בכלל כי אין אינפורמציה, אין ידע ואין ממשק בין הגופים, ולכן הילד הולך לאיבוד גם בתוך העיר.
אמנון כהן: אם הוא לומד בבית-ספר אזורי או בבית-ספר אחר אז בכלל מאבדים אותו כי הוא רשום שם אבל הוא לא מגיע לשם, ואז הוא לא תורם את חלקו למדינה.
אמנון כהן: הוא גם לא מתגייס כי הוא נער בעייתי שלא סיים את הלימודים.
אמנון כהן: הוא הולך לפשיעה קטנה כי הוא צריך לחיות.
אמנון כהן: הוא לא נמצא באף מסגרת.
אמנון כהן: אם אין תעסוקה בגיל כזה שבו הם מאוד סקרנים מהר מאוד אורבים להם ותופסים אותם והם מדרדרים לפשע ולסמים ולדברים הכי שליליים ובוודאי אף אחד לא רוצה לראות אותם שם.
אמנון כהן: תיכף נשמע את עיקרי ממצאי הדוח.
אמנון כהן: אומנם אלו מדובר באותן עיריות ואנחנו נלמד ונראה את התגובות של אותן רשויות מקומיות.
אמנון כהן: עם זאת, אנחנו גם מסתכלים ברמה הרוחבית וממשרדי הממשלה אנחנו נצטרך לקבל תשובות גם לגבי אותן ערים, אבל אנחנו נרצה לשמוע מהם איך הם נערכים ברמה הארצית.
אמנון כהן: אם צריך, אנחנו כמובן כוועדה נרחיב דיון עם שר החינוך, עם מנכ"לית משרד החינוך.
אמנון כהן: אני רואה שכל בוקר הוא קם עם רפורמה חדשה אבל הנוער המנותק שהוא בחצר האחורית בכלל לא על בסדר-היום.
אמנון כהן: לכן, אנחנו כוועדה רוצים לפקס אותו.
אמנון כהן: כוועדה צריך להסתכל גם על אלה שהם לא בכותרות, לא בבגרויות, לא באוניברסיטאות, לא בפסיכומטרי.
אמנון כהן: הילדים האלה בכלל לא יודעים את המושגים האלה.
אמנון כהן: לכן, אנחנו צריכים לפקס ולמקד את המערכת.
אמנון כהן: אנחנו, הכנסת, גוף רגולטורי, אנחנו הריבון ולפעמים אנחנו אומרים למערכת הממשלתית: אדוני, אתה עושה דברים טובים אבל תסתכל גם פה וגם על המקום הזה שהוא לא פחות חשוב לנו.
אמנון כהן: כחברה וכחברי כנסת, ובוודאי גם לחברי הכנסת שהגיעו, חשוב לנו גם הנושא הזה.
אמנון כהן: מבחינתנו, הראייה היא ראייה רוחבית.
אמנון כהן: שמואל גולן, המשנה למנכ"ל ומנהל חטיבה, בבקשה.
<שמואל גולן: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש, בוקר טוב לחברי הכנסת ולשאר הקהל פה.
<שמואל גולן: במסגרת העבודה הסדורה שאנחנו עושים, מפעם לפעם אנחנו חוזרים על עצמנו ובודקים את הרשויות המקומיות וכמובן את משרדי הממשלה הרלוונטיים לעניין בתחומים שהם באחריות הרשויות המקומיות, כשחלקם הם תחומים שהם מוניציפאליים, חלקם הם תחומים שהם תחומים בחינוך וברווחה.
<שמואל גולן: הפעם השכלנו להיכנס לסוגיה הזאת של נוער מנותק כאשר אני רוצה רק להעיר לתשומת לב כולם שאנחנו עסקנו כבר בסוגיה הזאת לפחות פעמיים-שלוש.
<שמואל גולן: בעבר הרחוק עסקנו במה שנקרא נשירה והנשרה מבתי-ספר.
<שמואל גולן: היתה תופעה של הנשרת תלמידים.
<שמואל גולן: כאשר היתה תחרות בין בתי-הספר על שכלול הציונים היתה תופעה שסייעו לילדים להיפלט מתוך בתי-הספר בצורה כזו או אחרת.
<יצחק קדמן: היא עדיין קיימת.
<שמואל גולן: הנשרה פחות היום.
<שמואל גולן: יש נשירה אבל פחות יש הנשרה היום, מה שנקרא מוכתבת.
<שמואל גולן: מנסים להעביר אותם לבתי-ספר אחרים אבל זה לא היה כמו בתקופה ההיא, בתקופת שרת החינוך שהיתה כשהם הוציאו הנחיות וגם הכנסת עסקה בזה בצורה מסיבית מאוד בכדי להוציא הנחיות שההנשרה הזאת תרד מהעולם והטיפול יינתן לכל ילד באשר האחריות הניתנת היום על הרשויות המקומיות לדעת איפה כל ילד נמצא.
<שמואל גולן: לכן, אנחנו באנו גם השנה והחלטנו שגם אנחנו הולכים לבדוק את הקבוצה הזאת כיצד העסק הזה מטופל.
<שמואל גולן: ואכן, כמו שאמרת אדוני, אומנם עשינו את זה בשלוש רשויות, אבל המטרה היא כמובן לשקף פה סוגיה שהיא כנראה נמצאת בהרבה מאוד רשויות.
<שמואל גולן: אנחנו לא יכולנו לפקוד את הרשויות ודגמנו את זה בשלושת המגזרים, כי היינו גם במגזר החרדי, על מנת להציף פה כמה סוגיות שראוי שהוועדה תדון בהן וכמובן תטפל בזה.
<שמואל גולן: הטיפול בנוער שלא נמצא באיזושהי מסגרת כמובן חושף אותם להתנהגות עבריינית ולהתדרדרות התנהגותית שהיא כמובן מושפעת לאחר מכן, ולכן חלה החובה על הרשות המקומית, והחובה מוטלת על הרשות המקומית, לאתר נוער כזה, לנסות להחזירם לאיזה מסגרת נורמטיבית שקיימת ולטפל בכלים שנתנו להם על מנת שהאנשים האלה יהיו מחוברים לאיזה מסגרת ולא יסתובבו.
<שמואל גולן: בהגדרה שלנו נוער מנותק הוא כמובן נוער שנשר ממערכת החינוך ולא משולב כרגע בשום מערכת אלטרנטיבית שקיימת כמו קידום נוער או מערכת אחרת שהמחוקק בנה לטובת העניין.
<שמואל גולן: מי שקרא את הדוח, לפי הנתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, ואני מתמקד פה לקבוצת הנוער בין 15 ל-17, היום כבר חלק מהרשויות חוק חינוך חובה גם על חל על גיל 18, אנחנו מדברים על כמעט 24,000 נערים ונערות בשנת 2009 שלא עמדו או לא היו באיזה מסגרת נורמטיבית.
<שמואל גולן: 24,000 לפי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
חנין זועבי: כמה זה היה באחוזים?
<שמואל גולן: זה היה 7% במגזר היהודי כאשר במגזר הערבי זה היה כמעט 17% מתוך סך התלמידים.
<שמואל גולן: בסך הכול היו 24,000 שהם כמובן בכל המגזרים.
<יצחק קדמן: זה הנתון הרשמי בלבד.
<שמואל גולן: שיעור הנשירה הגדול ביותר הוא כמובן בחטיבות הביניים ובתיכונים כי בלימודי היסוד הנשירה היא נמוכה מאוד.
<שמואל גולן: לגבי משרד הרווחה שמדבר על קבוצת גיל יותר רחבה והוא מסתכל מגיל 13 עד גיל 25 כי גם שילובם בתוך מעגל התעסוקה, מבחינתם יש קבוצה גדולה יותר והיו בדרגות שונות של ניתוק.
<שמואל גולן: כמעט 40,000 צעירים בגילאים האלה של בין 13 לגיל 25 ואני מדבר על שנת 2011 שזה כבר יותר קרוב אלינו.
<שמואל גולן: כמעט 40,000 צעירים שלא היו משולבים בשום מסגרת, לא מסגרת חינוכית ולא מסגרת עבודה ולא כל מסגרת אחרת.
<שמואל גולן: זה מספר גדול מאוד.
<שמואל גולן: לפחות לפי גורמי הרווחה, הם טוענים שכל ה-40,000 האלה זה כאלה שנזקקו לטיפול של מוסדות הרווחה למיניהם.
<שמואל גולן: כמו שאמרתי, בעבר כבר עסקנו בנושא הנשירה וכרגע אני מדבר על הנושא של המנותקים.
<שמואל גולן: הבעיה המרכזית היא כמובן איך יוצרים מנגנון בכדי לאתר את האנשים האלה.
<שמואל גולן: בעבר הרחוק לא היתה אפילו מערכת ממוחשבת בעניין הזה.
<שמואל גולן: המנגנון הזה נבנה בשני אתרים: אתר אחד זה אתר הרשות המקומית ששם מחויבים לבצע מעקב אחרי כל ילד מהגיעו לגיל מסוים.
<שמואל גולן: כלומר, יש היום מערכות ממוחשבות ואין שום בעיה לבצע מעקב אחרי הילדים האלה מול מערכת של משרד החינוך שמזרימה את המידע, גם כולל מידע שמגיע מבתי-ספר כי כמו שאמר אדוני חלק מהתלמידים יוצאים מהמסגרת הרשותית והולכים ללמוד בבתי-ספר אזוריים, בבתי-ספר אחרים, ולכן צריך לבצע איזה מעקב שהוא מחוץ למסגרת הרשותית.
<שמואל גולן: בעניין הזה מצאנו ליקויים והליקויים היו בכל שיטת המעקב.
<שמואל גולן: עוד פעם, אנחנו מתמקדים במקרה ואני לא רוצה לרדת פה לפרטים לגבי שלושת הרשויות.
<שמואל גולן: צריך לבצע בדיקה.
<שמואל גולן: קודם כל, מנהלי בתי-ספר צריכים לדווח על ילדים שנעדרים או לא מגיעים.
<שמואל גולן: לאחר מכן, צריך לבצע מעקב של יומני נוכחות.
<שמואל גולן: יש שלושה מנגנונים שעוסקים בעניין הזה.
<שמואל גולן: המנגנון שאמור לעשות את זה זה הקב"סים או הקב"סיות, תלוי באיזה מקומות אנחנו מדברים.
<שמואל גולן: הם צריכים לבצע פיקוח ובקרה, לראות את יומני הנוכחות ולאתר שם ילדים שיש להם נשירה סמויה כפי שאנחנו קוראים לזה.
<שמואל גולן: כלומר, הם לא עזבו את בית-הספר, הם אומרים שהם בבית-הספר, אבל הם נעלמים מפעם לפעם וכל אחד הולך לעיסוקו הוא.
<שמואל גולן: צריך לזהות את הנערים והנערות האלה ולהתחיל לטפל בהם.
<שמואל גולן: זה הדבר הראשון שמצאנו שלפי דעתנו היה לקוי וחייב לעסוק בעניין הזה.
חנין זועבי: האם הנתונים האלה עוברים רק למשרד החינוך או שגם לרשות?
<שמואל גולן: בדקנו בשלוש רשויות מקומיות.
<שמואל גולן: בשלוש הרשויות המקומיות האלה יש לנו את הדגימה בתוך הרשויות.
<שמואל גולן: הדגימה אומרת כמה ילדים היו בכל מקום שנעדרו או שלא היתה הלימה בין ילדים שהיו רשומים או היו צריכים ללמוד או לא מצאו אותם וכד'.
<שמואל גולן: אבל עוד פעם אני אומר, שלושת הרשויות האלה במקרה נפלו במדגם.
<שמואל גולן: זה לא אומר שהתופעה הזאת לא קיימת בבתי-ספר אחרים, ואנחנו יודעים שהיא קיימת גם ברשויות אחרות וצריך להתייחס לדבר הזה.
<שמואל גולן: זאת הבעיה הראשונה של מעקב או מעקב שוטף אחרי כל התלמידים.
<שמואל גולן: לזה צריך כמובן להוסיף את מה שאמרנו קודם של לומדים שיוצאים מחוץ למסגרת הרשותית, יוצאים החוצה.
<שמואל גולן: במקרה, אם תסתכלו בדוח שם, גם באשדוד וגם בפתח-תקווה יש קבוצה גדולה מאוד של נערים ונערות שיצאו מתוך המסגרת הרשותית, למדו בבתי-ספר מחוץ למסגרת הרשותית.
<שמואל גולן: קיימת פה בעיה של העברת אינפורמציה בין בתי-הספר.
<שמואל גולן: הבעיה היא פחות פחותה.
<שמואל גולן: כמי שיודע, נער או נערה שהולכים ללמוד ברשות מקומית אחרת, הרשות ההיא מיד הולכת להתחשבן עם הרשות ששלחה את הכסף.
<שמואל גולן: הכסף הוא הדבר שמיד מקפיץ ויודע ויודעים.
<שמואל גולן: אבל אנחנו לא מצאנו שמישהו בכלל בודק את העניין הזה.
<שמואל גולן: מי שמשלם את הכסף משלם את הכסף, אבל מי שכמובן צריך לבצע מעקב ואם התלמידים האלה אכן הגיעו לשם או לא הגיעו לשם, לא בצעו בדיקה בעניין הזה.
ג'מאל זחאלקה: יש כאלה שהולכים לבתי-ספר שהם לא של משרד החינוך.
ג'מאל זחאלקה: גם זה נופל מהסטטיסטיקה.
<שמואל גולן: תפקיד הרשות המקומית שהילד גר בה זה לעקוב אחרי הילד הזה.
<שמואל גולן: יש כאלה שאין איזון מבתי-הספר.
<שמואל גולן: אני אומר, אתה יכול לקבל פעם אחת מידע מתוך בתי-הספר, אמור לקבל מתוך בתי-הספר, אבל יחד עם זאת, מול זה צריכה להיות בדיקה של הרשות המקומית כי להם יש רשימה של כל התלמידים בגילאים כאלה וכאלה וצריך לחפש אותם.
אמנון כהן: בתי-הספר החרדיים מופיעים פה?
<שמואל גולן: עשינו גם בבתי-ספר חרדים באשדוד ועשינו את זה גם כמובן במגזר.
<שמואל גולן: אמרתי שעשינו את שלושת המגזרים ובדקנו אותם.
אורית סטרוק: מה זה שלושת המגזרים?
<שמואל גולן: המגזר החילוני, המגזר החרדי והמגזר הערבי.
אורית סטרוק: בחמ"ד, בממלכתי-דתי, בדקתם?
אמנון כהן: זה בממלכתי.
<שמואל גולן: זה היינו הך מבחינתנו.
<שמואל גולן: אנחנו מכניסים אותו למגזר אחד.
<שמואל גולן: אולי לא קוראים לזה מגזר.
אורית סטרוק: זה לא אותו דבר וזה לא אותן תופעות.
אורית סטרוק: אני אדבר על זה.
<שמואל גולן: אנחנו מצאנו ליקויים בדיווח של מנהלי בתי-הספר, מצאנו ליקויים בבדיקת יומני נוכחות, מצאנו ליקויים של קב"סים שצריכים לעשות פעילות של ביקורי בית, להתחיל לחפש את הילדים האלה ולנסות להחזיר אותם לתוך המערכת - כמות גדולה מאוד של נערים ונערות שלא ביקרו אותם.
<שמואל גולן: הדבר הזה כמובן נובע, בין היתר, מהעובדה שיש עומס גדול מאוד על הקב"סים והקב"סיות ברשויות המקומיות.
<שמואל גולן: אנחנו רואים פה קב"סים בחלק מהמקומות שמטפלים ב-2,000 - 2,500 תלמידים.
<שמואל גולן: לא כולם נעדרים כמובן, אבל רק לחפש ולעקוב אחרי זה זה כנראה עומס גדול מאוד.
<שמואל גולן: אחד התפקידים שגם מוטלים עליהם אם הם לא בבתי-ספר זה גם ללכת לסביבה הטבעית שלהם.
<שמואל גולן: קרי, למקומות שהם מסתובבים.
<שמואל גולן: פעם היה נהוג לשבת על הברזלים, היום כנראה לא יושבים על הברזלים אלא יושבים במקומות אחרים.
ג'מאל זחאלקה: ברזלים אין.
<שמואל גולן: אין ברזלים, לקחו את כל הברזלים.
<שמואל גולן: אבל יש מקומות, הם מסתובבים היום בגנים.
<שמואל גולן: יש את התופעה של השתייה שאנחנו מכירים אותה מדוחות אחרים שהצגנו אותם פה שהיא כמובן נעשית בגנים ציבוריים והקב"סים והגופים שעוסקים בעניין שתיכף אזכיר אותם צריכים לטפל בדבר הזה.
<שמואל גולן: אמרנו שישנם שלושה גופים שאמורים לטפל.
<שמואל גולן: הקבוצה הראשונית שנמצאת היא כמובן קבוצת הקב"סים שעליהם מוטל העול של הפיקוח או בקרה והאיתור של כל הילדים האלה.
<שמואל גולן: הקבוצה השנייה שנמצאת בתחום הרשות המקומית ששייכת גם כן למערכת החינוך זה קידום נוער.
<שמואל גולן: קידום נוער זאת מערכת שנוצרה לצורך טיפול בקבוצת ילדים שיוצאים מתוך מסגרת הלימודים הרגילה והיא צריכה לתת תשובה לכאלה שלא רוצים כל כך ללמוד או לפחות רוצים להיות משולבים או צריכים להיות משולבים באיזה מערכת.
<שמואל גולן: חלקם זה כאלה שגם עובדים וגם לומדים.
<שמואל גולן: לקידום הנוער הזה יש את הכלים איך לאתר אותם, להביא אותם למפגשים אחת לשבוע, פעמיים בשבוע, בכדי שיהיה מגע עם הילדים האלה וידעו בדיוק מה עושים.
<שמואל גולן: גם שם מצאנו ליקויים שהמערכת הזאת לא עובדת.
<שמואל גולן: הקבוצה השלישית היא כמובן קבוצת הרווחה, עו"ס נוער וצעירים שמתפקידו לטפל בכל הקבוצה הזו.
<שמואל גולן: בדרך כלל היא יכולה לתת תמונת מצב דרך הטיפול שעושים בתוך המשפחות בכדי לדעת איפה הנוער הזה מסתובב ולהשלים את התמונה לקב"סים ולהשלים את התמונה לקידום נוער במידה והדבר הזה לא קיים.
<שמואל גולן: הדבר השני זה כמובן אחרי שאיתרת, והיו בזה ליקויים, צריך לעשות טיפול.
<שמואל גולן: אנחנו מצאנו ליקויים בטיפול, גם איחור בתחילת הטיפול ויש דוגמאות בתוך הדוח, וגם בטיפול רציף.
<שמואל גולן: נוער כזה - אם יצרת איתו מגע ואתה כבר מביא אותו לאיזה מסגרת נורמטיבית, אבל אם אתה לא עוקב אחריו ואתה לא במגע איתו אז הוא חוזר לסורו והוא הולך לאיפה שהוא רוצה ללכת.
<שמואל גולן: אני רוצה להגיד לכם שבעניין הזה משרד מבקר המדינה בודק עכשיו תופעה שבמידה מסוימת אולי שייכת גם פה וזו התופעה של זנות של קטינים.
<שמואל גולן: הדבר הזה מזעזע.
<שמואל גולן: אנחנו מתחילים עכשיו להתעסק עם העניין הזה וכשנגמור את הדוח כמובן שאנחנו נציג אותו.
<שמואל גולן: זה רק מראה לאיפה הנערים והנערות האלה עלולים להידרדר.
<שמואל גולן: יש כמובן גם עמותות חיצוניות כמו על"ם והיל"ה שמטפלים בזה, אבל המערכת השלטונית היא זו שצריכה לטפל.
<שמואל גולן: אמרתי, טיפול רציף, איחור בתחילת הטיפול ושילוב הטיפול עם מחלקות הרווחה.
<שמואל גולן: בדרך כלל הטיפול הוא לא רק טיפול אישי בילד, בנער או בנערה, אלא גם טיפול בסביבה התומכת שלו.
<שמואל גולן: הורים לפעמים לא יודעים איפה הילדים שלהם, הורים לפעמים לא מסוגלים להשתלט על הילדים שלהם, וכמובן כל מה שמחייב אותם זה ביקורי עו"ס שצריכים להיות בבית, להביא את כל האינפורמציה הזאת.
<שמואל גולן: הבעיה העיקרית היא שתמיד אנחנו מוצאים אותה זה שיתוף הפעולה בין כל שלושת הגורמים האלה.
<שמואל גולן: אין העברת מידע בין שלושת הגורמים האלה.
<שמואל גולן: למרות שלפעמים לפחות שני גופים הם גופים של הרשות המקומית אין העברת מידע, אין שיתוף פעולה.
<שמואל גולן: אנחנו נמצאים כבר בדור של מחשבים, נמצאים בדור שיכולים כבר להעביר אינפורמציה וחלק מהדברים.
<שמואל גולן: לצערנו, מצאנו בחלק מהמקומות שאין העברת מידע והדבר הזה כמובן פוגע.
חנין זועבי: בין מי למי אין העברת מידע?
<שמואל גולן: בין הרווחה לבין החינוך לבין הקב"סים, בין מי שאמורים לטפל בסוגיה הזאת.
<שמואל גולן: לפעמים טיפול מתחיל בזה שהקב"ס מנסה להחזיר אותו לאיזה מסגרת נורמטיבית ולא מצליח, ואז זה כמובן צריך לעבור או לקידום נוער או למחלקת הרווחה או השירותים החברתיים בתוך הרשות המקומית.
<שמואל גולן: אין העברת אינפורמציה מושלמת בעניין הזה, ולכן מוצאים גם ילדים שבסופו של דבר לא מגיעים אליהם, לא מוצאים אותם.
<שמואל גולן: הדבר הזה חמור מאוד.
<שמואל גולן: הדבר הזה הוא מאוד מאוד חשוב.
<שמואל גולן: התופעה הזאת מתוך ההיכרות שלנו של השלטון המקומי היא קיימת בהרבה מאוד רשויות, בכל המגזרים, וצריך לתת את הדעת איך אנחנו יותר מהדקים את הפיקוח והבקרה והטיפול בתחום הזה.
אמנון כהן: נציגי באקה אל גרביה הגיעו?
<מורסי אבו מוך: הגענו.
<מורסי אבו מוך: צר לנו שהגענו באיחור אבל הבנתי שהאדון שדיבר היה ממשרד מבקר המדינה.
<מורסי אבו מוך: נראה לי שעל-פי הדוח אתם צריכים מישהו שיבקר אתכם.
אמנון כהן: קודם כל, למה איחרת?
אמנון כהן: אני מבקר אותך שאיחרת.
<מורסי אבו מוך: אני מתנצל על האיחור.
אמנון כהן: תודה, תיכף ניתן לכם לדבר.
<שמואל גולן: אני חייב להעיר פה, אם כבר העירו, גם במגזר החרדי וגם במגזר הלא יהודי יש בעיה שצריך לתת את הדעת בעניין הזה שברוב המקומות האלה מצאנו קב"סיות והקב"סיות - חלק מהתפקידים המוטלים עליהן זה בין היתר לעשות סיור בשטח וביקורי בית ובחלק מהמקומות התרבות אינה מאפשרת לעשות את הדבר הזה.
<שמואל גולן: אי-אפשר להגיד לקב"סים בבאקה אל גרביה לצאת בשעה שמונה-עשר בלילה ולחפש את הנערים האלה שמסתובבים באיזשהו מקום, וצריך לתת את הדעת איך עושים את זה.
אמנון כהן: גם עו"סים.
<שמואל גולן: עו"סים, סליחה.
באסל גטאס: אתם מבדילים בין ילדים נושרים לילדים מנותקים?
<שמואל גולן: זה היינו-הך.
<שמואל גולן: ילד שנושר צריך לטפל בו.
באסל גטאס: יש הפרדה ברורה.
באסל גטאס: לא בהכרח הילד הוא מנותק, הוא הולך לעבוד.
באסל גטאס: מה אחוז המנותקים מסך הכול הנושרים?
<שמואל גולן: אנחנו נתנו פה נתונים רק של מנותקים.
<שמואל גולן: כלומר שלא נמצאים בשום מסגרת.
באסל גטאס: אלה לא עובדים ולא לומדים.
<שמואל גולן: כן, בדיוק - שאין מידע.
<שמואל גולן: יכול להיות שהם עובדים בלי שאף אחד ידע איפה הם.
<שמואל גולן: לא יודעים עליהם.
אמנון כהן: הם עובדים לא מוסדר, בלי תלושים.
אמנון כהן: לא רשומים באף מקום.
אמנון כהן: הם עובדים במוסך או בשוק שם.
<יצחק קדמן: הסיפור הזה עם עבודה נגמר מזמן.
<יצחק קדמן: יש חוק חינוך חובה עד כיתה י"ב.
<יצחק קדמן: אין עובדים.
<יצחק קדמן: מה זה הדברים האלה?
<יצחק קדמן: אסור להם לעבוד, הם צריכים להיות בבית-ספר.
באסל גטאס: הקב"סים אחראים על עניין ההיעדרות או הנשירה.
באסל גטאס: העניין הוא עם האחרים, עם עובדים סוציאליים.
אמנון כהן: יש קידום נוער, עירייה.
אמנון כהן: כמובן שמשרד החינוך ומשרד הרווחה יענו רוחבית לדברים ויתייחסו ספציפית לאותן רשויות.
אמנון כהן: אנחנו רוצים לראות את הממשק, את החיבור, את האיתור.
<עירית ורונין: אדוני, גם מרכז השלטון המקומי נמצא כאן ואנחנו נשמח.
אמנון כהן: כן, אתם תעדכנו את הוועדה מה קורה בערים השונות.
אמנון כהן: חשוב לנו לדעת כי החיבור הוא מאוד מאוד קריטי בממשק הזה.
אמנון כהן: בעידן של טכנולוגיה ומחשבים אנחנו יכולים באמת לעשות עבודה טובה.
אורית סטרוק: תודה, אדוני היושב-ראש, אדוני המבקר, אני מבקשת להרחיב הרבה את היריעה מעבר למה שהדוח סקר כי אני חושבת שהדוח עלה על קצה קרחון של בעיה עצומה שיש לנו במדינת ישראל של נוער נושר ונוער שמתנתק.
אורית סטרוק: אדוני המבקר, אם דיברת כאן על עניין ההנשרה אני מכירה תופעה הפוכה שמאוד הייתי מבקשת שתבחנו אותה ותבדקו אותה.
אורית סטרוק: אני מכירה תופעה של נשירה סמויה.
אורית סטרוק: כלומר, של הרבה מאוד בני נוער שלא לומדים ומכל מיני סיבות מתנתקים מהמערכת הבית-ספרית, אבל לא מדווחים על זה.
אורית סטרוק: אתה יודע למה לא מדווחים על זה?
אורית סטרוק: כסף, פשוט מאוד כסף.
אורית סטרוק: כמה הכסף הזה שווה?
אורית סטרוק: אם תיקח את כמות בני הנוער של הנשירה, ולא רק הנשירה המדווחת אלא הנשירה גם הסמויה, תכפיל אותה בכסף שמגיע לכל תלמיד, שאנחנו, מדינת ישראל, החלטנו לתת לתלמיד הזה אתה תגיע למאות מיליוני שקלים בשנה.
אורית סטרוק: מאות מיליוני שקלים בשנה האלה - אם היו עושים בהם את השימוש המושכל הם היו צריכים להשתמש בהם כדי לעזור לילדים האלה.
אורית סטרוק: הרי אם הילדים האלה נושרים ומתנתקים זה בגלל שיש להם בעיה.
אורית סטרוק: לפעמים יש להם בעיה של טראומה שהם חוו, יש להם לפעמים בעיה נפשית כזו או אחרת, לפעמים יש להם בעיה של קשיי למידה כאלו ואחרים, או משפחתית, או כל דבר אחר והמערכת לא נותנת לזה מענה.
אורית סטרוק: היא לוקחת את הכסף של הילד הזה והיא מזרימה אותו לתוך המערכת הבית-ספרית הכללית ושם עושים עם זה מה שהם רוצים והילד לא מקבל את המענה שלו.
אורית סטרוק: אם להורים יש אפשרות וההורים רואים את הילד במצוקתו הם בעצמם יוציאו את הכסף הזה ונקלעים למצבים שהורים לא יכולים לעמוד בהם מבחינת היקף ההוצאות.
אורית סטרוק: ואם להורים אין אז הילד באמת זרוק לגמרי.
אורית סטרוק: אגב, גם אם יש להם הוא זרוק כי האם ההורים הם אנשי מקצוע, האם הם יודעים איך לטפל בילד במצבים כאלה?
אורית סטרוק: הדבר הזה הוא צריך לבוא על תיקונו.
אורית סטרוק: לא יעלה על הדעת שמדינת ישראל חוקקה חוק חינוך חובה והשקיעה כספים בכל העניין הזה ובסופו של יום הילדים מדרדרים לפשע, לסמים, למצבים נפשיים קשים ואין מענה.
אורית סטרוק: לכן, אני חושבת שמה שאנחנו צריכים לחתור אליו זה - ראשית, דוח יותר מקיף.