GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורית סטרוק: אני יכולה להגיד מהמערכת שאני מכירה, אולי לא יאהבו לשמוע את זה מתוך המערכת של החינוך הממלכתי דתי, אני מניחה שזה חובק עולם.
אורית סטרוק: אני מכירה את הדבר הזה.
אורית סטרוק: בחינוך הממלכתי-דתי, אני חושבת שגם בחרדי, ילד בכלל לא צריך להיות במצב של טראומה קשה ולא במצב משפחתי קשה ולא במצב לימודי בעייתי.
אורית סטרוק: מספיק, אדוני היושב-ראש, ואתה מכיר את זה כמוני, שהוא יחליט למשל שהוא לא שם ציצית, שהוא מדליק את האור בשבת, וכבר אין לו מקום בבית-הספר.
אורית סטרוק: יפרישו אותו החוצה כי הוא מקלקל את כולם.
אורית סטרוק: מה קרה?
אורית סטרוק: אז הוא החליט לא לשים ציצית, אז מה?
אורית סטרוק: אז לא מגיע לו טיפול?
אורית סטרוק: ה- 10,000 שקל שמדינת ישראל החליטה להשקיע בילד הזה הם כבר לא?
אורית סטרוק: אני אומרת פה דברים קשים שאולי לא יאהבו לשמוע במערכת שלי, אבל אני רוצה שגם על המערכת שלנו יעשו את הביקורת הזו כי אלו דברים איומים ונוראים.
אורית סטרוק: ילדים נפלטים החוצה בגלל שיש להם שאלות על אמונה והם מוצאים את עצמם בחוץ ברחוב.
אורית סטרוק: בחינוך החרדי זה פי כמה וכמה, אדוני היושב-ראש.
אמנון כהן: גם לשם ניכנס.
<שמואל גולן: אנחנו נכנסנו.
אורית סטרוק: אני לא יודעת מה קורה במקומות אחרים, אבל כל הילדים חשובים.
אמנון כהן: אנחנו נשמור על הילדים שלנו, על דור העתיד של עם ישראל.
אמנון כהן: אנחנו נטפל בו.
אורית סטרוק: אנחנו צריכים לבקש ממשרד החינוך להציג לנו תוכניות איך הם משתמשים בדיוק בתקציבים האלה - ואם הם רוצים, שיוסיפו.
אורית סטרוק: אנחנו נשמח שיוסיפו, אבל לפחות במאות מיליונים האלה משתמשים - כדי קודם כל למנוע את הנשירה בתוך בית-הספר.
אורית סטרוק: אם אפשר לתת לבית-הספר את הכלים המקצועיים לטפל בילדים כאלה.
אורית סטרוק: בשביל זה לא מספיק מורה, גם לפעמים לא יועץ.
אורית סטרוק: אולי צריכים אנשי מקצוע באיכות אחרת.
אורית סטרוק: אם אי-אפשר בתוך בית-הספר אז במסגרת צמודה לבית-הספר שמשקמת ומחזירה בסופו של יום לבית-הספר.
אורית סטרוק: אבל שלא יבואו אחר כך ויגידו לנו שקמות כל מיני מסגרות שיקומיות, באים ואומרים שאין תקציב או נותנים להם ברוב טובם כמה מיליוני שקלים בודדים כאשר כל מאות המיליונים האלה נשפכים סתם לתוך בתי-הספר והילדים מוזנחים.
אורית סטרוק: זה מה שהייתי רוצה לבקש - שנרחיב פה את היריעה בעניין הזה.
אמנון כהן: תודה, בעזרת השם.
אמנון כהן: נשמע את הדיון ולפי זה נדע איך להתקדם.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שהנושא מאוד חשוב והשלכותיו אינן מתמצות באותם 7% של נערים שלא עבדו ולא למדו ומשפחותיהם ובסביבתם הקרובה באוכלוסייה היהודית, ולא רק ב-17% בציבור הערבי בגילאים שלך 15 עד 17.
ג'מאל זחאלקה: 17% זה מספר נוראי והוא לא נתפס.
אמנון כהן: זה מה שיודעים, בלי סמוי.
ג'מאל זחאלקה: אני לא יודע אם סמוי או לא.
ג'מאל זחאלקה: אני מתאר לעצמי שהמספרים לא רחוקים מהמציאות בהגדרה הזאת.
ג'מאל זחאלקה: יש כאלה שהולכים ללמוד ולא לומדים, יש כאלה שרשומים בעבודה ולא עובדים.
ג'מאל זחאלקה: ילד בגיל זה שהולך לעבוד זה בעיה קשה, זה לא הישג עצום.
ג'מאל זחאלקה: יש בעיות גם אצל העובדים וגם אצל הלומדים.
ג'מאל זחאלקה: 17% - אלה מספרים מאוד גדולים והשפעתם היא על כל החברה.
ג'מאל זחאלקה: מתוך ראייה אפילו פנים מול פנים עם אותן קבוצות נוער אני יכול להעיד שיש בעיה שמהנוער הזה בקבוצה הזו דווקא מתחילה העבריינות כאשר המאפיה והפשע המאורגן.
ג'מאל זחאלקה: יש פשע מאורגן בכל הארץ.
ג'מאל זחאלקה: יש חדשות, יש ארגוני פשע מסודרים מאוד.
ג'מאל זחאלקה: פעם הם היו צדים אותם ועכשיו הם עומדים בתור להצטרף.
ג'מאל זחאלקה: יש מבחני קבלה לארגוני הפשע ועכשיו צריך לקבל החלטה או שבונים בתי-סוהר ומשקיעים כפי שבאו הצעות בכנסת להשקיע עוד ועוד כסף בבתי-סוהר או שמטפלים בנוער הזה.
ג'מאל זחאלקה: כל גרוש שמושקע בנוער הזה יחסוך מיליונים אם עושים את החשבון הכלכלי של ההשקעה.
ג'מאל זחאלקה: חבל מאוד שזה החשבון במשרד האוצר.
ג'מאל זחאלקה: אפילו מבחינה כלכלית, לא מבחינה אנושית, אתה משקיע כאן בהצלת הנוער הזה מהדרדרות לעבריינות וסמים וכו' ואתה פשוט חוסך המון.
ג'מאל זחאלקה: אתה מקטין מאוד את הנזק לחברה.
ג'מאל זחאלקה: תאר לעצמך יישוב שבו יש 17% מהנוער הזה מה הם יעשו בחברה?
ג'מאל זחאלקה: רובם יגדלו להיות טובים, אבל חלקם יקלקלו את כל החברה.
ג'מאל זחאלקה: לכן, מדובר בבעיה שהיא לא בשוליים, לא מנותקת.
ג'מאל זחאלקה: הם מנותקים אבל הבעיה היא לא מנותקת מהחברה.
ג'מאל זחאלקה: לכן, ההשלכות הן אדירות בעניין הזה.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שטוב שמבקר המדינה ביקר.
ג'מאל זחאלקה: זה לא עניין בכלל של באקה אל גרביה, אשדוד ואשקלון, זו בעיה ארצית.
ג'מאל זחאלקה: הדיוק הקטן מה עשו פה ושם הוא לא חשוב, זה גובל אפילו מבחינתי ברכילות.
ג'מאל זחאלקה: זה לא הבעיה, הבעיה היא שיש כאן בעיה מערכתית וצריך טיפול מערכתי.
ג'מאל זחאלקה: מתברר שיש חוסר כאן.
ג'מאל זחאלקה: הרשות צריכה לחשוב כיצד לפתור את הבעיות שהמבקר הצביע עליהן, זה העניין.
ג'מאל זחאלקה: זה תפקידה של הוועדה – תן לי פתרון לתיאום כי יש בעיה קשה מאוד של תיאום, וגם תקציב.
ג'מאל זחאלקה: לאן הולך הכסף של נוער בסיכון?
ג'מאל זחאלקה: אני לא יודע מה החפיפה כאן בעניין הזה.
אמנון כהן: תיכף נשמע את משרדי הממשלה.
אמנון כהן: מר קדמן, בבקשה.
<יצחק קדמן: קודם כל, אני באמת רוצה להודות לך שרק יצא הדוח וכבר עשיתם ישיבה בנושא הזה.
אמנון כהן: בהוראתי.
<יצחק קדמן: זה ראוי לכל שבח כי בדרך כלל הנושאים האלה נדחקים לשוליים ולא ממהרים לעסוק בהם.
<יצחק קדמן: אני גם משבח מאוד את משרד מבקר המדינה שבשנים האחרונות, ואני יודע מניסיוני, שם דגש מאוד מאוד מסיבי על בעיות חברתיות ועל בעיות של ילדים ונוער.
<יצחק קדמן: אין כמעט דוח של מבקר המדינה בשנים האחרונות שלא עוסק בנושאים האלה, ועל כך באמת הם ראויים לכל שבח.
<יצחק קדמן: אני רוצה לומר כמה דברים.
<יצחק קדמן: קודם כל, בל נשגה באשליות שמדובר בשלוש רשויות מקומיות בעייתיות.
<יצחק קדמן: זה מייצג בהחלט את מה שקורה גם במקומות אחרים.
<יצחק קדמן: שנית, המספרים שאנחנו כבר שנים שומעים אותם - יש כבר כמה שנים שזה כל הזמן 24,000 נושרים, לא זז לא ימינה לא שמאלה.
<יצחק קדמן: אחד לא נוסף, אחד לא יורד.
<יצחק קדמן: כל הזמן תשמעו בשנים האחרונות שיש 24,000 נושרים - איזה מספר מיתולוגי.
<יצחק קדמן: למספר הזה אין שום קשר למציאות.
<יצחק קדמן: המספרים האלה בדרך כלל מושגים מהשוואת קבצים, נרשמו, לא נרשמו.
<יצחק קדמן: אין להם שום קשר למה שקורה בשטח.
<יצחק קדמן: אני כבר ביקשתי ממשרד החינוך.
<יצחק קדמן: אגב, אני מכיר את חיים ואת אילן ואת האנשים הטובים מאוד שיושבים שם.
<יצחק קדמן: לא יכול קב"ס לטפל ב-2,000 ילדים, גם לא ב-200 ילדים.
<יצחק קדמן: מי שמספר סיפור כזה לא יודע מהי עבודת הקב"ס והוא לא מבין שזה בלתי אפשרי.
<יצחק קדמן: מה שצריך היה לעשות זה מספר פעמים בשנה באמצעות מערכת סוקרים להיכנס פיזית לבתי-הספר ולהגיד: בבקשה, אני רוצה לראות יומן נוכחות.
אורית סטרוק: לא להשאיר את זה למנהלים שהם אינטרסנטים.
<יצחק קדמן: בדוח שלכם יש בתי-ספר שאין יומני נוכחות בכלל אז איך אתה יכול לדעת כמה נושרים יש לו.
<יצחק קדמן: אני לא יודע כמה אנשים נכחו.
<יצחק קדמן: מוכרחים להיכנס בשטח כמדגם.
<יצחק קדמן: לא לכל הארץ, תעשו מדגם מייצג של הרבה יותר משלוש רשויות.
<יצחק קדמן: בואו ניכנס לשטח ונראה.
<יצחק קדמן: את חטאיי אני מזכיר היום.
<יצחק קדמן: אני את הקריירה שלי התחלתי בעבודה סוציאלית.
<יצחק קדמן: לפני הרבה שנים הייתי עובד סוציאלי בבית-ספר.
<קריאות: את זה צריך להחזיר, זה חובה להחזיר.
אורית סטרוק: בדיוק זה מה שצריך להחזיר וגם לא לתת למנהלים - - -
<יצחק קדמן: זה היה בית-ספר במועצה אזורית ובמועצה האזורית היה נוף יפה והיה יער ליד בית-ספר.
<יצחק קדמן: אמרו לי: יש קבוצה של תלמידים שבאים בבוקר ואחר כך הולכים ליער.
<יצחק קדמן: יש לנו הסכם ג'נטלמני איתם: אנחנו לא מפריעים להם, הם לא מפריעים לנו, ואתה אל תתערב.
<יצחק קדמן: אל תהיה לי פה עובד סוציאלי ותתחיל לדחוף את האף שלך.
<יצחק קדמן: אמרה חברת הכנסת סטרוק באופן אמיץ ונכון, חלק מזה זה עניין כספי וחלק מזה זה גם לא עניין כספי.
<יצחק קדמן: רוב הילדים שנושרים הם ילדים שלא נכנסים למשבצת בדיוק והם לא מרובעים.
<יצחק קדמן: אלו יכולים להיות ילדים עניים מאוד, אלו יכולים להיות ילדים עם בעיות התנהגות, ילדים עם הישגים לימודים נמוכים.
<יצחק קדמן: לא רוצים אותם שם, אל תבואו לקלקל את המיצ"ב ואת הסטטיסטיקה של בית-הספר.
<יצחק קדמן: לא רוצים אותם.
<יצחק קדמן: בשנה האחרונה לפי דיווחים של משרד החינוך הקב"סים טיפלו למעלה מ-86,000 ילדים.
<יצחק קדמן: איך המספר הזה מסתדר עם 24,000 נושרים?
<יצחק קדמן: הרי זה הבלוף כאן.
<יצחק קדמן: אז נכון, יגידו לי: זה גם כאלה שעל סף נשירה.
<יצחק קדמן: אבל אנחנו יודעים שזה גם כאלה על סף נשירה.
<יצחק קדמן: בדוח עצמו, אדוני, מופיע שדיווחו על ילד חסר בבית-ספר והפגישה הראשונה עם הילד או הילדה היתה אחרי חצי שנה.
<יצחק קדמן: אבוד, אין דבר כזה.
<יצחק קדמן: לא יכול להיות שחצי שנה ילד מנותק ונמצא בחוץ ואתה תתחיל להחזיר אותו לבית-הספר אחרי חצי שנה - אבוד.
<יצחק קדמן: גם בתוך הנשירה יש דרגות.
<יצחק קדמן: יש נשירה ראשונית, יש נשירה עמוקה.
<יצחק קדמן: אי-אפשר לטפל בילד אחרי חצי שנה שהוא נשר מבית-ספר.
<יצחק קדמן: אגב, אני רוצה להסב לתשומת ליבכם, וכתבתי על כך גם למשרד החינוך וגם למשרד הרווחה כבר לפני ארבע שנים, חלק מהילדים הנושרים הם ילדים קורבנות התעללות שמפסיקים להגיע לבית-הספר בגלל מה שעובר עליהם.
<יצחק קדמן: אני מודיע לכם שהיה מקרה באזור נתניה של ילדים שהיו קורבן להתעללות של כת מסוימת.
<יצחק קדמן: למעלה מחצי שנה הילדים לא ביקרו בבית-ספר ואף אחד לא בא לשאול אותם מה קורה.
<יצחק קדמן: פונים אלינו כל הזמן הורים לילדים עם בעיות ומה שמרגיז אותם זה לא שלא מצאו לילד בית-ספר.
<יצחק קדמן: הם אומרים: הילד שלנו כבר חצי שנה לא הולך לבית-הספר, ואולי גם ההורה אשם, אבל אף אחד לא בא לשאול.
<יצחק קדמן: אף אחד לא הרים טלפון איפה הילד נעלם.
<יצחק קדמן: יש ילדים נעלמים במערכת.
<יצחק קדמן: אגב, הם נעלמים גם למערכת הרווחה.
<יצחק קדמן: חלק מהם אומרים: ברוך השם, הוא כבר לא גר פה, עושים וי וסוגרים את התיק.
<יצחק קדמן: הילד נעלם.
<יצחק קדמן: אנחנו מדינה קטנה אבל יש אצלנו שנעלמו מהרדאר של רשויות הרווחה ורשויות החינוך גם יחד.
<יצחק קדמן: אני רוצה לומר מילה אחרונה למרות שזה ברור לגמרי.
<יצחק קדמן: הילדים שנושרים מבית-ספר לא הולכים למכללות ולא הולכים להתנדב בתנועות נוער ולא תמצאו אותם במד"א או בכל מקום אחר.
<יצחק קדמן: הילדים הנושרים נושרים אל הרחוב ואחר כך הם מעורבים בעבריינות.
<יצחק קדמן: הם מעורבים לפי המחקרים של פרופ' יוסי הראל פי כמה בעישון סיגריות, בעישון סמים, בשתיית אלכוהול, בהתנהגות עבריינית פי כמה מאשר ילדים אחרים.
<יצחק קדמן: ברגע שאנחנו מוותרים על ילד כזה אנחנו לא מוותרים עליו לטובת איזושהי אלטרנטיבה חיובית, אנחנו מוותרים עליו לטובת עולם פשע, עבריינות, נחשלות, חוסר יכולת להשתלב בחברה.
אורית סטרוק: הם גם קורבנות נוחים.
<יצחק קדמן: הם גם קורבנות נוחים והוזכר פה יותר מאשר ברמז גם על הפגיעות המיניות.
<יצחק קדמן: אנחנו צריכים להילחם בשיניים.
<יצחק קדמן: אני אסיים בדוגמה שטיפלנו בה בימים האחרונים, הדוח מזכיר גם את העניין הזה.
<יצחק קדמן: יש לי ילדים ששולחים אותם מכל מיני סיבות ללמוד בעיר אחר.
<יצחק קדמן: אגב, יש רשויות מקומיות שלא רוצות אצלן בתי-ספר לחינוך מיוחד ולא רוצות אצלן תלמידים בעייתיים ושהם ילכו ללמוד במקום אחר ולא יקלקלו לנו את הסטטיסטיקה.
<יצחק קדמן: קבוצה של כ-30 תלמידים מעיר לא פשוטה במרחב הגדול של ירושלים נשלחה ללמוד בבית-ספר שהיה מוכן לקלוט אותם בירושלים.
<יצחק קדמן: בשלב מסוים הרשות המקומית החליטה שהיא לא רוצה לשלם להם הוצאות נסיעה.
<יצחק קדמן: כולם היו ילדים ממצב סוציו-אקונומי גרוע ביותר.
<יצחק קדמן: הפסיקו לשלם להם את הוצאות הנסיעה, הילדים הפסיקו ללכת לבית-ספר.
<יצחק קדמן: קיבלנו טלפון מעובדת סוציאלית אכפתית שקשורה לאותו בית-ספר שאמרה: חבל על הילדים האלה.
<יצחק קדמן: מדובר על 250 שקל לחודש.
<יצחק קדמן: אחר כך הם ינשרו, ואדוני אמר מאוד נכון, יתחילו להפעיל תוכנית היל"ה ויתחילו להכין כל מיני תוכניות שיקום כשכל ילד יעלה במקרה הטוב 2,500 שקל.
<יצחק קדמן: חסכנו 250, הוצאנו 2,500 עם תוצאות פחות טובות.
אורית סטרוק: בבתי-הספר הפנימייתיים הבעיה קשה פי כמה כי שם הרשות המקומית בכלל נעדרת מהסיפור.
אמנון כהן: בשלב זה נעבור למשרד החינוך ומשם נראה איך הם מתמודדים בתופעה ברמה הארצית.
אמנון כהן: עירית, סגנית מנהלת המינהל, בבקשה.
אמנון כהן: עירית, את גם אגף השח"ר?
<עירית בירן: אני כרגע ממלא מקום של מנהל אגף שח"ר וגם סגנית מנהלת המינהל הפדגוגי.
<עירית בירן: אני רוצה להתחיל בזה שכל הדברים שעלו בדוח המבקר במידה כזו או אחרת ידועים.
<עירית בירן: חלק מהקשיים הם קשיים שאנחנו מתמודדים איתם ומנסים למצוא פתרונות.
<עירית בירן: המהלך הראשון שאנחנו כרגע מנסים ובונים אותו בתהליך הוא חיבור של קידום נוער וביקור סדיר - שתי יחידות, מחלקה ואגף, והופכים אותם לאגף אחד.
<עירית בירן: כדי שלא יהיה צורך לדבר בין גורמים שונים זה יהיה יחידה אחת.
<עירית בירן: התכנון העתידי מדבר על זה שליחידה יהיה ציר אחד שהוא בקרה, מעקב, ואולי נצליח לקבל ולטפל בכל הנתונים בצורה יותר מקצועית.
אמנון כהן: מי יטפל באיתור?
<עירית בירן: האיתור, בהחלט.
<עירית בירן: אנחנו כל הזמן מטפלים באיתור, תיכף אסביר.
<עירית בירן: הזרוע השנייה תטפל יותר לעומק בנושא של מהלכים טיפוליים או כלים שיחזקו את הילדים ויחזירו אותם לתוך המערכות הנורמטיביות, ומי שלא יוכל לתוך מסגרות אלטרנטיבות.
<עירית בירן: גם בנושא הזה נפתחו השנה עוד מספר בתי-ספר תיכוניים במיוחד לאוכלוסיות כמו המגזר החרדי והמגזר הערבי, מה שאנחנו קוראים מח"טים - מרכזי חינוך טכנולוגיים - שהם בתי-ספר יותר קטנים עם יותר משאבים כדי לתת טיפול וליווי יותר עמוק לילדים.
אמנון כהן: מה המיזוג קורה?
<עירית בירן: המיזוג כרגע בימים אלה.
<עירית בירן: ההחלטה היתה עם כניסתה של המנכ"לית החדשה מיכל כהן ואנחנו בימים אלה עובדים ועוסקים בעניין של המיזוג.
<עירית בירן: אני מאמינה שנוכל תוך החודשים הקרובים גם לבוא ולהגיד שיש אגף חדש משותף שמטפל ברצף מלא בתוך המשרד.
<עירית בירן: גם עבודה מול משרד הרווחה.
<עירית בירן: אנחנו בנינו איזשהו מערך של ועדת תיאום בין הצוות של משרד החינוך והמינהל הפדגוגי שאוסף את כל הנתונים של משרד החינוך מול כל היחידות של משרד הרווחה כדי להדק את הקשר בין שני המשרדים במטה.
<עירית בירן: כרגע בהחלטה של שני המנכ"לים אנחנו יורדים לעבודה במחוזות - לבנות צוות תיאום שמנהלי המחוזות אחראים עליו.
<עירית בירן: גם אם יש ילד בודד, אם יש 30 ילדים או אם יש 100 ילדים שצריך לעשות תיאומים בין משרדי ממשלה צריך שהעבודה תהיה מסודרת ובצורה אחראית.
אמנון כהן: למה עד היום זה לא נעשה?
<עירית בירן: התהליך התחיל עוד לפני.
<עירית בירן: זה עבודה של שנה, אבל הדוח עוזר לנו.
אמנון כהן: לפני שנה הכול היה דבש?
אמנון כהן: הכול היה בסדר?
<עירית בירן: לא, יש המון בעיות.
<עירית בירן: כל דוח של המבקר הוא רק עוזר ואני מקווה שמה שאנחנו נעשה בשנים הקרובות יהיה יותר טוב ממה שעשינו עד עכשיו.
אמנון כהן: איך השלטון המקומי מתחבר לתמונה?
<עירית בירן: הם שותפים בתהליכים, לפחות ברמת הדיונים של איך לבנות את זה ומה יקרה שם.
<עירית בירן: יהיה מהלך.
אמנון כהן: הרי בסוף זה פר מנהל בית-ספר, פר מנהל אגף החינוך באותה עירייה, פר מחוז, ורווחה וחינוך.
אמנון כהן: הממשקים חייבים לעבוד, אנחנו נמצאים היום בעידן טכנולוגי.
אמנון כהן: איפה החיבור הזה?
אמנון כהן: השלטון המקומי, אתם מחוברים לדיונים האלה?
<עירית ורונין: כן, בהחלט - שולחן עגול
<עירית בירן: הם מחוברים.
אמנון כהן: נראה לי השולחן העגול נהיה כבר - - -
<עירית בירן: במקביל אנחנו עוסקים בריענון חוזר המנכ"ל.
<עירית בירן: אנחנו כותבים חוזר מנכ"ל חדש.
<עירית בירן: חוזר המנכ"ל של הביקור הסדיר הוא ישן מאוד והגיע הזמן שהוא גם יתחדש כי החוק הרחיב את חוק לימוד חובה עד גיל 18 וגם כי שיטות העבודה וכן הלאה השתנו.
<עירית בירן: אני מקווה שנוכל לבוא ולהצהיר בפני הוועדה שיש כבר חוזר מנכ"ל חדש.
אמנון כהן: מתי יהיה חוזר מנכ"ל?
<עירית בירן: הוא עכשיו מול משרד המשפטים להערות ועוד הערות בתוך הלשכה המשפטית ומשרד המשפטים.
<עירית בירן: יש בו היבטים שצריך גם התייחסות של משרד המשפטים והערות של יחידות נוספות.
אמנון כהן: מה יגיד חוזר המנכ"ל החדש?
<עירית בירן: זה מה שאני מנסה להגיע אליו.
<עירית בירן: לתוך חוזר המנכ"ל הכנסנו שני כלים שהיו אבל היו יותר ברמה של המלצה ולא חיוב וזה נושא של ועדות ההתמדה.
<עירית בירן: ועדות ההתמדה מחייבות את הרשות המקומית לקיים מספר פעמים בשנה דיון שבו כל האנשים שנוגעים באוכלוסייה בסיכון שותפים לשולחן אחד.
<עירית בירן: לשולחן הזה מגיעים גם מנהלי בת-ספר, גם עובדים סוציאליים, גם צוות קידום נוער, קב"סים, ומעלים את אותם ילדים שכרגע הם או בסכנת נשירה או נושרים בפועל וכן נמצאה להם או לא נמצאה להם מסגרת, ומלווים את זה לאורך השנים.
אמנון כהן: איך אתם מסתכלים על מה שהציע ד"ר קדמן לגבי מערכת סוקרים בשביל לוודא, עירית?
אמנון כהן: את אומרת שישבו לשולחן עגול והכול בסדר, אבל יש פה עניין של כסף.
אמנון כהן: מנהל בית-ספר לא ימהר לדווח שיש לו נשירה של אחד או של מאה.
אמנון כהן: כל אחד זה כסף, זה אגרה, אפילו אם הילד מבחוץ, וגם שעות לימוד.
אמנון כהן: מבחינתו, הוא והמדינה מתקצבים את המורה.
אמנון כהן: פחות מעניין אם יש עכשיו 24 תלמידים בכיתה או 30 או יותר.
אמנון כהן: הוא אומר: מה אכפת לי אם הוא נשר?
אמנון כהן: אני משלם למורה.
אמנון כהן: פה אני צריך להסתכל איך אתם בודקים שהכסף שהוא מקבל לא הולך סתם לבית-הספר.
יוני שטבון: זה התפקיד של יחידת הקב"סים.
יוני שטבון: יש יחידה שלימה שזה התפקיד שלה.
יוני שטבון: זה לא עובד, היא לא עושה את תפקידה.
יוני שטבון: הם אמורים להגיע.
אמנון כהן: אבל זה לא עובד כרגע.
אמנון כהן: אני שואל בשביל לראות אם אנחנו קולעים לאותו שולחן עגול.
אמנון כהן: בסוף נעשה עוד ארבעה שולחנות עגולים ולא נגיע למטרה.
<עירית בירן: המטרה היא לראות את 100% הילדים.
אמנון כהן: עירית, אני יודע שאתם יודעים הכול ואי-אפשר לחדש לכם כלום.
אמנון כהן: אבל אני צריך להיות פה סנקציה כלכלית.
אמנון כהן: אם תפסתי מנהל בית-ספר שלא דיווח על ילד נושר אז הוא יקבל פחות והוא יצטרך ללכת ולהביא תרומות.
אמנון כהן: אם לא תהיה סנקציה כלכלית זו או אחרת לא תשיגו שום דבר גם אם תשימו מאה קב"סיות.
אמנון כהן: בכל מיני תרגילים הם יגידו: הם בכיתה, הם יצאו בדיוק.
אמנון כהן: הוא יבוא בבוקר ויצביע על נוכחות והוא ילך לפארק או לים.
אמנון כהן: הוא נוכח, הוא בסדר.
אמנון כהן: בשיעור הראשון הוא היה ואחר כך הוא הלך.
אמנון כהן: לכן, צריך לחשוב גם על סנקציות.
אמנון כהן: כולם אינטליגנטיים, כולם עם תואר רביעי ודוקטורים שם.
אמנון כהן: אני כחבר כנסת דואג שאתם תקבלו כסף ומאשר אותו בוועדת הכספים, אבל הכסף לא הולך ליעדו והחוטא זה הקב"ס שלא נתנו לו את הכלים המתאימים ולכן הוא לא עושה את עבודתו.
אמנון כהן: קשה לו.
אמנון כהן: יש עיר שיש בה 2,000 תלמידים נושרים עם שני תקנים, ובאזורים ערביים העובדת הסוציאלית לא יכולה להיכנס בכלל.
אמנון כהן: לא פתרתם את הבעיות האלה.
אמנון כהן: להגיד שיושבים בשולחן עגול במשרדים בכנפי נשרים - זה הכול בסדר, הכול נראה יפה.
אמנון כהן: אבל צריך פה לשתף את השטח.
אמנון כהן: צריך לקחת שני מנהלי בתי-ספר ולראות את המצוקה שלהם, לראות איך הם מתמודדים עם זה.
אמנון כהן: לא הכול אצלכם במשרדים.
אמנון כהן: האם הם יושבים בוועדת היגוי?
אמנון כהן: מנהל בית-ספר שפרש והוא עתיר ניסיון והוא בא ממגזר מסוים ועוד מנהל בית ספר כזה ממגזר אחר יכולים לתת לכם טיפים לבנות את זה נכון ולהסתכל על התמונה הכוללת - שלא יחשבו שהכול אתם יודעים ושכבר חיברתם והכול הולך כמו שצריך אבל הדוח הבא מצביע על דברים אחרים בכלל.
אמנון כהן: האם יש לכם מנהלי בתי-ספר שאתם יושבים איתם.
<עירית בירן: ועדת ההתמדה מתחילה לעבוד בתוך בית-ספר.
אמנון כהן: מה זה ועדת התמדה?
<עירית בירן: זה מה שאני מנסה להסביר.
<עירית בירן: ועדת התמדה אומרת שנציגי הרשות יחד עם נציגי בית-ספר מסתכלים על מאה אחוז הילדים שצריכים ללמוד בבית-ספר מסוים בשכונה מסוימת או ביישוב מסוים.
<עירית בירן: הם צריכים לראות מי נמצא, מי איננו, בוועדת ההתמדה, איזה טיפול הוא מקבל, מה חסר.
<עירית בירן: החסרים או הקשיים עוברים לוועדה יישובית.
<עירית בירן: ראש הרשות הוא הרשם הראשי של כל התלמידים ביישוב מגיל 3 ועד גיל 18.
<עירית בירן: הוא ממנה בדרך כלל את מנהל אגף החינוך או מינהל החינוך והם יושבים בראש ועדת ההתמדה.
<עירית בירן: אליהם מצטרפים אנשים של היישוב וגם של המחוז כדי למצוא את המשאבים לטפל באותם ילדים.
<עירית בירן: מנהל בית-ספר מחויב בדיווח יומי ושעתי במה שנקרא מנב"סנט - יומן דיגיטאלי.
<עירית בירן: ברוב בתי-הספר יש יומנים.
<עירית בירן: אני יודעת שיש בתי-ספר קטנים שעדיין לא מפעילים את זה, אבל הם מחויבים כרגע בהוראות של מנכ"ל להפעיל את המערכות הממוחשבות האלה.
<רעיה צ'מפרליק: החרדים לא משתמשים בשום דבר.
<עירית בירן: תיכף אגיע למגזר החרדי, אני כרגע מדברת על המגזר הממלכתי והממלכתי-דתי.
<עירית בירן: יש הוראות שמחייבות את מנהל בית-הספר.
<עירית בירן: אנחנו חידשנו את הדרישה מהקב"סים השנה כבר בתשע"ד לעשות בדיקת יומנים.
<עירית בירן: זאת אומרת, להיכנס לתוך המערכת הממוחשבת, להוציא את הדוחות.
<שמואל גולן: ראית שלא בדקו את זה.
אמנון כהן: אבל יש מערכות שאין יומנים בכלל.
אמנון כהן: מה יקרה לבית-ספר או לכיתה שלא מציגה יומנים.
אמנון כהן: מורה נכנס לכיתה ויש שני תלמידים ולכן לא כדאי לא לרשום יומן.
אמנון כהן: האם הוא יגיד שהיו שני תלמידים?
אמנון כהן: אין יומן.
אמנון כהן: איך את בודקת שאכן היו תלמידים?
אמנון כהן: מה המחויבות של בית-הספר?
אמנון כהן: ברגע שהוא לא יציג יומן את אומרת: לא מקבל תקציב.
אמנון כהן: אם תגידי דבר כזה מחר יהיו כל היומנים.
אמנון כהן: האם את יכולה להגיד דבר כזה?
<עירית בירן: אני לא יכולה להגיד בצורה סוחפת, אבל כן עשינו.
<עירית בירן: קיזזנו ממנהלים את שכר הלימוד שהם צריכים לקבל תמורת ילדים שלא היו מדיווחים שהיו לנו.
<עירית בירן: זאת אומרת, אני יכולה להגיד לך שהשנה היו ילדים שבפועל למדו במסגרת אחרות ואנחנו קיזזנו בסביבות 400 ילדים את שכר הלימוד מבתי-הספר האלה.
אמנון כהן: עירית, אבל אין יומן בכלל.
<עירית בירן: כשיש לנו אינפורמציה.
<עירית בירן: כשאין אינפורמציה שלא קב"ס הגיע לבית-ספר ומפקח הגיע לבית-הספר ולא מצא יומן, עד שמקימים את היומנים, אנחנו מקימים למגזר החרדי מערך היום של פיקוח ויהיו לבתי-הספר מפקחים כוללים מעבר לכמות הקב"סים שכמו שאתם יודעים לא מספקת.
<עירית בירן: אם היה לנו יותר כוח-אדם שהיה יכול להגיע היינו יכולים לתת תשובה.
אמנון כהן: ביקשתם כוח-אדם?
<עירית בירן: אנחנו כל הזמן מבקשים תוספות מהאוצר וממשרד החינוך.
אמנון כהן: מנכ"לית המשרד יודעת שחסר לכם כוח-אדם?
<עירית בירן: מנכ"לית משרד החינוך יודעת שחסר כוח-אדם בנושא של קב"סים.
אורית סטרוק: כשאת אומרת שקיזזתם, מה שקיזזתם זה הסכום שהמנהל היה צריך לקבל עבור הילד הזה והוא לא מקבל.
אורית סטרוק: את יודעת מה אתם עושים?
אורית סטרוק: קוראים לזה בעברית "שיטת מצליח".
אורית סטרוק: המנהל אומר: אני אדווח שהוא נמצא, יצליח - יצליח.
אורית סטרוק: לא יצליח - לא יצליח.
אורית סטרוק: הלך על הכסף.
אורית סטרוק: אבל אין סנקציה.
באסל גטאס: גברתי, האם שקלתם יומנים טכנולוגיים?
באסל גטאס: אנחנו בשנת 2014 היום.
באסל גטאס: להסתמך על זה שקצין הביקור בעצמו יגיע ויבדוק את היומנים רק בכדי לדעת מי מהתלמידים הגיע לבית-הספר, זה נשמע משהו שמתאים למה שהיה לפני מאות שנים.
באסל גטאס: אני יודע על חברות ועל יוזמות ואני מקווה שיש כבר בתי-ספר בארץ שברגע שהתלמיד נכנס בשערי בית-הספר הוא נרשם שהוא אכן הגיע.
באסל גטאס: יש משהו משוכלל ואפשר לעשות דיווח בכמה רמות כשהכול אלקטרוני דרך כרטיס התלמיד שלו.
באסל גטאס: זה הרבה יותר זול.
<עירית בירן: תודה רבה על ההמלצה, אנחנו נעביר אותה למשרד החינוך.
<עירית בירן: צריך לבחון גם את העניין של כרטיס חכם כמו במפעל שכל אחד יעביר.
<עירית בירן: אנחנו נעביר את ההמלצה.
באסל גטאס: הוא לא צריך להעביר.
באסל גטאס: הוא רק ייכנס וזה נקלט.
<עירית בירן: במגזר הממלכתי כל בתי-הספר מפעילים יומנים אלקטרונים וזה נמצא.
<עירית בירן: בבית-ספר שלא, מנהל בית-ספר מטופל בעניין.
<עירית בירן: הבעיה שלנו הוא המגזר החרדי.
<עירית בירן: אני עוד פעם אומרת, אנחנו בתהליך.
<עירית בירן: אני מקווה שאנחנו הולכים בכיוון הנכון.
<עירית בירן: אני רוצה להתייחס לנושא של נשירה במגזר הערבי באופן ספציפי.
<עירית בירן: מנכ"לית המשרד ביקשה להקים ועדה לתכנון אסטרטגי.
<עירית בירן: כמו שאתם יודעים, המנכ"לית היא חדשה.
<עירית בירן: היא אמרה שהנושא הזה הוא נושא בוער.
<עירית בירן: אנחנו יושבים בימים אלה, ואני מובילה ועדה שבוחנת את הנשירה במגזר הערבי מדוברי השפה הערבית, ואנחנו מנסים לבנות המלצות.
<עירית בירן: חלק מההמלצות יש גם עבודה קהילתית, חלק מההמלצות הן עבודה תוך בית-ספרית.
<עירית בירן: זה תהליך שאנחנו בונים אותו ואני מקווה שההמלצות שלנו יתקבלו ואנחנו נוכל לצאת לדרך חדשה.
חנין זועבי: האם אפשר לדעת מי נמצא שם בוועדה?
<עירית בירן: בוועדה נמצאים שני מנהלי אגפי חינוך, שלושה קב"סים, מפקח כולל אחד.
חנין זועבי: לא, ממשרד החינוך.
אמנון כהן: מי נמצא מהמגזר?
<עירית בירן: אני מדברת רק על המגזר.
<עירית בירן: שתי בנות שהן לא מהמגזר זה אני ומדריכה שעובדת במחוז צפון במגזר הערבי.
<עירית בירן: אנחנו היחידות שלא דוברות את השפה הערבית במקור.
אמנון כהן: מה את ממליצה?
אמנון כהן: מנהל בית-ספר מסוים אולי?
<עירית בירן: יש מנהל בית-ספר בצוות, מנהל בית-ספר תיכון של ג'סר א-זרקא הוא נציג המנהלים בוועדה במיוחד כי זה יישוב של נושרים גדול.
חנין זועבי: כאשר אנחנו מצביעים על בעיה שהיא בעיה בסיסית ועקרונית אנחנו לא רק מציעים כלים טכניים אלא גם יעד אסטרטגי.
חנין זועבי: עד עכשיו דיברת על כלים טכניים.
חנין זועבי: השאלה שלי, האם יש יעד בתוך משרד החינוך למשל: מול הסטטיסטיקה הזאת אנחנו מתחייבים.
חנין זועבי: התוכנית שלנו היא עוד שנה נגיע ל-10%.
חנין זועבי: צריכים את היעד כי היעד הוא גם המצפן שלפיו את בונה את התוכנית.
אמנון כהן: היא רצתה להגיד את זה בסוף.
<עירית בירן: תוכנית אסטרטגית במשרד החינוך מלווה דרך צוות של יועצים ארגוניים והם מחייבים אותנו לשים גם יעדים מדידים, גם איכותניים, וגם כמותיים.
<עירית בירן: ברגע שהכנת התוכנית תפורסם אז זה יהיה שקוף לכל משתמש.
חנין זועבי: אז עד עכשיו אין.
<עירית בירן: אנחנו יושבים בימים אלה.
אמנון כהן: הם יושבים כרגע לשולחן עגול.
<עירית בירן: הוא לא עגול בכלל, הוא ארוך.
<עירית בירן: אנחנו יושבים חודש, במרץ אנחנו אמורים להגיע ל- - -
אמנון כהן: לקראת שנת הלימודים שתהיו כבר מוכנים.
<עירית בירן: במרץ אנחנו אמורים להגיש למנכ"לית המשרד את המלצות הוועדה.
<עירית בירן: ד"ר קדמן, אני לא רוצה לדבר על הנתונים בינינו לבין הלמ"ס.
<עירית בירן: אתה יודע שיש תמיד שאלות בין המדידה שלנו בתוך המשרד ואני לא אכנס לזה.
<עירית בירן: מה שאני כן רוצה להגיד זה שבתהליך אנחנו עושים, הרחבת חוק לימוד חובה עד גיל 18, עד עכשיו נכנסו 176 יישובים ואנחנו מקפידים שכל שנה לפחות אלף תלמידים יוחזרו לתוך המערכות.
<עירית בירן: יש מקום שהוא מקום יותר קשה ויש מקום שהוא יותר קל.
<עירית בירן: אני רוצה לפרוס.
<עירית בירן: אנחנו לקחנו גורם חיצוני, חברה שהיא לא סוקרת אבל שהיא יכולה להיכנס לתוך המגזר החרדי כי לא הצלחנו לקבל אינפורמציה של איפה הילדים נמצאים, כמויות מאוד גדולות גם בעיר ירושלים, גם בערים אחרות חרדיות.
<עירית בירן: קיבלנו נתונים שדי הדהימו אותנו.
<עירית בירן: אנחנו חשבנו שיש כמות נשירה הרבה יותר גדולה.
<עירית בירן: מסתבר שהרבה מאוד מהילדים שלא היו רשומים, חסרי סטטוס מבחינת משרד החינוך או לא למדו מעולם או למדו שנתיים-שלוש באיזה חדר שכן היה עם סמל, מצאנו 8,800 ילדים ורובם הגדול לומדים בפועל במסגרות, רובן לא מפוקחות או לא - - -
אמנון כהן: זה אלה שהגיעו עם דרכונים מחוץ-לארץ?
<עירית בירן: לא, הילדים האלה הם ילדים עם רישום ישראלי.
<עירית בירן: הם נולדו והם מקבלים ביטוח לאומי.
<עירית בירן: הם תושבי מדינת ישראל מסודרים.
<עירית בירן: מה שאני מנסה להגיד הוא שהשתמשנו בגורם חיצוני במקומות שראינו שזה מה שנקרא חור שחור.