GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אמנון כהן: אל תגיד לי סיפורים.
אמנון כהן: עכשיו תגיד לי שכר לא טוב וזה לא טוב.
אמנון כהן: קח את הכסף, אל תעשה כלום, נדע לטפל בדרך אחרת.
אמנון כהן: כאילו אתה עושה.
<אהרון שבי: בשאלה שנוגעת לגבי היכולת של כמות עובדים שעובדים בחלקיות משרה - - -
אמנון כהן: איך אתה בוחן אם המדריך שלך עשה יוזמה או קיבל איזושהי פנייה מגורם אחר?
אמנון כהן: אתה יכול לבחון את זה?
<אהרון שבי: אני יכול לבחון את זה על-ידי כך שהפרטים האלה רשומים בתוך תיקי הטיפול של הנער או הנערה המאותרת ושם מודגש האם נעשתה פנייה של יועצת בית-ספר או מסגרת אחרת או נעשה איתור יזום.
אמנון כהן: בשלוש הערים האלה הוא אומר שהוא בדק ופעולה אחת לא היתה יזומה.
<אהרון שבי: אנחנו ניתן למערכות המקומיות להגיב, אבל בהחלט פעולה יזומה היא חלק מהעניין.
<אהרון שבי: מי שמכיר את העבודה עם נוער בסיכון, נוער בסיכון לא מגיע לבד.
אמנון כהן: אני מכיר את העבודה עם נוער בסיכון, התעסקתי בזה.
אמנון כהן: לכן אני שואל, איך אתה יכול לאבחן בין המדריך הזה שהוא עשה פעולה יזומה או קיבל אינפורמציה מקב"סית, מנהל בית-ספר, שכן או ממישהו או שהוא ישן בבית כל היום?
<אהרון שבי: גם כאשר הוא מקבל אינפורמציה או שמגיעה פנייה בעיקרו של דבר זה איזושהי הגעה - - -
אמנון כהן: לא, אני רוצה יזום.
<אהרון שבי: רוב העבודה היא עבודה יזומה משום שהאוכלוסייה לא נשארת.
<אהרון שבי: גם אם היא תגיע לפרק זמן קצר ו- - -
אמנון כהן: אני מבקש, תרשום לך עכשיו לוועדה לביקורת המדינה ולמבקר המדינה פילוח ארצי של העבודה של המדריכים האלה כאשר אתה מאבחן את הפעילות הזו באופן כזה: כמה קיבלו דיווחים מגורמי מקצוע כאלה ואחרים וכמה מהם היתה פעילות יזומה של אותו מדריך באזור, במחוז.
אמנון כהן: שבוע ימים מספיק לך לאתר לנו את הדוח הזה?
<אהרון שבי: נעשה את המאמץ, כן.
אמנון כהן: תוך שבוע גם למשרד המבקר וגם אלינו כדי שנוכל לעקוב.
אמנון כהן: אני כותב לי פה את ההערה שאני צריך לקבל ממך את הדיווח הזה.
<אהרון שבי: הערה אחרונה - בהקשר למסקנות הדוח אנחנו גם עושים שינויים בתע"ס השירות, במה שנקרא תקנות העבודה הסוציאלית כלפי הרשויות וגם לנסות לאכוף את זה.
אמנון כהן: אתה יכולים מאה שינויים אבל צריך לאכוף את זה.
אמנון כהן: אנחנו צריכים להתאים את התע"ס למערכת של היום ולאופי העבודה.
אמנון כהן: התע"ס הוא ישן, אבל הוא מכובד וטוב.
אמנון כהן: השלטון המקומי, חשוב לנו מאוד החיבור באגפי החינוך של העיריות.
אמנון כהן: איזה קושי יש לכם?
אמנון כהן: אנחנו גם רוצים לדעת את הקושי.
<עירית ורונין: קודם כל, אני רוצה לברך את היושב-ראש על היוזמה של כינוס הוועדה תוך פרק זמן קצר מפרסום הדוח.
<עירית ורונין: אנחנו עשינו ישיבת מרכז השלטון המקומי.
<עירית ורונין: סקרנו את הדוח ואני אשמח להתייחס פה לכמה סוגיות.
<עירית ורונין: הסוגיה הראשונה זה סוגיה של נושא של ביקור סדיר וכל הנושא הקשור במערך הרשותי בו.
<עירית ורונין: הנושא הזה נדון עם המטה של משרד החינוך הרבה מאוד שנים, ולאחרונה עכשיו כשהוא מובא למנכ"לית החדשה אנחנו מקווים שגם בעזרתה של הוועדה נוכל לקדם את הנושא הזה.
<עירית ורונין: יש נקודות מסוימות שאנחנו סבורים שיש לתת עליהן את הדעת וזה בנושא הקב"סים, נושא של הגדרת התפקיד של קצין ביקור סדיר אינה עומדת בהלימה אחת לצורכי המערכת בעת הזו.
אמנון כהן: הם כבר בוחנים את זה.
אמנון כהן: מבחינתי החשיבות של השלטון המקומי היא באינפורמציה של הרישום של התלמידים בבתי-הספר, מי במערכת, מי נשר, מי סמוי, מי לא סמוי.
אמנון כהן: אני חייב פה את השלטון המקומי מבחינה זו כי גם לראש עיר, גם למנהלי בתי-ספר יש אילוצים תקציביים.
אמנון כהן: אני לא יכול להגיד שלראש העיר לא אכפת לו מהילדים של העיר שלו, בוודאי שכן.
אמנון כהן: אבל המנגנון המקצועי הממוחשב או החיבור הזה לא עובד טוב.
אמנון כהן: לכן, בשולחן העגול הזה אתם לא רק תקבלו תכתיבים, אלא גם תגידו את היוזמות שלכם על מנת שנראה באמת בסופו של תהליך שנושא הקב"סים ונושא קידום נוער מתחבר בשני האגפים.
אמנון כהן: אתם גם צריכים להיות מסונכרנים שם.
אמנון כהן: אנחנו רוצים לראות את כל המערכת עובדת כך שברגע שיש לנו נורה אדומה על איזשהו ילד או ילדה בעייתיים שהמערכת תדע לתפעל ולראות.
אמנון כהן: אנחנו צריכים לדעת אז מתי המדריך של הרווחה נכנס, ומתי מישהו אחר נכנס.
אמנון כהן: האם אתם מהרווחה שם בשולחן העגול?
<אהרון שבי: כן, בטח.
אמנון כהן: אם יש לכם קושי גם מבחינת המדריכים האלה, אם אתה חושב שהם לא עושים עבודה מספיק טובה ואפקטיבית, אולי את התקנים האלה ניתן לקידום נוער או לעו"סים או לקב"סיות - יכול להיות, אם אין לו יוזמות משלו.
אמנון כהן: גם כך הוא מקבל את האינפורמציה מההוא אז בשביל מה אני צריך עוד מישהו שיקבל עוד משהו?
אמנון כהן: אנחנו צריכים שהכסף ילך בסוף לטיפול בילד.
<אהרון שבי: המערכת שלנו היא מערכת של טיפול סוציאלי שמשלבת בתוכה מדריכים.
<אהרון שבי: אנחנו לא בהעברה של כוח-אדם לכאן, לשם.
<אהרון שבי: יש להם יעד מאוד מרכזי בהקשר הזה.
<אהרון שבי: אני גם לא רוצה שתשומת הלב כולה תהיה על המדריכים כי בעיקרו של דבר אנחנו מדברים כאן על מערכת משולבת של עובדים סוציאליים שגם נמצאים ברחוב והמדריכים שנמצאים יחד איתם.
<אהרון שבי: הגורם המחליט או הגורם המרכזי הוא העובד הסוציאלי, לא המדריכים.
אמנון כהן: אני יודע כי הוא מטפל במשפחה.
אמנון כהן: הוא מגלה את הילד הזה בתוך המשפחה ואז הוא מחבר אותו למדריך.
<אהרון שבי: מחבר למדריך או עושה את העבודה בעצמו בהקשר הזה.
<אהרון שבי: אני לא רוצה שתהיה תשומת לב רבה מדי לנושא המדריכים במערכת שלנו.
<רעיה צ'מפרליק: המדריך לא עושה טיפול.
<אהרון שבי: נכון, יש לו יעד מאוד מסוים.
אמנון כהן: עירית, מה שחשוב לנו הוא שאתם מבחינת הראייה של השלטון המקומי צריכים להתחבר בפאזל הזה, לראות את הצרכים שלכם.
אמנון כהן: המטרה שלנו בסוף הם הילדים ושאנחנו כמדינה נדאג לטפל בהם ושלא יהיה מצב שאיזשהו גוף קיבל עליו את התשלום אבל התשלום הולך למערכת מבלי שהוא מטפל בהם.
אמנון כהן: צריך שהתשלום ילך לילדים האלה כך שהם לא ינשרו, ובמידה והם נשרו כבר אז שהם יקבלו טיפול אינדיבידואלי במסגרת אחרת קטנה יותר שבה הם יקבלו תשומת לב רבה יותר, יותר חום ואהבה וחיבוק שאולי בבית הם לא מקבלים.
אמנון כהן: אולי הם עברו כל מיני תהליכים שהם לא בסדר.
אמנון כהן: למשל, אולי פגעו בנפשם ואף אחד לא יודע מזה.
אמנון כהן: לכן, אני חייב פה את הממשק של העובדת הסוציאלית, של הפסיכולוג, שישבו וידברו איתו ואתכם.
אמנון כהן: המטרה שלנו היא שהילד בסוף יקבל את הטיפול שהוא צריך.
אמנון כהן: הפונקציה שלכם היא מאוד חשובה בממשק הזה.
אמנון כהן: לא לקבל תכתיבים ממשרד החינוך או ממשרד הרווחה.
אמנון כהן: הבקשה שלנו לשלב את השלטון המקומי בתוך השולחן העגול.
<עירית ורונין: אני כן רוצה להציע איזושהי יוזמה פה בהקשר לנושא הזה אחרי ששמעתי פה את כל הצדדים.
<עירית ורונין: בכל רשות קיימת ועדה לזכויות הילד ברשות המקומית.
<עירית ורונין: זו ועדה שנועדה גם ליזום וגם לתכנן את הפעילות של מעמד הילד ולהבטיח את הזכויות שלו ובכוחה גם לקדם את תכנון הפעולה ומערך השירותים מתואם בין כל הגופים.
<עירית ורונין: מה שאנחנו מציעים בנושא הזה זה לקיים מפגש מקצועי של יושבי-ראש הוועדות במטרה גם לחדד גם את התפקיד גם את האחריות של הוועדה, גם את הסמכויות שלה, ולהעצים את הוועדה.
<עירית ורונין: כמרכז שלטון מקומי אנחנו מציעים לערוך ימי עיון בנושא הזה, מפגשים ותכנים, ואנחנו מוכנים להירתם לנושא הזה.
אמנון כהן: עיריית אשדוד, בבקשה לגבי הדוח.
אמנון כהן: מי מציג לנו?
אמנון כהן: ראש מינהל החינוך אריה, פה?
<דניאל קליין: אנחנו שני נציגים פה.
<דניאל קליין: מינהל החינוך לא פה.
אמנון כהן: לא מעניין אותו ילדים נושרים בעירו?
<דניאל קליין: מנהל האגף החינוך העל-יסודי פה ויש כאן גם רווחה.
<דניאל קליין: נמצאים פה דני קליין, רימה גלקין, שוש מזרחי ומרב.
אמנון כהן: מרב, אותך אני צריך בעיקרון.
אמנון כהן: אבל גם אתכם, בוא נשמע לגבי הדוח.
אמנון כהן: מרב, רצית לדבר וזו הבמה שלך.
אמנון כהן: מה עם הנוער?
<מירב אבירם: הדוח בטח לא התייחס למה יש, ויש הרבה.
אמנון כהן: אני מתעכב על מה שאין.
אמנון כהן: מה שיש - שאפו לאשדוד ולכל הערים ולכל שלטון המקומי.
אמנון כהן: אנחנו פה מסתכלים על מה לא טוב ועל מה אנחנו צריכים לתקן.
אמנון כהן: אנחנו לא הולכים לערוף ראשים, אנחנו רוצים לטפל בילדים האלה שאף אחד לא מסתכל עליהם.
אמנון כהן: כולם מסתכלים על הדרגות, כמה מיצ"ב, כמה בגרויות.
אמנון כהן: אנחנו מסתכלים על אלה שלא יודעים מה זה בכלל ולא מגיעים לשם.
אמנון כהן: מרב, אני מראש אומר שאתם עושים עבודה מצוינת, אבל עדיין יש ילדים בעיר שלכם שלא מקבלים מענה וטיפול והם נופלים בין הכיסאות במערכות האלה: חינוך, רווחה, עירייה, שלטון מקומי.
אמנון כהן: בסוף הילדים האלה יהיו נזק חברתי.
אמנון כהן: אנחנו לא רוצים להגיע לשם כי אחר כך כמדינה אני אשקיע המון משאבים בשביל לשקם אותם ולא תמיד אני אוכל לעשות זאת.
אמנון כהן: זה תלוי בשאלה באיזה שלב מצאתי אותם.
אמנון כהן: אם מצאתי את אותו ילד בתחילת הדרך ועוד לפני שהוא סוטה מהדרך אז זה השלב הקריטי מאוד.
אמנון כהן: ככל שהוא מתרחק יותר מהמערכת זה אומר שאני צריך להשקיע בו יותר מבחינה כספית ולא תמיד אוכל לטפל בו.
אמנון כהן: מרב, אתם עושים דברים מצוינים.
אמנון כהן: אני מתמקד בדוח, מה לא טוב.
<מירב אבירם: אני מסכימה עם הדברים, אני מסכימה עם הדוח, אני מסכימה עם כל התהליכים שמתרחשים שם בתוך העיר שלי.
<מירב אבירם: אני מודעת לנוער בסיכון.
<מירב אבירם: יש נוער בסיכון שהייתי מעדיפה לראות אותו הרבה יותר מוקדם.
<מירב אבירם: המציאות היא, ועליה אני רוצה לדבר ובדוח לא התייחסו אליה, שיש לי 13 עובדים סוציאליים שאמונים על הטיפול בנוער, מתוכם ארבעה וחצי תקנים של עובדים סוציאליים שמטפלים במרכזי ההורים ובבתים חמים, והעובדים הישירים שנשארים כדי לעשות עבודה ישירה של טיפול נשיר זה שמונה עובדים סוציאליים על 300,000 תושבים.
<מירב אבירם: אנחנו מדברים על פילוח של נוער בסיכון שנמצא ביותר מ-10,000 נוער בסיכון.
<מירב אבירם: אנחנו מדברים שאנחנו מטפלים באלף בני נוער.
<מירב אבירם: אני יודעת שאילו היה לי את המשאב האנושי של עובדים סוציאליים הייתי מטפלת בהרבה יותר.
באסל גטאס: אלף ילד בסיכון לעובד?
<מירב אבירם: ממוצע של שמונים לעובד.
<מירב אבירם: שמונים בני נוער בסיכון - תבין את המשמעות של יחידות הזמן שאנחנו צריכים להשקיע בנער.
אמנון כהן: העובד הוא עובד סוציאלי או קידום נוער?
<מירב אבירם: עובד סוציאלי שאמון על טיפול בנער או נערה.
אמנון כהן: יש כאלה שאתם לא מאתרים גם?
אמנון כהן: האם הכול רשום ביומנים והכול בסדר או שיש עדיין בתי-ספר?
<מירב אבירם: יש דברים.
<מירב אבירם: אנחנו מקבלים עלינו את הביקורת, אנחנו לומדים.
<מירב אבירם: אנחנו גם כל הזמן מבקרים את עצמנו.
<מירב אבירם: מבחינתי, אנחנו כן צריכים לעצור ולהגיד: סליחה, מבחינת תקינה שנים רבות המחלקה הזו לא גדלה.
<מירב אבירם: העיר אשדוד גדלה בעשר השנים האחרונות וזה לא הולם את האנשים שאמונים על הטיפול.
<מירב אבירם: אנחנו רוצים לטפל, אנחנו יודעים לעשות עבודה, אנחנו יודעים מה הצרכים שלנו, אנחנו מדברים על הצרכים שלנו ומציפים אותם.
<מירב אבירם: כשאין הלימה של כוח-אדם אתם ודאי יכולים להבין שאם אנחנו מדברים בשמונים בני נוער - - -
אמנון כהן: אנחנו מדברים על אשדוד ודובר הוועדה מוסר לנו שבן 17 נדקר בחניון תיכון באשדוד ומצבו קשה.
<דניאל קליין: כן, נכון.
<דניאל קליין: עכשיו, אני קיבלתי את זה בביפר.
<דניאל קליין: אגב, תיכון נורמטיבי לחלוטין מהטובים שבעיר, אבל זה קורה אצל כולם.
אמנון כהן: אולי הוא היה שם תלמיד נושר בתיכון.
<דניאל קליין: ממש לא.
אמנון כהן: לא מי שנדקר, אני מדבר על מי שדקר.
<דניאל קליין: לא.
אמנון כהן: מרב, את אומרת שאתם לומדים את הדוח.
אמנון כהן: אתם בממשק עם משרד החינוך?
<מירב אבירם: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מצוין.
<מירב אבירם: דיברה כאן עירית קודם על איזשהו מודל.
<מירב אבירם: בעיר אשדוד המודל קיים ועדות ההתמדה - כשמדברים על נער שנמצא בסיכון לנשירה מבית-ספר יושבת שם גם עובדת סוציאלית.
אמנון כהן: כתוב פה שהקב"סיות בעיריית אשדוד לא בדקו את יומני ההנחיות, הנוכחות.
אמנון כהן: מי נותן לנו תשובה על הקב"סיות שם?
אמנון כהן: ד"ר רימה גלקין, כתוב פה שהקב"סיות שלך לא בדקו את יומני הנוכחות שבתי-הספר חייבים לנהל וממילא לא עשו שימוש בכלי חיוני זה כדי לאתר תלמידים שנשרו.
אמנון כהן: זאת אומרת, אם אין יומן לא יודעים מי נושר, מי לא נושר, מי לומד, מי לא לומד.
<רימה גלקין: חשוב לציין שבבתי-ספר אין היום יומנים ידניים, יש יומנים ממוחשבים.
<רימה גלקין: על-פי חוזר מנכ"ל שיצא לפני כשנה וחצי בית-ספר שמאתר ילד שיש לו בעיית ביקור סדיר, בית-ספר מביא לקב"ס ריכוז נתונים לגבי אותו תלמיד.
<רימה גלקין: לכן, קב"סים פעלו - - -
אמנון כהן: אבל כתוב פה שהקב"סיות שלך לא בדקו את יומני הנוכחות האלקטרונים.
<רימה גלקין: אני מסבירה שוב.
<רימה גלקין: על-פי חוזר מנכ"ל לא מדובר בבדיקת יומנים, מדובר בקבלת נתונים בצורה מרוכזת וזה מה שנעשה.
<רימה גלקין: לאור הביקורת בימים אלה כל הקב"סים מקבלים הרשאה בכל בתי-הספר להיכנס לסמארט-סקול, ליומן ממוחשב און-ליין, ולקבל נתונים על כלל ילדי אשדוד שלומדים בתוך העיר.
אמנון כהן: עירית, למה שזה לא ילך לכל המדינה כהנחיה?
אמנון כהן: למה שזה יהיה רק באשדוד ביוזמתה הברוכה?
<עירית בירן: ההוראה היא לכל המדינה.
<עירית בירן: אנחנו הוצאנו מכתב לפני שלושה חודשים לכל יחידות ביקור הסדיר בארץ וביקשנו לערוך את הדבר הזה, לערוך בדיקת יומנים.
<עירית בירן: אנחנו בודקים גם יומנים.
באסל גטאס: סמארט-סקול זה בכל העיר?
<רימה גלקין: או סמארט-סקול או משוב, יש שתי תוכנות.
<רימה גלקין: אני אשמח להתייחס לכל הליקויים.
<דניאל קליין: בגדול זאת תוכנה אלקטרונית.
אמנון כהן: ד"ר רימה, אני אתן לך את הליקויים.
אמנון כהן: הקב"סיות שלך בעיריית אשדוד לא ערכו ביקורי בית בבתי התלמידים שעל-פי רישומי משרד החינוך לא היו רשומים בבתי-ספר כלשהם ולא אותרו.
אמנון כהן: היו ילדים שכאלה לא אותרו.
אמנון כהן: נתנו לכם ואתם לא עשיתם ביקורי בית.
<רימה גלקין: חשוב לומר שהדוח לא עושה הפרדה בין טיפול בנוער במגזר החרדי לבין טיפול בנוער במגזר הכללי ואני חושבת שזה דבר מאוד משמעותי.
<רימה גלקין: רוב הביקורת מתייחסת לטיפול בילדים במגזר החרדי.
אמנון כהן: הם נושרים?
<רימה גלקין: יש פה נתונים, ואתייחס אליהם בהמשך, וחבל לי גם שהביקורת לא התייחסה להערות שלנו שהועברו לביקורת.
<רימה גלקין: אני רוצה לענות לשאלתך.
אמנון כהן: אני אתן לך, אני רק ממקד אותך.
אמנון כהן: תלמידים של עיריית אשדוד ולא משנה איפה הם לומדים, בבית-ספר ערבי, יהודי, חרדי - לא משנה.
אמנון כהן: שנית, גם לא משנה אם הם לומדים בבית-ספר אזורים.
אמנון כהן: הדוח מציין וזה לא משנה.
אמנון כהן: את לא יכולה להגיד שאם זה חרדי זה לא קשור אלייך.
אמנון כהן: זה גם קשור אלייך.
<רימה גלקין: לא, לא.
אמנון כהן: מעניין אותי שהילדים האלה לא ינשרו.
אמנון כהן: אם הילדים האלה לא רשומים באף מקום והם לא מקבלים טיפול ויכול להיות שהם בבית מהבוקר עד הערב, אז בסוף הם גם יהיו שליליים לחברה ולעיר.
אמנון כהן: מה יש להם לעשות?
אמנון כהן: הם לא למדו מתמטיקה וחשבון.
אמנון כהן: אני שואל פה, לא היו ביקורי בית.
אמנון כהן: כתוב בדוח שלא ערכו ביקורי בית בבתי התלמידים שעל-פי רישומי משרד החינוך.
אמנון כהן: תענו לי האם היו ביקורים או לא היו ביקורים.
<רימה גלקין: היו ביקור בית אצל רוב הילדים, למעט מספר ילדים מהמגזר החרדי כי באותה תקופה לא היו קב"סים חרדים.
אמנון כהן: עכשיו יש?
<רימה גלקין: גם היום אין למרות שעיריית אשדוד הוסיפה עוד תקן מהתקציב שלה ופורסמו שלושה מכרזים.
<רימה גלקין: חלק מהאנשים שזכו במכרז, אחרי ששמעו את השכר ביטלו, ושני קב"סים שהצלחנו לגייס עזבו את עבודתם לטובת בית-ספר.
אמנון כהן: בגלל המשכורת.
אמנון כהן: עירית, את חייבת לתקן את זה.
<רימה גלקין: נכון להיום, בעיריית אשדוד יש שניים וחצי תקנים לקב"סים חרדים.
<רימה גלקין: רק חצי תקן מאויש בגלל השכר.
<רימה גלקין: שני תקנים כרגע לא מאוישים.
באסל גטאס: למה חרדים לא מסכימים לעבוד במשכורת הזו בעוד דווקא לא חרדים כן מסכימים?
<רימה גלקין: לא חרדים גם מסתכלים החוצה.
<דניאל קליין: זו שאלה שצריך לשאול אותם, לא אותנו.
<דניאל קליין: צריך להבין שלמגזר הזה יש צרכים.
באסל גטאס: זה לא עושה היגיון.
באסל גטאס: הכי קל להגיד: הסתכלו על המשכורת והלכו.
באסל גטאס: עובדה שאנשים אחרים כן הסתכלו על המשכורת ועובדים.
<רימה גלקין: גם הולכים.
<קריאה: כרבע מהתקנים חסרים.
<קריאה: כרבע מהתקנים בארץ לא מאוישים.
<רעיה צ'מפרליק: זה לא שייך לחרדים.
<רימה גלקין: קודם כל, עוד מילה לגבי המגזר החרדי.
<רימה גלקין: המגזר החרדי והטיפול בילדים במגזר החרדי התנהל כאיזשהו אגף נפרד ורק לפני כשנה וחצי לפי הוראה של ראש מינהל החינוך קב"סים חרדים שאינם כרגע הועברו תחת אחריותי.
<שמואל גולן: קב"ס רגיל לא יכול להיכנס למגזר החרדי?
<דניאל קליין: ממש לא משום שזה מגזר מיוחד.
<דניאל קליין: אני לא יודע אם אתם יודעים אבל אשדוד היא העיר השלישית בגודלה באוכלוסייה חרדית.
<דניאל קליין: זה מסות אדירות
<שמואל גולן: אנחנו יודעים, לא סתם הגענו לאשדוד.
<דניאל קליין: יש מנהלי מחלקות חרדיים, אבל הם אומרים לנו בפה מלא, וגם לרווחה הם אומרים אותו הדבר: יש לנו צרכים מיוחדים.
<דניאל קליין: לא כל קב"ס יכול להיכנס לבית חרדי.
<רימה גלקין: אני הולכת לפי סעיפי הביקורת.
<רימה גלקין: לגבי תלמידי חוץ - מתוך 6,500 ילדים שרשומים בביקורת שלומדים מחוץ לעיר, חשוב לציין שמתוכם רק 412 ילדים מהמגזר הכללי: הממלכתי והממלכתי-דתי.
<רימה גלקין: זה אמר שבמהלך שנתיים-שלוש אנחנו צמצמנו במאה אחוז מספר הילדים שלומדים בבתי-ספר מחוץ לעיר כי העיר אשדוד השכילה לתת מענה ליותר ילדים.
<רימה גלקין: מתוך 412 ילדים, כ-112 ילדים לומדים במסגרות שהם בפיקוח שלנו ויש לי שם קב"ס שעושה מעקב כמו: נווה הרצוג, נווה גלים, אורט ימי.
<רימה גלקין: עוד 200 ילדים לומדים במסגרות שיש לנו קשר און-ליין עם אותם בתי-ספר.
<רימה גלקין: אנחנו פונים אליהם, אנחנו מקבלים דיווחים.
<רימה גלקין: זה אומר שרוב הילדים במגזר הממלכתי, הממלכתי-דתי, יש לנו מעקב לפחות שלוש פעם בשנה.
אמנון כהן: לא, כתוב פה אחרת.
אמנון כהן: כתוב פה שבעירייה שלכם עובדי קידום נוער ועובדים סוציאליים נוער, צעירים שנבדקו לא ביצעו סיורים בסביבה הטבעית של בני נוער נושרים, מנותקים, לשם איתורם.
<רימה גלקין: זה סעיף נוסף.
<רימה גלקין: אני כרגע דיברתי על תלמידי חוץ.
<רימה גלקין: לגבי הסביבה הטבעית - חשוב לציין שבחוזר מנכ"ל מ-94' עוד כתוב שעל קציני ביקור סדיר יש לערוך סיור בסביבה הטבעית של ילדים והוגדר שם בדיוק למה מתכוון המשורר.
<רימה גלקין: מדובר בשטח של בית-הספר ופארקים הקרובים לבתי-הספר.
<רימה גלקין: זה מה שכתוב בחוזר מנכ"ל וכל קב"ס היום בעיריית אשדוד כחלק בלתי נפרד מעבודתו לפני שהוא - - -
אמנון כהן: אבל יש שם גם חוף ים קרוב ומדהים.
אמנון כהן: ילד שלא רוצה ללמוד ושהוא משתעמם בבית-הספר ולא טוב לו אז הסביבה הטבעית שלו זה חוף הים.
אמנון כהן: עירית, מה את אומרת?
<עירית בירן: לחוזר המנכ"ל החדש הכנסנו גם שווקים וקניונים וגם חופים כי ברור לנו ש- - -
אמנון כהן: מתי זה יגיע אליהם?
<עירית בירן: ברגע שאנחנו נגמור לקבל אישורים מכל הגורמים.
אמנון כהן: במרץ, בעזרת השם?
<עירית בירן: אני מקווה.
<רימה גלקין: אנחנו לא מחכים לחוזר מנכ"ל.
<רימה גלקין: בין חמש לשש פעמים בשנה אנחנו יוצאים באופן מרוכז כל הצוות לחוף הים, שווקים, שטיפת מכוניות, קניונים.
<רימה גלקין: אנחנו גם הצגנו לוועדת הביקורת דוחות סיורים.
<רימה גלקין: בנושא של ביקורי בית - שוב אני אומרת שהיה צריך לעשות הפרדה בין אותם ילדים.
<רימה גלקין: אנחנו בצענו בתשע"ג 305 ביקורי בית כשבכל ביקור בית 300 ילדים טופלו באופן אינטנסיבי.
<רימה גלקין: 300 ילדים, יש 304 ביקורי בית זה אומר שמספר ילדים ביקרו בבית מספר פעמים.
<רימה גלקין: זה מגובה בדוח ביקור בית ממוחשב שגם משרד החינוך רואה און-ליין.
אמנון כהן: בשלב זה מספיק.
אמנון כהן: עיריית פתח-תקווה, מי נמצא איתנו?
<רמי הופנברג: נמצאים איתנו גם איציק ישראל שהוא סגן ראש העיר וראש מינהל החינוך, אחראי מחזיק תיק החינוך.
<רמי הופנברג: אני רמי הופנברג סמנכ"ל לחינוך וקהילה.
<רמי הופנברג: נמצאת גם נורית טיבי שהיא מנהלת האגף לקידום בפרט וקידום נוער וגם רעיה צ'מפרליק שהיא מנהלת המחלקה לביקור סדיר.
<רמי הופנברג: אני יכול להראות לכם פה תמונות שאנחנו עושים קורס גלישה בגלים לנוער מנותק.
<רמי הופנברג: אם דובר על שפת הים אז התחברנו לזה.
<רמי הופנברג: קודם כל, אני רוצה לפתוח ולומר שאנחנו בפתח-תקווה שמחים ומודים למבקר על הביקורת אצלנו ועל זה שנבחרנו ברמה הארצית מעין דגם כזה, אבל המטרה היתה גם לראות את התמונה.
<רמי הופנברג: יכולים להיות חילוקי דעות פה ושם, אבל בסופו של דבר הביקורת ודאי עזרה לנו לשפר ולהשתפר בתחום הביקורת, וישר כוח.
<רמי הופנברג: אנחנו ברמה האסטרטגית קיבלנו מאוד את ההערות עוד לפני שהביקורת אפילו יצאה.
<רמי הופנברג: עוד לפני הטיוטה אפילו אנחנו כבר היינו בעיצומו של מהלך שניזום במקביל לחבר את כל התיאום בין הגורמים השונים תחת שולחן אחד.
<רמי הופנברג: לפי הדברים שאמר גם היושב-ראש, לא הסתפקנו בשולחן עגול, כי זה גם חשוב וגם את זה עושים, אלא ממש פעלנו.
<רמי הופנברג: מה שמשרד החינוך עושה עכשיו, הקדמנו אותו.
<רמי הופנברג: הקמנו אגף ואנחנו מתחברים לאגף לטיפול בפרט ומחברים באותו אגף את הביקור הסדיר ואת קידום נוער ומערכות נוספות כדי שיהיה באמת חיבור מינהלי אמיתי ולא רק שולחן עגול שנפגשים שזה חשוב, אבל זה לא מספיק להבנתנו.
<רמי הופנברג: אנחנו גם ניסינו להתמודד עם כמה בעיות אחרות שהוזכרו פה ברמה העירונית.
אמנון כהן: דבר איתי על יומני נוכחות.
<רמי הופנברג: בנושא יומני נוכחות, אני חושב שהתשובה של אשדוד חידדה את העניין.
<רמי הופנברג: הביקורת פה קצת פספסה את הנקודה.
<רמי הופנברג: היומנים הרגילים היום לא רלוונטיים, רלוונטי יומן ממוחשב.
<רמי הופנברג: השיטה שבית-הספר לוקח את האחריות כי רק לו יש את הגישה ליומן הממוחשב, הוא מעביר דוח לביקור הסדיר ומשרד החינוך לשמחת כולנו - - -
אמנון כהן: ואם הוא לא רוצה להעביר חלק מהדוח?
<רמי הופנברג: אז אנחנו מבקרים אותו בעניין.
<רמי הופנברג: אני מבקר אותו ביכולת שלי לראות מה קורה, איפה זה עומד, הביקור הסדיר עומד איתו בקשר.
<רמי הופנברג: כמו שנאמר קודם, הבעיה כמעט לא קיימת במגזר הממלכתי, הממלכתי-דתי.
<רמי הופנברג: היא קיימת בהיקף מאוד משמעותי במגזר החרדי שגם בפתח-תקווה הוא מגזר מאוד מאוד גדול.
<רמי הופנברג: התיקון של משרד החינוך העביר הוא תיקון מצוין שקצין הביקור הסדיר אנחנו רוצים שיהיה לו גם אחריות אישית בעניין הזה.
<רמי הופנברג: הוא יוכל להיכנס ליומני בתי-הספר ולבדוק את בית-הספר באופן יזום מצדו.
<יצחק קדמן: זה מקובל על מנהלי בתי-הספר?
<רמי הופנברג: ודאי, אין להם שום בעיה.
<רמי הופנברג: הביקור הסדיר זה חלק מהעבודה.
<רמי הופנברג: מנהלי בתי-הספר - אני מדבר על המגזר הממלכתי, ממלכתי-דתי.
<רמי הופנברג: המגזר החרדי - יש צורך לעבוד גם עם מנהלי בתי-הספר ושם גם בדרך כלל היומנים לא ממוחשבים כל כך.
<רמי הופנברג: אני חושב שלמעגל המיחשוב חשוב להכניס בדרך כזו או אחרת גם את משרד הפנים.
<רמי הופנברג: יש תופעה, בעיקר בערים גדולות, של אוכלוסייה שגם עוברת דירה למקום אחר.
<רמי הופנברג: לפעמים מעבירים כתובת, כן עוברים, לא עוברים.
<רמי הופנברג: יש כל מיני סיבוכים בתחום, אתה ודאי מכיר את זה.
<רמי הופנברג: צריך שתהיה גם יכולת לביקור הסדיר באופן מסודר ורשמי להתחבר, לבדוק אם אותו ילד שנעלם, המשפחה שלו לא זזה למקום אחר.
<רמי הופנברג: לדעתי, צריכים להיות גם נהלים להעביר את הטיפול לאותו מקום שהילד עבר אליו.
אמנון כהן: משרד החינוך, אם הילד עבר כתובת והוא היה מטופל אצל קב"סית או קידום נוער זו או אחרת, הטיפול עובר לעיר אחרת?
<אייל גבאי: כיום יש לנו מערכת אינטרנטית שמאפשרת לכל קב"ס מכל מקום לראות נתונים של ילד שעבר ולאן עבר, גם דמוגרפי.
<רעיה צ'מפרליק: לא אצל כולם, סליחה.
<רמי הופנברג: זה בדיוק העניין, שזה צריך להגיע לכל מקום.
אמנון כהן: מה לגבי הסביבה הטבעית?
<רמי הופנברג: לגבי סוגיית הסביבה הטבעית - צריך להפריד פה בין הסוגיה שעלתה לגבי הנושא של העובדים הסוציאליים.
<רמי הופנברג: לגבי העובדים הסוציאליים - יש פה ויכוח באמת ויכוח עקרוני.
<רמי הופנברג: זאת אומרת, האמירה אצלנו של האחראים על העובדים הסוציאליים זה שההנחיה כרגע של העובדים הסוציאליים שהם פחות יוצאים בפועל לשטח, לרחובות וכו'.
<רמי הופנברג: אצלנו יש גם עובדים סוציאליים שהם אחראים גם לטיפול בנוער ממש, לצערנו אין מספיק תקינה מבחינה זו שאין תקינה של כמה בני נוער על כמה עובד סוציאלי.
<רמי הופנברג: הממוצע הארצי הוא אולי 30, אצלנו ההערכה היא שזה לפחות 50.
<רמי הופנברג: העירייה עצמה מפעילה מערכות אחרות שמגיעות לשטח.
<רמי הופנברג: יש לנו מדריכי נוער שאנחנו מפעילים במסגרת המערכות האחרות.
<רמי הופנברג: אנחנו ממש בתוך יחידת קידום נוער מפעילים על חשבון העירייה מדריכים שמגיעים לשטח.
אמנון כהן: מי מנחה אותם מקצועית?
<רמי הופנברג: מנחה אותם מקצועית מנהלת היחידה לקידום נוער.
<רמי הופנברג: מדובר באנשים שהם מוכשרים מקצועית.
אמנון כהן: למה לא לחבר כוח-אדם ביחד?
<רמי הופנברג: ודאי, אנחנו מחברים אותם.
<רמי הופנברג: אבל אני אומר שהעובדים הסוציאליים טוענים אצלנו שבהיקף כוח-האדם הקיים ובהנחיות הקיימות הם לא רצים לחפש את הילדים בגינות.
אמנון כהן: צריך לחדד את ההנחיות בהוראות תע"ס.
<אהרון שבי: אני לא יודע מה נאמר פנימית בפתח-תקווה.
<אהרון שבי: יש הוראות תע"ס ברורות לגבי היציאה וביצוע עבודה טיפולית ברחוב, בשטח, גם על-ידי העובדים הסוציאליים.
אמנון כהן: לא מחודד מספיק.
<אהרון שבי: לא, מחודד.
<אהרון שבי: הבעיה היא אחרת.
<אהרון שבי: היא מתחברת לכך שכוח-האדם המסוים שכאשר הוא מתחיל עבודה עם חלק מבני הנוער, הוא בעצם מטפל בהם, מנסה להשלים את העבודה הטיפולית, ומהבחינה הזאת יחידות זמן מועטות יותר נעשות בכל מה שקשור לעבודת שטח חוזרת.
<אהרון שבי: אבל זה כן משהו שמוגדר.
<נורית טיבי: היתה גם טענה שמדובר בסביבת סיכון שמסכנת את העובדות הסוציאליות.
<אהרון שבי: לגבי הטענה הזו - אנחנו בנינו את אותו מערך משולב של עובד סוציאלי יחד עם מדריך.
<אהרון שבי: זה משהו שהוא מתפתח.
<אהרון שבי: כמו שציינתי, יש לנו כבר כמאה מדריכים שעושים את זה.
<אהרון שבי: האמירות האלה שיש בהן סוג של היגיון עדיין הן לא אמורות להוריד את סביבת העבודה.
אמנון כהן: אולי צריך לתקן את הנחיות תע"ס לגבי סמכויות, מה מותר, מה אסור, איפה להיכנס.
<אהרון שבי: תע"ס חדש נמצא עכשיו באישור, הוא מגדיר בצורה מפורשת.
אמנון כהן: מתי האישור ייגמר סוף סוף?
<אהרון שבי: האישור ייגמר סוף סוף, אני מקווה, בתוך תהליך של שלושה חודשים מבחינת - - -
אמנון כהן: צריך לפני שנת הלימודים, במרץ.
אמנון כהן: צריך להיערך כמו החינוך.
<אהרון שבי: כיוון שאנחנו עשינו והשלמנו את אותו תע"ס, כולל העברה למערכת שלנו, זה נמצא בתוך המערכת של אישור ועדת השלטון המקומי ועוד מסגרות.
<אהרון שבי: מבחינת השירות הזה אנחנו עשינו את מה שצריך לעשות.
<אהרון שבי: ההנחיות שלנו הן ברורות כן לבצע את זה.
<אהרון שבי: שוב, הכול קשור לאותה - - -
<רמי הופנברג: ברשותך, אני רוצה להעיר פה הערה בזווית הארצית.
<רמי הופנברג: רשויות כמו פתח-תקווה ואשדוד שהן לא כל כך עניות, - -
אמנון כהן: הן יכולות להרשות לעצמן.
<רמי הופנברג: - -הן מוציאות מדריכים חבורות רחוב.
<רמי הופנברג: אנחנו למשל לקציני ביקור הסדיר בגלל בעיית השכר, נותנים להם אחזקת רכב על חשבוננו, שעות כוננות על חשבוננו, בניסיון נואש למשוך אותם.
אמנון כהן: מה יעשו עיריות כמו לוד או רמלה?
אמנון כהן: מה תעשה באקה אל גרביה?
<רמי הופנברג: בדיוק כך.
<רמי הופנברג: להערכתי, חסר ברמה הארצית כמעט רבע מהתקנים של קב"סים שהם כשלעצמם לא מספקים.
<רמי הופנברג: גם בנושא העובדים הסוציאליים צריך לוודא את התקינה.
<רמי הופנברג: אני מציע לפרוטוקול, שזה קשור גם לנשירה, לבדוק מה קורה בתקני הפסיכולוגים של מערכת החינוך.
<רמי הופנברג: זה גם חלק מהעניין של הטיפול בנוער נושר.
<רמי הופנברג: לגבי פסיכולוגים אני אפילו לא מדבר על תקנים יותר, אלא על מימוש התקן הקיים.
<רמי הופנברג: אני רוצה להאיר את הסוגיה שכולם עסקו בה ואני חושב שמשרד המבקר לכתחילה בחר כך את הרשויות של הנשירה במגזר החרדי.
<רמי הופנברג: זו סוגיה חשובה מאוד, מתחיל טיפול בה בכל המקומות, אבל חיים להגביר טיפול בנושא גם עם משרד החינוך, גם ברשויות, גם ברווחה, גם בכל מקום.