GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אמנון כהן: אם הוא ייתן הנחיה מושחתת, ראש המינהל יש לו גם הגיון בריא, יודע מה עובר במינהל.
<שמואל גולן: אנחנו לא מדברים פה על שחיתות.
מיקי רוזנטל: שמא יגידו שחיתות.
<שמואל גולן: מה שהוצג פה לא הלך לממדים של שחיתות.
מיקי רוזנטל: לא הבנת אותי אדוני.
אמנון כהן: אתה אומר שחיתות, הראש שלי עובד אחרת.
אמנון כהן: הדוגמה שהבאת לא טובה.
מיקי רוזנטל: אמרתי שמא יגידו, שמא יגידו שחיתות.
מיקי רוזנטל: זאת הדוגמה האולטימטיבית, כי ראוי שהשר יהיה מעורב בתחום שהוא מופקד עליו, אבל לא שיעשה את זה שלא באמצעות הדרך המקובלת, ובאמצעות אנשים נוכחים נוספים כגון המועצה.
אמנון כהן: אני אפרשן אחרת, אנחנו נבחרי ציבור, אני ותיק בכנסת הזאת.
אמנון כהן: אני מתוסכל מפעילותו של מינהל מקרקעי ישראל גם כמינהל גם כרשות.
אמנון כהן: חברי כנסת אין להם אפשרות להגיע לקודקודים שם, עוד פעם, לא בשבילי, אני לא צריך שום דבר.
אמנון כהן: יש לנו פניות מאזרחים בעת מצוקה אמתית.
אמנון כהן: לפעמים זה אנשים שמתדיינים כלפיהם 10, 12, 17 שנה לא מוציאים שומה, אי אפשר לדבר עם אף אחד, לא מגיעים לאף אחד, ואז למעשה גם יש קבוצה גדולה של מאעכרים שמנצלים את הדברים האלה.
אמנון כהן: קבוצה גדולה מאוד, תמורת שלמונים מטפלים בדברים, ומוצאים איך פתאום זה מסתדר, אני לא יודע.
אמנון כהן: אני כנבחר ציבור מנסה להשיג את המינהל, אי אפשר להשיג זה לדורותיו, אני מנסה כל פעם, אולי זה השתפר, שום דבר.
אמנון כהן: עדיין יש לי סיפור של 17 שנה, רוצים להוציא שומה, 17 שנה הוא מתדיין, עוד לא הוציאו, עכשיו מתווכחים.
אמנון כהן: ההתיישנות היא 17 שנה אחורה, 11 שנים אחורה, 7 שנים אחורה, זה מתסכל את הבן אדם שרוצה להפעיל מקום, רוצה לעבוד, אז אל תגיד לי למה לא משופר.
אמנון כהן: עכשיו, בא מקרה כזה אליי כחבר כנסת, אני לא יודע איך לטפל.
אמנון כהן: היה לי דיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה במגזר שלנו שיש לו קושאן מתקופת קום המדינה, אמרתי מה לעשות, אנשים 40 שנה מתדיינים, באתי לשר ואמרתי, כבוד השר, איך פותרים את הבעיה?
אמנון כהן: זימנו דיון, אבל מתי מתערב שר או חבר כנסת?
אמנון כהן: כאשר הדברים זועקים לשמיים.
אמנון כהן: אם אנחנו עכשיו נגיד רגע, עכשיו בשביל המקרה הזה תביא את כל המועצה, זה התפקיד שלו לכנס את המועצה אם הוא צריך, הרי אני לא אומר לו מה תעשה, אני אומר תדון, תחתוך, תחליט אתה, אבל תחתוך, אי אפשר להתעלל באזרחי מדינת ישראל.
אמנון כהן: אני אומר מתי יש דברים כאלה, אז אם יש שר שנכנס לעובי הקורה, שמתערב - - -
אורי אריאל: אני רק מראה לי שהוא צריך לתאם עם הרל"שית שלי את הישיבה עם הסתדרות העובדים הכללית, שרצה לעצור את כל - - - במדינה.
אמנון כהן: אני פרטנית מסתכל.
אמנון כהן: אני אומר לכם, כבוד השר, גם אתה עכשיו בכובעך, אולי אתה אומר שיש שיפור, לא יודע, אני לא מרגיש שיפור.
אמנון כהן: אזרחי מדינת ישראל עדיין אין להם כתובת.
אמנון כהן: מי שרוצה להגיע למינהל, אין לו כתובת.
אמנון כהן: אנחנו צריכים לתת פה בסופו של דבר משהו שנענה לאזרחי מדינת ישראל, לא בארצי, אי אפשר להגיע לאנשים, וכל אחד רמטכ"ל שם, ברוך השם.
<שמואל גולן: אדוני, הובנו לא נכון בתוך הדוח, אין לנו שום כוונה לבוא ולהגיד שמינהל מקרקעי ישראל או הרשות זאת בועה שאסור לגשת אליה, שאסור לדבר איתה.
<שמואל גולן: בטח ובטח נבחר ציבור יכול להתקשר, לדבר, לעשות הכול.
<שמואל גולן: יש גם הבדל גדול מאוד בין נבחר ציבור לבין השר הממונה שיושב איתו בפגישת עבודה ומדבר איתו פרטנית, וחלק מהדוגמאות פה הן פרטניות.
<שמואל גולן: גם אמרתי קודם שהשר הממונה, שמייצג את הממשלה, שמייצג את מדיניות הממשלה הוא זה שגם יושב בתוך המועצה עצמה, והוא גם זה שמתווה את המדיניות ביחד עם המועצה שמכתיבה אחרי זה למינהל, או לרשות מה לבצע.
<שמואל גולן: אנחנו אמרנו שבמקרים מסוימים שבו אנחנו זיהינו התערבות של פגישות אישיות, בין אם זה פגישה אישית של השר, ובין אם זה באמצעות יועצו שביצע שם פעילות כזו או אחרת, שהפעיל במידה כזו או אחרת לחץ על תכנית העבודה, אין טעם שנרד עכשיו ונתחיל לבדוק את אחיסמך, או שנתחיל לבדוק מה קרה שעליו עשינו דוח נפרד, והמבנה הזה בטבריה.
<שמואל גולן: המבנה בטבריה שבכלל עשה שם שינוי יעוד, זה היה מיועד לתעשיה, ופתאום מצאנו שהוא בכלל אולם שהוא אולם שמחות שם, ועד עכשיו נדמה לי עוד לא גמרו את הפרשיה שם.
<שמואל גולן: אנחנו סבורים שצריך ללכת וליצור איזה חיץ בין השר הממונה, אני מזכיר עוד פעם, השר הממונה, זה לא שאנחנו עכשיו אומרים רשות מקרקעי ישראל בגלל הרגישות היא נהפכת לבועה ואף אחד לא רשאי לדבר איזה, ואם אתם רוצים לדבר דברו איתה רק דרך המועצה, לא, זה לא נכון כך.
<שמואל גולן: אני חייב לפחות לפרוטוקול להגיד פה, שהדוח עוסק בתקופה שהשר המכהן היה חבר הכנסת אטיאס אריאל, ויושב ראש המינהל היה ירון ביבי, זכרונו לברכה.
<שמואל גולן: בעצם, אם אדוני רוצה שאנחנו ניכנס פרטני, כמובן נציג פה פרטני כל דבר.
<שמואל גולן: אנחנו צריכים לדבר על הבעיה על המהות של העניין.
<שמואל גולן: אין ספק שיש מערכת היררכית, ויש שר לעניין שהוא אחראי, ויש לו אחריות מסוימת כלפי הממשלה לייצג, והוא היום עומד בחזית בכל נושא משבר הדיור בעניין הזה, וכמובן שהוא חייב לעבוד מול הגוף המבצע שזה מינהל מקרקעי ישראל, או הרשות.
<שמואל גולן: הרשות הזאת, אבל בנו לה מערכת היררכית מסוימת, וקבעו או צריכים לקבוע כללים ברורים איך עושים את זה ואיך העובדים, וזה במהות הדוח.
<שמואל גולן: אם אדוני רוצה שנמשיך וניכנס לתוך הנושאים הפרטניים אפשר להיכנס, לדעתי לא זאת הבעיה.
<שמואל גולן: הבעיה היא כרגע ליצור פה – בעניין הזה אנחנו בזמנו גם פנינו למשרד המשפטים, לעניות דעתי, משרד המשפטים נותן את דעתו לעניין הזה, ואני מניח שהוא בטח יציג את זה פה.
<שמואל גולן: מעבר לזה אין לי מה להוסיף לגבי הדוח הנוכחי.
<שמואל גולן: היו לנו גם שיחות ארוכות מאוד עם חבר הכנסת אריאל אטיאס בעניין הזה.
אמנון כהן: אני בתפיסה שלי, לא הייתי ברשות המבצעת, אבל מדינת ישראל היא מדינה דמוקרטית, נבחרים נציגים לכנסת.
אמנון כהן: מוקמת ממשלה, קואליציה, וממנים שרים, פעם זה שר מקבוצה זאת, פעם זה מהקבוצה הזאת, הייתה תקופה שהשר מקבוצה אחרת.
אמנון כהן: השר בא להתוות מדיניות, ככה צריך להיות, ומנכ"ל משרד פה, מנכ"ל שהוא כפוף מבצע את מדיניות השר.
אמנון כהן: יש דברים שמביאים את זה למועצה, ויש דברים שהוא יושב ומתייעץ עם ראש המינהל לבד.
אריאל אטיאס: חבר הכנסת אמנון כהן, אני רואה שחבר הכנסת רוזנטל, רוצה עוד פעם לדבר.
אריאל אטיאס: אז אולי כאשר המצלמה תלך הוא כבר לא ירצה לדבר, אני רק רוצה להבין את סדר הדיון.
אריאל אטיאס: אתה יודע, יש פה דיון שהוא רק עכשיו נפתח, ולפני זה עוד סיבוב, ועכשיו עוד אחד.
אריאל אטיאס: אנחנו גם נמצאים פה כמה שנים בבניין, ואנחנו מבינים איך הדברים עובדים.
אריאל אטיאס: בוא נמקד את זה, תגידו לאן אתם רוצים למקד את הדיון הזה, ונמקד אותו.
אמנון כהן: אנחנו שמענו את ההערות של מבקר המדינה, ואנחנו לפי אופן הדיון נותנים למבוקר להתייחס.
אמנון כהן: המבוקר בדרך כלל כרגע הוא משרד השיכון ומינהל, ובוודאי אם נמצא פה מישהו שהדוח מדבר עליו שהוא המבוקר בתפקידו הקודם, אנחנו שמחים שהוא נמצא, כי אנחנו לומדים.
אמנון כהן: המטרה שלנו באמת שלא נחזור על טעויות שהיו.
אמנון כהן: ייתכן שאנשים בתום לב עשו דברים, המבקר מצביע על נקודות, ומתקנים.
אמנון כהן: הבנתי שמשרד המשפטים נותן את דעתו לנושא הזה בשביל לדעת בדיוק גם את התקריות האלה, מתי זה מקרה פרטני, מתי זה מקרה כזה, מתי המעורבות כך, באמת, כפי שאמר חבר הכנסת רוזנטל, לא ניכשל חס וחלילה בדרך, לכן גם נראות לפעמים חשובה.
אמנון כהן: זה הכיוון, ואתה כמובן חבר הכנסת אטיאס, שישבת בכובע גם כראש מינהל, גם כשר השיכון, אתה קודם כל תוכל להתייחס, ניתן גם לשר, ולמנהל המינהל.
מיקי רוזנטל: ואחרי שהמצלמות יילכן גם יתנו לי להגיד משהו, החליטו פה שאני מדבר למצלמות.
מיקי רוזנטל: רציתי רק לסבר תשובה לשאלה שלך, ולא על משרד השיכון.
מיקי רוזנטל: משרד התחבורה נאמר, אדם הולך לטסט ונכשל בו, הוא חושב שהטסטר היה לא בסדר, האם צריך להרים טלפון לשר ולהתלונן על הטסטר, או שיש איזה מנגנון אחר שבא להגיד, לבחון האם הטסטר הוא בסדר או לא בסדר, זאת השאלה שעומדת לפתחנו, לא המינהל שיש איתו המון בעיות וצריך לטפל בו בגרזנים.
אורי אריאל: סליחה, הכניסו את הגרזנים לחגורות.
מיקי רוזנטל: לא משנה, זה לא הנושא.
מיקי רוזנטל: גם עם כל הכבוד לחבר הכנסת אטיאס, להיפך, אני אמרתי שמא יגידו שהיא תהיה לזות שפתיים, לא, אין לי כל כוונה לפגוע באדוני, אני מתנצל אם הבנת את זה אחרת.
אריאל אטיאס: בגלל שהדיון עוסק במסגרת, ואני חושב שזה נכון.
אריאל אטיאס: הדוגמאות הן לסבר את האוזן במה מדובר.
אריאל אטיאס: יש פה אנומליה בעולם הזה של סמכות ואחריות.
אריאל אטיאס: אתה נבחר ציבור, הציבור רואה בך אחראי, הציבור רואה בנבחר כתובת, הוא לא מכיר את הפקיד במחוז צפון, במינהל מקרקעי ישראל האם הוא ענה לו תשובה אחרי שלושה חודשים, כן או לא.
אריאל אטיאס: יש מה שנקרא לשכה לפניות הציבור בכל משרד של משרדי ממשלה.
אריאל אטיאס: בעולם של לשכה לפניות ציבור, אזרחים כותבים מכתבים או מיילים, מתקשרים בטלפונים, לפעמים זועמים, לפעמים מקללים, לפעמים מה שאתה רוצה.
אריאל אטיאס: התשובה הם לא יכולים לשמוע שאת זה אני לא יכול להתערב בגלל שמדובר - אני לא מדבר פה על עניינים פרטניים בנושא של כסף או עושר, או דברים מהסוג הזה.
אריאל אטיאס: אני מדבר על מצוקת אזרחים, עכשיו אני מדבר על העיקרון, אם תרצו ניכנס לפרטים.
אריאל אטיאס: אבל באופן כללי, בתקופה שאני הייתי במשרד השיכון, היו מאות פניות בשבוע רק אני מדבר על העיקרון, היו מאות פניות בשבוע רק על נושא מינהל מקרקעי ישראל, איש מהאזרחים אנחנו לא מכירים אותם בכלל.
אריאל אטיאס: אנחנו לוקחים את הסיפורים שזועקים לשמים באופן מדגמי, ומטפלים בהם.
אריאל אטיאס: הדרך לבצע את המדיניות שנקבעת על ידי המועצה, היא דרך המקרים הפרטניים, זה עולם המעשה וזה עולם התיאוריה.
אריאל אטיאס: במועצת מקרקעי ישראל אתה קובע מדיניות, המדיניות היא בעולם התיאורטי, צריך לעשות כך וכך.
אריאל אטיאס: איך אתה רואה אם זה מתבצע הלכה למעשה?
אריאל אטיאס: - דרך המקרה הפרטני.
אריאל אטיאס: אתה מקבל תלונה ועוד תלונה, שהצד השווה שברוב התלונות בתקופה המדוברת זה שלא עונים תשובה, זה הדבר שהכי היה מחרפן את האזרחים, לא עונים תשובה, איך אמרתם גם לא זה תשובה, תענו לא, אבל תענו.
אריאל אטיאס: התשובה הכי גדולה אחרי שהתחלתי להתרגז שם, קיבלנו את פנייתך, ואנחנו נתייחס אליה בהמשך עוד שנה, עוד שנתיים.
אריאל אטיאס: אתה אדוני יושב ראש הוועדה, כמה פעמים פנית אליי בכעס שאני כאילו שר שיושב במפלגה ביחד, באותה מפלגה, לא מספיק מתייחס לפניות שאתם מקבלים, מי יאמין שידי השר כל כך כבולות.
אריאל אטיאס: כל ענייני הטסטים, הנדון לא דומה לראיה בכלל, מדובר כאן בנושא עקרוני של סמכות ואחריות.
אריאל אטיאס: אני חושב שגם השר הבא, והשר שיבוא אחריו יפלו למלכודת הזאת פעם אחר פעם אם הם רוצים לעבוד, אם הם רוצים לקבל משוב מהציבור, אם הם רוצים שהציבור יראה בהם כתובת, אם הם לא רוצים שהציבור יחשוב שהם מרחפים, והם לא עושים את העבודה שלהם, כי אנחנו בסוף לא עובדים, לא נבחרנו במכרז עם סמכויות מוגדרות, אנחנו נבחרי ציבור, והציבור רואה בנו כתובת.
אריאל אטיאס: אין כאן מקרה חלילה, או לא היה אפילו צד כזה שכאילו היה כאן איזה אפליה לטובת מישהו, היה עולם של מדיניות, היא הייתה על השולחן, על השולחן זה לא רק מועצת מקרקעי ישראל.
אריאל אטיאס: אתה יושב עם מנהל מינהל מקרקעי ישראל, אני היה לי פגישה שבועית, שלוש שעות כל שבוע עם הקודם ועם הבא אחריו, כל שבוע.
אריאל אטיאס: על מה היינו מדברים, על מה שהעוזר שלי שהוא היה אחראי על מינהל מקרקעי ישראל, הוא היה מציף לי – הנושא המרכזי זה שיווק קרקעות, הנושא המשני זה טיפול באזרחים שיש להם מצוקות, פעם זה מצוקה כזאת, אני לא עוקב אחרי כל מצוקה.
אריאל אטיאס: אמרתי לכם, אנחנו מקבלים מאות פניות בשבוע.
אריאל אטיאס: לכן, איפה התקלה בכל הסיפור הזה?
אמנון כהן: תקלה שלא יהיו מאות פניות.
אריאל אטיאס: אני מסכים, אני אומר אבל משהו אחר, חבר הכנסת ראש הוועדה.
אורי אריאל: אמרתי שיש שיפור ניכר.
אמנון כהן: אז מ-50 תלונות לשבוע, ירד ל-38 תלונות.
אריאל אטיאס: איזה 50, מאות בשבוע.
אריאל אטיאס: אדוני יושב ראש הוועדה, וכבוד השר, האזרחים שפונים זה כבר שזה הגיע להם עד לפה.
אריאל אטיאס: הם היו במינהל, הם לא קיבלו תשובה, ערבבו אותם.
אריאל אטיאס: חלקם זה אזרחים רגילים, זה לא איזה יזמים או קבלנים או חברות בנייה או כאלה, אלה בכלל לא שולחים מכתב, אלה יש להם סוללה של עורכי דין, הם באים לישיבות, אצלם זה שונה לגמרי.
אריאל אטיאס: האזרח הפשוט, המסכן, גם אנשים שעושים להם פינויים, אדם שמפנים אותו, נכון, בית משפט ביקש, מה הוא פונה לשר?
אריאל אטיאס: תעזור לי, לא אל תפנו, אתה יודע מה, תסדירו לי את העניין בלי שיתנו לי הוצאות, לפעמים זה חיים ומוות.
אריאל אטיאס: מפה מגיע הסיפור, נכון שאם הכול היה בסדר, אז תמיד יהיו פניות, גם אם המינהל יהיה מבריק, בכל משרד יש פניות ציבור.
אריאל אטיאס: שאלת המפתח שיבוא לשאול את עצמו כל שר שהתמנה, במינהל זה יותר קשה בגלל שזה לא כמו בתוך המשרד כאילו שתי ישויות.
אריאל אטיאס: יש את מנכ"ל משרד השיכון שיותר קל לך לפעול מולו, זה משהו כזה לא מספיק מוגדר בקשר למינהל מקרקעי ישראל.
אריאל אטיאס: צריך לזכור שהתקופה היא תקופה כמו היום – משבר דיור חריף, רוצים שיטפלו בדברים יותר מהר, בלי ישיבות פרטניות.
אריאל אטיאס: רוצים שיעשו פרוטוקול על כל ישיבה, אין בעיה, אף פעם לא עבדתי בשיטה הזאת.
אריאל אטיאס: אני עובד מהר, אני לא מתחיל עכשיו, תביא מישהו שיכתוב מה כתבתי.
אריאל אטיאס: אנחנו יושבים בתוך ישיבה, יושבים כמה אנשים, הכול לטובת הציבור מתקדמים, יכולים להחליט.
אריאל אטיאס: אני הצטרפתי לביקורת הזו, אמרתי, אני מצטרף להמלצה שיועץ משפטי יקבע את המותר והאסור בהגדרה מסודרת, לא באיזה משהו כזה הנחיה כללית.
אריאל אטיאס: הנחיה כללית הייתה קיימת בעבר, והיא קיימת גם היום.
אריאל אטיאס: ואני בטוח שאם השר הנוכחי וזה שיבוא אחריו ירצו להצליח בתפקידם, בהכרח הם יפלו לנושאים פרטניים.
אריאל אטיאס: אתה קובע מדיניות, אתה רוצה שתתבצע יותר מהר, אז אתה עושה ישיבות, ואתה דוחף, ואתה אישית מחלץ פקקים לפעמים.
אריאל אטיאס: אתה מרים טלפונים, אתה לא יכול לעבוד עם עורך דין צמוד.
אריאל אטיאס: מה אתה עושה, הדבר מאוד פשוט.
אריאל אטיאס: אם המבקר יקבע את הדרך, אבל לא תגיד לי כל דבר תחזור למועצה.
אמנון כהן: המבקר לא קובע.
אריאל אטיאס: לא קובע, שהיועץ המשפטי יקבע, ואני אומר כמי שישב שם ארבע שנים.
אריאל אטיאס: אם אתה רוצה לסרס את השר תגיד לו תלך למועצה, עזוב את המועצה, המועצה תקבע מדיניות, אתה רוצה שקיפות, אין בעיה.
אריאל אטיאס: תקבע שיהיה בן אדם, תקבע שיהיה כתוב, תקבע שיעשו פרוטוקול על כל ישיבה, מה שאתה רוצה, תן לאנשים לעבוד.
אריאל אטיאס: הרי מה זה מועצה?
אריאל אטיאס: לך תכנס אותה, לפעמים זה חודש וחצי עד שאתה מכנס אותה.
אריאל אטיאס: ומי כותב לך את החוזה של המועצה, אתה יודע?
אריאל אטיאס: המינהל בעצמו.
אריאל אטיאס: אין לך גוף שלך, של השר שיכתוב לך החלטות מועצה, אתה כולך תלוי בהם.
אריאל אטיאס: היועץ המשפטי הוא שלהם, הם כותבים את ההחלטות, הם אומרים לך מה בסדר, מה לא בסדר, אתה סתם בובה.
אריאל אטיאס: זה לא שאתה אישית אומר אני ראש המועצה כמו הדירקטוריון.
אמנון כהן: לא בובה.
אריאל אטיאס: אם אתה אומר אני יושב ראש דירקטוריון, יש לי את כלי העבודה שלי, הרי מה תפקידו של ראש המועצה?
אריאל אטיאס: לקבוע את המדיניות ולפקח עליה.
אריאל אטיאס: אתם זוכרים את המשפט הזה לפקח עליה?
אריאל אטיאס: איך תפקח עליה בלי נושאים פרטניים?
אריאל אטיאס: על ידי תלונות של אזרחים, על ידי דברים שאתה מבקש ואתה רואה שזה לא מתבצע בזמן, קח את המפקח, אלא אם כן אתה לא רוצה לעבוד.
אריאל אטיאס: מי שרוצה להיות שר וירטואלי, בסדר.
אריאל אטיאס: אני מקבל את הביקורת, אתה יודע למה אני מקבל אותה?
אריאל אטיאס: כי לפי הספר זה לא בסדר, אבל לפי עולם המעשה, אם אתה רוצה לעבוד, אין לך דרך אחרת.
אריאל אטיאס: קושרים לך את הידיים ואת הרגליים, מפחידים אותך, אסור לך, תיזהר, נתלונן עליך, בשביל מי אתה עובד?
אריאל אטיאס: בשביל עצמך, בשביל החברים שלך, בשביל הציבור, זה כל הסיפור.
אריאל אטיאס: לכן ההמלצה שלי בכל העניין הזה, ואם תרצו להיכנס לנושאים פרטניים, מה שאתם רוצים.
אריאל אטיאס: המלצה שלי זה אם אומרים שהיועץ המשפטי לממשלה יקבע את הכללים, שיקבע אותם בעולם המעשה, לא בעולם התיאוריה.
אריאל אטיאס: ייתן את הגמישות המקסימלית לשר ממונה לפעול.
אריאל אטיאס: אם החוק לא מסדר את זה כי החוק נותן לזה מסגרת עצמאית למינהל מקרקעי ישראל, בסדר, כשאומרים לך אסור לך לתת הוראות למנכ"ל, במה זה מתבטא שאתה ממונה עליו, במה?
אריאל אטיאס: אז אתה לא ממונה עליו, הוא נותן לך הוראות, לא הפוך.
אריאל אטיאס: אם אני לא יכול להגיד למנהל מינהל מקרקעי ישראל אני רוצה שאת הקרקע הזאת תשווקו כך וכך, אז בשביל מה צריך אותי.
אריאל אטיאס: לא צריך אותי, אז צריך להגיד למנהל מינהל מקרקעי ישראל אין שר ממונה, זה גם בסדר.
אריאל אטיאס: או שיבנו את זה כמו הממונה על ההגבלים, הממונה על ההגבלים זה סתם, הוא לא קובע לו מדיניות שום דבר, וזה דרך שדרכה אני חושב שאפשר לעבוד.
מיקי רוזנטל: אתה מציג מצב של או שחור או לבן.
מיקי רוזנטל: זאת אומרת, אני מבין את המצוקה שאתה מדבר עליה, או שלא יקרה שום דבר, יש הרבה דרכים באמצע.
מיקי רוזנטל: שגם השר התערב, ויהיה אפקטיבי, ויענה לדרישות הציבור, ועדיין הדבר הזה התנהל בשקיפות מסוימת שאפשר יהיה לפקח על כך, שמא חלילה כאמור כמו שאמרתי, זה לא או, או.
אריאל אטיאס: אני לא מקבל את זה מסיבה אחת, איך שזה מוצג היום - - -
מיקי רוזנטל: אני לא מדבר על הדוח.
אריאל אטיאס: אני מדבר על הדוח.
מיקי רוזנטל: אדוני, יש לך ניסיון, בוא ננסה לגבש יחד כללים, גם השר יוכל לפקח על המינהל ועל מדיניותו, והציבור לא ייצא חושד שמא השר מתערב בעניינים שהוא מקדם אולי עניינים לא עניינים.
אמנון כהן: השר יגיב, נאפשר גם לראש המינהל.
אמנון כהן: תעדכנו אותנו מה קורה עם השביתה, הכול מסתדר?
אמנון כהן: אתם צריכים את העזרה של הוועדה?
אמנון כהן: אנחנו יכולים לשבת בשולחן עגול, יש לנו השפעה עליהם.
אורי אריאל: תודה רבה, מכובדי, יושב ראש הוועדה.
אורי אריאל: שאלה אותי מנהלת הוועדה שניהלה אותי הרבה זמן פה אם התגעגעתי, אמרתי לה כן לוועדה, לעובדי הוועדה.
אורי אריאל: יש פה עובדים, צוות מצוין, אתם רק לא מזמינים אותי, לקח לכם שנה להביא אותי לפה.
אורי אריאל: אני רוצה להגיד תודה לעובדי מבקר המדינה.
אורי אריאל: בסוף הספרים האלה אנשים אומרים אין לזה משמעות, אין לזה תועלת, זה לא נכון, אני אומר לכם בתור מי שראה כמה דברים ולכן אני מחשיב מאוד את הדיון הזה.
אורי אריאל: אני רוצה לפתוח ולהגיד שרשות מקרקעי ישראל מאוד משתפרת.
אורי אריאל: אני אסביר איך אני יודע את זה, לא משאיר את זה כאמירה והולך.
אורי אריאל: תפקידי כשר ממונה לתת להם איזה הגנה.
אורי אריאל: אלף כן, לא הייתי מציע להוציא את הגרזנים.
מיקי רוזנטל: לא אמרתי להשתמש בגרזנים, לפעמים זה מייתר את הצורך להשתמש במצבים קיצוניים.
אורי אריאל: בואו נסכם, אני לא מתווכח פה עם אף חבר כנסת.
אורי אריאל: אתה תוציא את הגרזן, אני אעשה דברים אחרים, כל אחד לפי דרכו, זה בסדר גמור.
אורי אריאל: אני לא בא להטיף, ולא שום דבר.
אורי אריאל: איך אני יודע זה משתפר.
אורי אריאל: אני לוקח למשל את התנועה הקיבוצית שתקועה עשר שנים.
<בנצי ליברמן: לא 20 שנה?
אורי אריאל: ממש לא משנה, לא חשוב, ראש הרשות אומר 20 שנה, על שיוכים, על כל המציאות של הקרקע.
אורי אריאל: אני מסתכל על הנחלות והמושבים - אני אומר עוד פעם 10.
<בנצי ליברמן: זה 10.
אורי אריאל: מצדי 9, אני תמיד אוריד, לא רוצה להיתפס כאילו בדבר גוזמה.
אורי אריאל: חברים, זה ייגמר, בעוד חודשיים זה ייגמר, הנה, תרשמו, תעקבו.
אורי אריאל: תהיה החלטה, איך אמר קודמי, חבר כנסת אריאל אטיאס, גם לא זה תשובה, ודאי שכן זה תשובה, הסדר באמצע לא חשוב, יקבלו תשובה שני גופים גדולים מאוד, מסובכים מאוד.
אורי אריאל: בגלל העבר וההתחייבויות, וכל דבר שם 20 החלטות בערך של מועצת המינהל, הכול מעורבב, הכול מסובך.
אורי אריאל: אנחנו גומרים את זה בעזרת הרשות והעומד בראשה, זה לא כי אני אמרתי, תיאר את זה יפה השר אטיאס, זה לא אתה אומר, אתה צריך לעקוב.
אורי אריאל: יש עוד הרבה מה לשפר, גם את זה אני אומר בצורה הכי ברורה, הכי גלויה.
אורי אריאל: אחד מהדברים שמאוד צריכים לשפר, זה היחס עם האזרחים.
אורי אריאל: אתה עומד מול תנועה קיבוצית, זה המון אנשים, אתה עומד גוף, באים ארבעה נציגים, מה שסיכמת איתם סיכמת, זה היתרון.
אורי אריאל: נכון, זה מסובך, אם סיכמת, גם לא סיכמת, תביא את זה למועצת המינהל ומחליטים, תיכף נגיע ליחס עם מועצת המינהל.
אורי אריאל: האזרח הפשוט זה מסובך, נושא הקרקע זה מסובך.
אורי אריאל: אני אתן דוגמה איך אנחנו עכשיו משפרים, דוגמה אחת, מצידי לא לדיון, רק להסביר לכם למה אני חושב שזה משתפר, אבל אתם תבחנו כמו שהמבקר ימשיך לבחון, כמו שנציב קבילות ציבור יבחן, כולם, חברים אנחנו פתוחים.
אורי אריאל: מי שרוצה לעשות ביקורות שיעשה.
אורי אריאל: אני מזמין אתכם, אני לא מוכן שתעשו, אני מזמין אתכם לעשות ביקורת, כולל בוועדה.
אורי אריאל: אנחנו ישבנו עם האוצר, אתמול או שלשום, כדי להוריד שני פרקים משמעותיים בצורך של האזרח להגיע למינהל, שזה הרי חלק מהבעיה.
אורי אריאל: אתה אומר לו תצא, תבוא, תלך, תביא נייר, תביא מפה, תחזור.
אורי אריאל: העלות המוערכת של הפעולות האלה, תלוי איך מחשבים, מה הנחות העבודה שאתה עושה היא בין מיליארד למיליארד וחצי שקל ל-20 שנה, כי אתה מסתכל על כל התהליך, אם אתה לא רוצה לרמות את עצמך, אתה יכול להגיד שנה אחת זה 50 מליון, זה נשמע סביר, אתה אומר נוותר, אבל גם בשנה הבאה אתה תוותר, כי אם החלטת היום, זהו, כל משקי בית האלה, כל הבתים הללו ייצאו מהמחשב.
אורי אריאל: חברים, אנחנו פה בשבילכם, אני רוצה להישאר בעיקרון, כי מתחילים לדבר ישר על המקרה.
אורי אריאל: בקיצור, אני אומר לכם שאנחנו בסוף נגיע עם האוצר – אני לקחתי קבוצות גדולות, מושבים וקיבוצים, אני אומר לכם זה נגמר, מה זה נגמר, או בישיבה הקרובה או זאת שאחריה, זאת אומרת חודשיים.
אורי אריאל: אתה יודע רוצה לשקר תרחיקו אותו, בעוד שלוש שנים נטפל בזה, נראה, לא, הנה אני אומר לכם תעקבו.
אורי אריאל: אני אומר לכם תעקבו אחרי האזרחים בסדר גמור, זה ממריץ אותם.
אורי אריאל: אני במפורש אומר כשיש ביקורת זה ממריץ, אז אנחנו עושים פעילות.
אורי אריאל: אתה שואל אותי מה הסיכוי שנגמור עם האוצר, לפי דעתי, יש סיכוי טוב.
אורי אריאל: האם זה יהיה בדיוק מה שאנחנו רוצים, יהיה קצת פחות, לא יודע, לא נכנס עוד פעם לפרטים כי זה לא הדיון.
אורי אריאל: שלא לדבר על הרפורמה שכבר נעשתה, אני מדבר על מכאן ואילך, כי הגענו עד לפה, עשה את זה אריאל השני, בסדר, יישר כוח על הרבה דברים שהוא עשה, גם פה הוא הניע את הרפורמה לא אני.
אורי אריאל: לעניין של המועצת – החרדים אומרים מועצ'ס.
אורי אריאל: בא אליי היועץ המשפטי של רשות מקרקעי ישראל, עו"ד יענקי שהוא איש נהדר, איש שרוצה לעבוד, רוצה להניע, הוא זמין, מה שאתם רוצים.
אורי אריאל: אומר לי, השר, אתה לא יכול להביא את זה למועצת המינהל, כי זה מקרה פרטני.
אורי אריאל: במועצה שם דנים על העקרונות.
אריאל אטיאס: מדיניות.
אורי אריאל: אם הממשלה החליטה בקבינט הדיור משהו, ואתה זה מושלך עליך לסיים את המלאכה כדי להתקין תקנות, או החלטות, זה רוחב, זה כל המדינה, זה שלך.
אורי אריאל: מה אתה דן על דברים פרטניים?
אורי אריאל: אני אומר לו מכובדי עו"ד, אתה יועץ שלי, כל הכבוד, איש טוב, אבל אתה היועץ המשפטי, שמעתי אותך, בסדר.
אורי אריאל: שנית, יש דברים שאתה לא יכול, הם לא נכנסים למסגרות הקיימות.
אורי אריאל: רק דוגמה אחת נושא החרמון.
אורי אריאל: יש לנו סיפור מאוד מיוחד בחרמון, אין כדוגמתו, היו בעבר, שלושה ארבעה מקרים, זה חמת גדר, וראש הנקרה ועוד אחד, זהו.
אורי אריאל: אנשים מתהלכים שם 15 שנה, כל המדינה זועקת זה לא בסדר, כל מי שנוסע שם המחירים לא בסדר, ההתנהלות לא בסדר, זה לא בסדר.
אורי אריאל: כולם מסכימים דרך אגב שזה לא בסדר, מה אתה עושה עם זה?
אורי אריאל: זה פרט, זה החרמון, אבל יש רק חרמון אחד.
מיקי רוזנטל: אני משוכנע בכנות הכוונות, אבל הדיון הוא לא איך משפרים את המינהל כרגע, אלא היחס בין השר והמינהל, אני רוצה לתת דוגמה אחרת שתתייחס אליה.
מיקי רוזנטל: פרשת קרקעות המלח, השר הרלבנטי, בלי להזכיר שמות התערב דאז, ואמר שהמינהל מעכב בנייה, דיור, אותם נימוקים כמו עכשיו לצורך בדירות, וכו', הגענו לאן שהגענו, שוב, לא נזכיר שמות, לא רוצים לעסוק בהשמצות.
אורי אריאל: לא מדובר על השר הנוכחי.
מיקי רוזנטל: לא על השר הנוכחי, לא על קודמו, ולא על קודם קודמו.
מיקי רוזנטל: הרי יש כתבי אישום בעניין הזה.
מיקי רוזנטל: נאמר כך, כשאתה מתכוון לטובה, וגם השר התכוון לטובה, אבל זה יכול להיות גם קרקע פורייה למעשים לא ראויים.
מיקי רוזנטל: לפיכך ראוי שיהיה נהלים ברורים, קבועים, שבהם יאפשר לשר להתערב כמו בעניין החרמון, או כמו בעניינים אחרים שהשר אטיאס העלה, במקרים שבהם חלילה שהשר ייגע, זאת הנקודה פה בדיון.
אורי אריאל: הבנתי, אני אשתדל לענות עד שאתה יוצא.
אורי אריאל: בקיצור, מצד אחד אומרים לך אל תעלה בפרטניות וזה נכון, אגיד לך למה זה נכון.
אורי אריאל: כי המועצה מעצם הגדרתה, גודלה, התנהלותה שמתכנסת במקרה הטוב פעם בחודש, כי אתה צריך לשלוח שבועיים מראש את החומר.
אורי אריאל: דרך אגב, עשינו בזה שינוי.
אורי אריאל: זה היה שבוע, אמרתי, אנשים לא יכולים להתייחס בשבוע.
אורי אריאל: עד שפתח את המחשב, עד שהוא ראה שזה הגיע, עד שהוא שאל את העורך דין שלו, אמרתי תעשו שבועיים מה ההבדל, מה אתם מתקמצנים עם האנשים?
אורי אריאל: אמרתי, תפרסמו את זה לא רק באתר של רשות מקרקעי ישראל, גם באתר של משרד השיכון.
אורי אריאל: כל מי שאתם מזהים שאולי הוא נוגע בדבר נניח בקיבוצים, אתם יוזמים ושולחים אליהם את החומר ולא הם צריכים לראות.
אורי אריאל: אני פועל ואפעל למקסימום שקיפות.
אורי אריאל: בן אדם ייכנס, יראה פרדס חנה, יש שיווק כזה, בתאריך כזה, הנה התב"ע, יהיה צילום של התב"ע, צילום של היישוב, כל הפרטים, למען כולם יידעו.
אורי אריאל: ואם אנחנו מאחרים, אנחנו נכתוב, יש איחור, כי יש בג"ץ, כי יש בעיה.
אורי אריאל: להיפך, אנחנו הולכים לציבור.
אורי אריאל: עכשיו יושב השר אטיאס, קודמי בתפקיד, מגיעה אליו בקשה, אני אומר לכם כל יום, רובם, דרך אגב, או חלקם הגדול מחברי הכנסת שמקבלים פניות מהציבור, אומרים תשמע, משפחת לוי בעכו, אתה לא מכיר את לוי ההוא, ולא את ההיא, אתה לא יודע מה זה.
אורי אריאל: הם פנו לפני חודשיים, מחרתיים זורקים אותם מהדירה, אני אומר לכם, זה דברים שקורים דבר יום ביומו, זה לא גוזמה, אתם רוצים, אני אביא לכם 20 דוגמאות, מה שאתם רוצים מכל הח"כים - מה ההבדל?
אורי אריאל: יהודים, ערבים, דרוזים, נמוכים, גבוהים, מה שאתם רוצים, עם כיפות, בלי כיפות.
אורי אריאל: אתה קורא את המקרה, נכמרים רחמיך, אתה אומר מה הולך פה, מה אנחנו רשעים?
אורי אריאל: אנחנו לא עם של רשעים, יהודים הם רחמנים בני רחמנים, לא אני אומר את זה, זה אומרים חכמים.
אורי אריאל: הוא הסתכל, אומר הוא לא נכנס למשבצת, בסדר, לא יעזור, הרי תמיד יהיה מי שיפול בין לבין, זה לא בדיוק.
אורי אריאל: אומר לך האחראי במשרד, השר, אתה לא יכול להכניס אותו.
אורי אריאל: הוא אומר לי הם צודקים, הוא לא אומר לי הם לא צודקים זה סתם, אני לא מכיר אותו, לא יודע מי זה הלוי הזה.
אורי אריאל: אמרתי שמע, תבוא לפה, תעלה בבקשה ללשכה, נעשה התייעצות ביחד, במקרה הזה זה לא אני, זה אגף אחר.
אורי אריאל: אותו דבר כך, אתה מספר סיפור 17 שנה, בוא נניח עכשיו שהמקרה הזה, אני לא חושב שהוא הגיע אליי, אבל נניח שהוא עכשיו על שולחני.
אמנון כהן: שלחתם אותי ליועץ שלך, ואני פוחד שהוא התעסק בזה עכשיו.
אורי אריאל: מכובדי לא יפחד, יש לך שומר ראש היושב לשמאלך ישמור עליך, אבל השם ישמורך מכל רע.
אורי אריאל: אני לוקח את המכתב, נניח של חבר הכנסת אמנון כהן, שאני לא זוכר אותו כרגע, אומר ליועצי, תבדוק לי מה זה, כי אני לא מבין בצד המקצועי - הרבה חוקים, תקנות, תקדימים.
אורי אריאל: אני לוקח את זה, אומר לו תבדוק.
אורי אריאל: הוא בודק, אומר לי אפשר, אי אפשר.
אורי אריאל: אני אומר בסדר, זה מספיק חשוב שאני אתערב או לא, הרי יש אלף פניות, אתה לא מטפל בכולם, מסתכל על הקושי שבהם, על המשמעות.
אורי אריאל: תראו, ראש מקרקעי ישראל לפי החוק כפוף במישרין לשר, זה הגדרה בחוק.