GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מלכה חכם: הם מצביעים על רשלנות בוטה בתכנון, בביצוע, בפיקוח, באטימות המתמשכת למותם של אנשים.
<מלכה חכם: האנשים האלה – זו היתה פצצה מתקתקת.
<מלכה חכם: כל יום וחצי נהרג מישהו, עוד פעם מתקשרים ממשרד התחבורה, שולחים מכתבים, צועקים חמס – ושום דבר, הם ממשיכים בשלהם.
<מלכה חכם: אוזלת יד כמעט כמו משיכת כתף מזלזלת – כל אשר תיארתי בפניכם, ויותר, נמצא בדוחות, מלווה בפרטים, תאריכים, תיעוד מצמרר, שחור על גבי לבן, כל הדוחות האלה מטעם משרד התחבורה שמעיד הוא עצמו על תפקודו הכושל וחסר האחריות.
<מלכה חכם: מר עוזי יצחקי, אני לא מסתפקת בגאוותך על הבגרות והאחריות שלקחתם על כתיבת הדוחות.
<מלכה חכם: אני רוצה לראות בין שורותיכם לקיחת אחריות אמיתית, אישית, על המעשים עצמם שיצרו את הדוחות האלה, שגרמו עוול לא יכופר לאנשים רבים, שגרמו עוול לי, שנאלצת אני לחיות בלי שניים מתוך שלושת ילדיי, שגרמו עוול לציבור המשתמשים בערוצי התחבורה על שלא חשבתם שהחיים שלנו אינם הפקר.
<מלכה חכם: אני כבר מסיימת, ברשותך.
<מלכה חכם: אני מתנצלת שזה טיפה ארוך, אני פשוט מדברת מדמי.
<מלכה חכם: שנה בדיוק, מחרתיים,9.1.2014 אני מרימה את המאבק הזה שבעיניי הוא ציבורי על כל היבטיו ולחלוטין לא אישי, כשנגד עיני יש שתי מטרות.
<מלכה חכם: המטרה האחת היא שהציר ייפתח לאוטובוסים, להולכי רגל – רק לאחר שיובטח ביטחונם ויבוצע השינוי הדרוש, שאת חלקו השגתי, מאחר והחלק הסגור, במשך שנה, הציל לפחות 8 בני אדם, אם נתייחס לסטטיסטיקה של הכביש הזה, והשנייה – שהאחראים למחדל הציבורי הזה יישאו באחריות.
<מלכה חכם: כשאני בוחנת את הדוחות האלה, מעבר למילים, לעובדות ולמספרים, צפה בעיני רוחי תמונה שמתהלכת במשרד הזה רוח המפקד.
<מלכה חכם: מעין תחושה כזו שיש מטרה שהציב המפקד העליון, מטרה ברורה עם ניראות ציבורית מרשימה, והכל במשרד מתיישרים לפיה.
<מלכה חכם: צריך ללכת בכיוון המטרה הזו ובמקרה הזה – המטרה היא הפרויקט הענק הזה, שכוון, דרך אגב, בראשיתו, לרכבת הקלה, אך משום עיכובו שונה ייעודו בקלות, והפך להיות למסלול תחבורה הקיים היום לאוטובוסים.
<מלכה חכם: המטרה צריכה לשמש זרימה מיטבית של תחבורה ציבורית.
<מלכה חכם: מטרה חשובה, מרשימה ונכונה.
<מלכה חכם: אבל בדרך אין זמן ואין חשק לעצור ולבדוק אם המטרה הזו לא אוכלת את יושביה, בדרך, אם השינוי שבוצע תואם את התנאים, אם לא כשמעירים את תשומת לבם של עובדי המשרד, משהו לא נכון בדרך.
<מלכה חכם: לא.
<מלכה חכם: אף אחד לא קם בזמן ואומר: עצור, יהיה לנו זמן לגזור סרטים, קודם כל נבדוק ונוודא.
<מלכה חכם: לא, אין אף אחד שקם ומתריע מבפנים, אולי בגלל שקוראים את רצונו של המפקד, אולי בגלל שחשוב לרצות.
<מלכה חכם: יש לעבור לצומת הבאה ולגזור את הסרט הבא.
<מלכה חכם: אני רוצה לסיים בסקירה קצרה של המצב היום.
<מלכה חכם: לשמחתי, הפרקליטות היום לקחה על עצמה לבדוק את הנושא והיא מצאה שהנושא הזה בהחלט ראוי לבדיקה מעמיקה.
<מלכה חכם: עתה, לאחר שהדוחות עברו לידיה, ולאחר שאלו מעצימים את התחושות הקשות שלנו בקשר לטיפול הלקוי והרשלני בציר הדמים – אנחנו ממתינים, וזה מאד חשוב מבחינתי להסביר לכם, שבעצם היום העניין נמצא בפרקליטות, הם, בעצם, יחליטו אם להמשיך את החקירה בנושא.
<מלכה חכם: אני מאד מאד מקווה.
אמנון כהן: בנושא של הבנים?
<מלכה חכם: לא, לא בקשר לבנים.
<מלכה חכם: עם כל הכבוד לעניין שלי, שהוא עולם ומלואו, זה עניין איזוטרי לציבור.
<מלכה חכם: הבנים שלי מתו, מתו עוד הרבה אנשים, לצערי - -
אמנון כהן: החקירה היא על עצם ההחלטות - - -
<מלכה חכם: החקירה, ככל הנראה, וכך אני מקווה שיהיה – שהחקירה תעמיק, לראות מי הגורם פה.
<מלכה חכם: אני רוצה להודות לכם מקרב לב שהזמנתם אותי.
אמנון כהן: אני רוצה לשמוע את משטרת ישראל.
אמנון כהן: יש פה מהנדס תנועה, מטעמכם, נכון?
אמנון כהן: אז אני רוצה להבין.
אמנון כהן: אנחנו גם סומכים עליכם, גם שלום הציבור חשוב, וגם, כמובן, זרימת הרכבים בכביש.
אמנון כהן: אבל איפה שיקול הדעת אם אתם מגלים שמשרד התחבורה עשה משהו שפוגע בביטחון הציבור, שיכולים, באמת, להיפגע אנשים?
אמנון כהן: יש לכם שיקול דעת לסגור כביש עד שיבררו, במקרה של ריבוי תאונות כאלה ואחרות, בריבוי מקרים של פגיעה בהולכי רגל, כי משהו כושל שם.
אמנון כהן: אתם בחנתם פעם?
<ידידיה סבג: לשאלתך, לעניין סגירת כבישים – כמו שנאמר כאן, הסמכות לסגירת כבישים היא של משרד התחבורה.
<ידידיה סבג: לנו יש סמכות מתוקף נושאים אחרים שבמקרה הזה ביחד עם עירית פתח תקווה קיבלנו החלטה לעניין הסגירה, אבל בסופו של דבר הסגירה הסופית, על פי חוק, היא של משרד התחבורה.
<ידידיה סבג: לעניין התשתיות, כמו שנאמר כאן – יש מספר ועדות של משרד התחבורה.
<ידידיה סבג: באחת מהן נטלנו חלק מאד פעיל כשותפים מלאים.
<ידידיה סבג: יש לנו המלצות שהמלצנו בפני הוועדה, ואם אתם רוצים לשמוע את ההמלצות שלנו אנחנו נשמיע אותן, אבל בעיקרון אנחנו שותפים בוועדה הזו, ועובדים יד ביד עם משרד התחבורה.
<עוזי יצחקי: אני חושב שמלכה חכם, שהיא אמא שכולה, כמו שהיא אמרה, אנחנו בהחלט משתתפים בצער, והנתונים הם בהחלט קשים.
<עוזי יצחקי: כתוצאה מפתיחתם של מסלולי תחבורה ציבורית הכוונה היא על פי מדיניות לתת עדיפות לתחבורה הציבורית, כמו שנאמר פה, אבל זה, כמובן, תוך כדי שמירה על בטיחות.
<עוזי יצחקי: באותו ציר, כפי הנראה היו מספר כשלים תכנוניים.
<עוזי יצחקי: הכשלים האלה אובחנו באותם דוחות שהוגשו גם למשפחה, ואנחנו גם מפרסמים אותם, אנחנו לא מסתירים שום דבר.
<עוזי יצחקי: בהחלט היו אי אלו תקלות תכנוניות.
<עוזי יצחקי: חלק מהציר הוא סגור, נכון לעכשיו, ואנחנו עכשיו נמצאים, כמו שנאמר פה, בבחינה של כל נושא לא רק אותו ציר ולא רק אותו מקטע וצומת בעייתי, אלא בכלל, בראיה קדימה.
<עוזי יצחקי: המדיניות היא להגדיל ולהרחיב את מסלולי התחבורה הציבורית, את הרכבות הקלות – אנחנו רואים פה, את הרכבת הקלה, בירושלים, אנחנו רואים את המטרונית שהושקה בהצלחה גדולה באוגוסט האחרון, והכוונה היא לתת עדיפות לתחבורה הציבורית.
<עוזי יצחקי: התעבורה במרכזי הערים, במטרופולינים היא כבדה מאד, קשה מאד, והמטרה הברורה היא לתת אפשרויות נגישות והגעה מהירה באמצעות מערכות הסעת המונים שזה גם מסלולי תחבורה ציבורית.
<עוזי יצחקי: לכן אנחנו רוצים לראות את הראיה הכלל ארצית, ולתקן את הליקויים שהיו.
<עוזי יצחקי: אני רוצה להתייחס בשתי נקודות עיקריות לדברים שנאמרו פה.
<עוזי יצחקי: גם במהלך העשור האחרון, כשאירעו תאונות במסלול התחבורה הציבורית שתוכנן בסוף שנות ה-90 ונפתח לתנועה ב-2001 בוצעו פעולות.
<עוזי יצחקי: גם בשנה שקדמה לאותה תאונה זוהו מספר תאונות באותו מקטע בעייתי.
<עוזי יצחקי: בוצעו פעולות, היו צוותים בשטח, ניתלו שלטים מאירי עיניים, בוצעה הדרכה לנהגים, רוסנה תנועה, היתה אכיפה משטרתית באזור כנגד אנשים שחוצים באדום, וגם צריך לציין, ונכון – זו לא סיבה, ואנחנו לא מנפנפים בזה, אבל ההרוגים באותו ציר, לצערנו הרב, חצו באדום, ו - - -
<מלכה חכם: - - עדיין לא יודעים.
<עוזי יצחקי: היו שלטים מאירי עיניים, אני לא רוצה להיכנס - - -
אמנון כהן: כבוד המנכ"ל - - -
<עוזי יצחקי: אני לא אומר שלא צריך לטפל בזה.
אמנון כהן: אני אומר – יש שם שמונה נתיבים.
אמנון כהן: הבנתי שלפעמים אתה עובר ובצד השני אתה לא מסתכל.
אמנון כהן: לפעמים יש בלבול, וכל בן אדם נורמלי מתבלבל.
אמנון כהן: לא אמרתי שזה בהסח הדעת, שבדיוק עכשיו הוא בסערת רוחות, הוא התווכח עם אשתו.
אמנון כהן: גם באופן נורמלי, כשאתה מסתכל, אתה לא פעם מסתכל שפה אדום ופה צהוב או ירוק, ואתה מתבלבל, בלי כוונה.
אמנון כהן: אבל אני, כמדינה וכמשרד, צריך לתת את כל הכלים ואת מקסימום האינפורמציה, כדי שתהיה מינימום פגיעה.
אמנון כהן: זאת אומרת, פה צריך לראות למה היו כל כך הרבה.
אמנון כהן: 1?
אמנון כהן: אוקיי, 2?
אמנון כהן: – מה קרה פה?
אמנון כהן: הרי יש לנו תאונות דרכים וגם במעברי חציה נפגעים אזרחים.
אמנון כהן: אבל זה מדתי, זה קורה לפעמים, הקשיש לא שם לב, הנהג לא היה זהיר.
אמנון כהן: אבל פה אתה רואה מכה, מכת מדינה.
אמנון כהן: זה דמים, ממש.
אמנון כהן: קראו לזה כביש דמים.
אמנון כהן: זאת אומרת, זה לא מבחינתי מדד אם הוא עבר באדום או לא.
אמנון כהן: הוא התבלבל כי אתה בלבלת אותו, כמדינה.
אמנון כהן: הוא התבלבל כי אני בלבלתי אותו.
אמנון כהן: לכן אני צרי למצוא עכשיו כלים כדי שהוא לא יתבלבל.
אמנון כהן: תמצא לי פתרון, אבל אני לא רוצה שבעוד שאנחנו יושבים פה עוד מישהו ייפגע שם, כי זה יכול לקרות כל רגע.
<עוזי יצחקי: אז אני אשלים את העניין הזה – בוצעו מספר פעולות עם שלטים מאירי עיניים, הוזזו תחנות אוטובוסים, היתה אכיפה משטרתית באזור, גם עירית פתח תקווה ביצעה פעילות הסברתית, ונעשו מספר פעולות.
אמנון כהן: גשר - - היה שם גשר?
<עוזי יצחקי: יש שם גשר באזור - - -
מיקי רוזנטל: מה זה "באזור"?
<עוזי יצחקי: במרחק של כמה מאות מטרים.
<קריאה: גשר לא פרקטי לתחנה - - -
<מלכה חכם: יש מעבר חציה.
<עוזי יצחקי: נקודה נוספת היא הנושא של רוח המפקד.
<עוזי יצחקי: אני חושב שאני מחויב להגיד את הדבר הזה.
<עוזי יצחקי: רוח המפקד במשרד התחבורה, כפי שמוביל השר, היא רוח של בטיחות, בראש ובראשונה.
<עוזי יצחקי: ציינו את התכנית אב ואת התכנית הכללית על פניות שמאלה במרחב הכפרי – זו יוזמה של השר.
<עוזי יצחקי: גם בעניין הזה שהשר נחשף, ואני חושב שזה מופיע בדוח הביקורת הפנימית, ואנחנו לא מסתירים עובדות – גם ברגע שהשר נחשף לעניין הזה הוא הדגיש את הדברים בפני גורמי מקצוע, הוא הבהיר את עמדתו.
<עוזי יצחקי: אין לצפות משר שיבוא ויסגור כבישים או יתחיל לכוון תנועה, באזורים, ואני בכוונה מקצין.
<עוזי יצחקי: ולכן, התמונה המצטיירת פה היא שהשר כן הוביל, כן היה מעורב, ואני חושב שדווקא שר התחבורה והבטיחות בדרכים, וזה לא סתם - - -
אמנון כהן: מה הפתרון פה?
<עוזי יצחקי: הפתרון פה, וזו באמת השורה התחתונה – למקום עצמו: תכנון מחדש, הקצאת תקציבים מאד רחבים כדי לתכנן מחדש את אותה צומת, את אותו מקטע, לעשות מספר פעילויות ופעולות נוספות כדי להגביר את רמת הבטיחות באותו קטע - בכלל, בכל נת"צ ז'בוטינסקי, שרובו, צריך לציין, פתוח עכשיו לתנועה, ונוסעים שם אוטובוסים ועוברים הולכי רגל, ובכלל גם להסתכל, כבוד הישוב ראש, על ראיה קדימה לכלל הארץ ולכלל המדיניות.
אמנון כהן: פה, פה, תמקד אותי פה – מה יהיה עכשיו יותר טוב, בגלל המקרים האלה?
אמנון כהן: תכנון מחדש זה לעוד 10 שנים.
<עוזי יצחקי: אני יכול לתת פה למנהלת אגף תכנון תעבורתי - - -
אמנון כהן: מה יהיה שם בעוד חודשיים-שלושה?
אמנון כהן: כמו שבבית חלקיה אמרת שברבעון הראשון - - -
<ישראל ג'יבלי: חשוב לציין שבעקבות התאונות הללו הקצנו שתי ניידות לעירית פתח תקווה שהתפקיד שלהן הוא לאכוף מניעת היפגעות הולכי רגל.
<ישראל ג'יבלי: אני אומר – זה בין יתר הדברים שצוינו.
אמנון כהן: זה הפתרון שלכם, בראיה שלכם?
<ישראל ג'יבלי: - - - הוועדה, אגב, שמינה השר, היתה בראשותנו, הוועדה שחקרה את המקרה הספציפי הזה - - -
אמנון כהן: אז אני לא הבנתי עכשיו, מהמנכ"ל מה אתם הולכים לעשות בצומת ז'בוטינסקי.
<ישראל ג'יבלי: מה שהמלצתי נמצא על שולחנו של עוזי - - -המלצנו שורה של המלצות.
<ישראל ג'יבלי: המלצנו המלצות גם בנושא מהירות הנסיעה, שבנת"צ.
<ישראל ג'יבלי: זו ועדה בראשות פרופ' דוד מהלאל - - -
אמנון כהן: שמה יהיה?
<ישראל ג'יבלי: היא דיברה גם על פתרונות תשתית, גם על מהירות הנסיעה, גם על הסברה לנהגי אוטובוס.
<ישראל ג'יבלי: יש שם מכלול של המלצות.
<ישראל ג'יבלי: ישנה ועדה שחקרה את המקרה הספציפי של האחים חכם- - -
אמנון כהן: אני רוצה לדעת מה המלצתם שם, מה יהיה כדי שמחר לא ייפגע שם אדם.
<ישראל ג'יבלי: יש גם שם המלצות, המלצות שנוגעות לנושא תשתיות, לזווית הראיה - - -
אמנון כהן: מה הצעתם לגבי זווית הראיה?
<ישראל ג'יבלי: מדובר שם על הצורך לשנות את הזווית של החציה, מדובר על פתרונות תשתית - - -
אמנון כהן: איפה זה עומד, בעבודה?
<ישראל ג'יבלי: את זה תסביר לך עירית.
<ישראל ג'יבלי: הדברים הללו הם לקראת סיום.
<ישראל ג'יבלי: כל ההמלצות מונחות על שולחנו של המשרד.
<עירית שפרבר: אני מנהלת אגף תכנון תחבורתי במשרד התחבורה.
אמנון כהן: כשמתכננים אזורים כאלה – אנחנו סומכים עליכם, אתם פקידים מוכשרים, מהנדסים ומתכננים.
אמנון כהן: אנחנו סומכים עליכם שגם שיקול של בטיחות של האזרחים יהיה באותו מקום שאתה רוצה לתת הסעה המונית, אוטובוסים.
אמנון כהן: אבל אין פן ראיה ציבורי?
אמנון כהן: עגלות, ילדים, מבוגרים, קשישים, ניראות?
אמנון כהן: שאני אמקסם כמה שיותר את החשיפה הזו, שהוא לא ייפגע, ומצד שני – מאבטח זה מעשרה כיוונים.
אמנון כהן: אתה לא מסתכלים על זה?
אמנון כהן: אתם רק אומרים – בואו נרוץ עכשיו, וכשנראה שיש 10 הרוגים נכשיר ועדה, נעשה תכנונים מחדש, עוד פעם תכנונים, עוד פעם מהנדסים, עוד פעם כסף של הציבור.
<עירית שפרבר: ודאי שאנחנו מסתכלים, וכמו שאמר המנכ"ל – הבטיחות זה בהחלט אחד העקרונות שמובילים את התכנון, אחד המדדים שאנחנו מסתכלים עליהם וערים אליהם.
<עירית שפרבר: אני רוצה לציין שהצומת הזה זה לא הקטע היחיד שזה עובד כנת"צ כזה.
<עירית שפרבר: יש לנו עוד נת"צים ברחבי הארץ - - -
אמנון כהן: אני עושה דיון על משהו שכואב.
אמנון כהן: לפני שמרחיבים שני נתיבים לארבעה נתיבים – אומרים שרוצים לתת תחבורה ציבורית במהירות נאותה, שאנשים יגיעו בזמן, שתהיה איכות סביבה טובה יותר.
אמנון כהן: לא מסתכלים שאחר כך יש יישוב פה, יש בית ספר?
אמנון כהן: איך יגיעו אזרחים מצד אל"ף לצד בי"ת, לא מסתכלים האם צריך רמזור או גשר?
אמנון כהן: למה בתכנון שאתה מתכנן עכשיו 4 נתיבים במקום שניים, אתה אומר – פה יהיה צומת עם רמזור.
אמנון כהן: פה, אם אני עושה – אני משכלל את זה בפנים, כבר, מכניס לתוכו.
אמנון כהן: ברגע שהנתיבים יהיו יהיה לי כבר גשר, יש לי כבר צומת עם רמזור.
אמנון כהן: למה את זה לא עושים?
<עירית שפרבר: אנחנו מדברים עכשיו על נושא אחר?
אמנון כהן: על הכל אני מדבר.
אמנון כהן: על התכנון הראשוני, על המדיניות.
אמנון כהן: אין מדיניות כזו?
<עירית שפרבר: ודאי שיש.
<עירית שפרבר: יש מדיניות ויש הנחיות, ויש קריטריונים לכל תכנון.
אמנון כהן: 10 אנשים הרוגים ואחר כך משנים?
<עירית שפרבר: לא, אדוני.
אמנון כהן: אבל כתוב, ראיתי.
<עירית שפרבר: אפשר לכנס לאמירות כאלה שנשמעות - - -
אמנון כהן: לא אמירות – כתבתם אתם, שבקריטריונים צריך להיות – אם יש צומת מסוימת, אם יש שם 10-9 נפגעים, אז מתחילים לבדוק מחדש.
<עירית שפרבר: לא.
אמנון כהן: יש, כתוב, ראיתי.
<עירית שפרבר: מה שכתוב שבקריטריונים לטיפול, לסדרי עדיפויות של טיפול – ברור שאנחנו בוחנים תאונות דרכים.
<עירית שפרבר: מקום שיש בו תאונות דרכים יש הלא המון מקומות בארץ שיש בעיות כאלה ואחרות.
<עירית שפרבר: סדרי העדיפויות נקבעים, בין השאר, על פי כמות תאונות הדרכים.
<עירית שפרבר: לא שאנחנו מחכים שתהיה תאונה.
מיקי רוזנטל: גברתי הנכבדה.
מיקי רוזנטל: בוועדה הזאת אנחנו לא רוצים לבוא חשבון עם טעויות שהיו בעבר, אלא למנוע טעויות שיהיו בעתיד, שיחזרו עליהן.
מיקי רוזנטל: אם אתם לא אומרים – הבנו, וזה מה שהבנו, ואת זה נתקן, אלא מתחילים להסביר לנו למה וכמה ואת ההקשר הרחב, אז אנחנו חוששים שאתם שוב מתחמקים.
מיקי רוזנטל: ואנחנו רוצים לפתור בעיות, שלא יחזרו על עצמן, חלילה.
מיקי רוזנטל: לכן, תנסי לענות על השאלות ששואלים אותך ולא להסביר את הדבר בהקשר הרחב, לא כי אין לך מה להגיד, אלא כי אנחנו לא יכולים לשמוע את כל ההקשר הרחב, עכשיו.
<עירית שפרבר: אבל קשה מאד להתמקד במשהו בלי הקשר רחב.
<עירית שפרבר: אני מוכרחה להגיד אמירה – כל מאמץ שנעשה, כל דבר שנעשה, ואנחנו עושים ונמשיך, וזה באמת הדבר הכי חשוב לנו – אין מצב שנוכל להתחייב שלא יהיו תאונות.
אמנון כהן: למנוע, למנוע.
<עירית שפרבר: להפחית, להקטין, לעשות כל דבר.
<עירית שפרבר: שום דבר שאנחנו נעשה לא ימנע לחלוטין תאונות.
<צבי ורטיקובסקי: סלחי לי, האמירה שלך הזו נשמעת כמו השלמה עם תקלות.
<עירית שפרבר: אני באמת לא יודעת להגיד פתרון שאוכל לומר שבמאה אחוז לא תהיינה תאונות דרכים.
<קריאה: יש רק פתרון אחד.
<קריאה: שלא נצא מהבית.
<מלכה חכם: לא נכון.
<מלכה חכם: בדוחות שלכם, אתם - - -
<צבי ורטיקובסקי: סלח לי, אני לא מקבל את האמירה הזאת – אני לא מבין איך משרד התחבורה הגיע למצב הזה אם נתיב כזה, בצורה כזו של תכנון – איך בכלל הגעתם למצב הזה?
<מלכה חכם: בדיוק.
<מלכה חכם: זו השאלה הנשאלת.
<צבי ורטיקובסקי: איזה לקחים אתם מפיקים כדי שלא תהיה תופעה כזו?
<צבי ורטיקובסקי: - - לא מקבל אותה, היא לא במקומה.
<מלכה חכם: כבוד יושב הראש, משפט אחד: בדוחות שלהם עצמם הם ציינו שנושא בטיחות הולכי הרגל לא נשקל מספיק, שהוא לא נשקל.
<מלכה חכם: שהמהירות של האוטובוסים, של הזרימה – זה היה מול עיניהם.
<מלכה חכם: אבל הנושא של בטיחות הולכי הרגל, אתם רשמתם – לא נשקל מספיק.
<מלכה חכם: בבקשה תעייני בדוחות.
<מלכה חכם: אני ראיתי.
<עירית שפרבר: לגבי ציר ז'בוטינסקי בחנו את הנקודה הזו באמת מתוך כל זווית אפשרית וגם מתוך מטרה – וסליחה שאני מרחיבה, את הלקחים האלה ואת הכללים שייקבעו שם – להפעיל בכל הנת"צים שאנחנו עושים.
<עירית שפרבר: ספציפית, פה – יש כבר תכנית של הסדר חדש של הצומת, שמצמצמת אותו, שמכוונת - - -
<קריאה: עם פחות נתיבים?
אמנון כהן: מה זה "מצמצמת"?
אמנון כהן: פחות תנועה?
<עירית שפרבר: הצומת היום הוא מאד מאד רחב.
<עירית שפרבר: הזרועות המשניות הן לא זו מול זו, וסך הכל שטחי הצומת הם מאד רחבים, וזו בעיה.
<עירית שפרבר: אנחנו מצמצמים את השטח, פעם אחת.
<עירית שפרבר: פעם שניה - - -
<עירית שפרבר: התכנית מאושרת, אחרי שאנחנו נקבל את - - -עירית פתח תקווה - - -
<יצחק ברוורמן: אנחנו, לצערי, עד היום לא קיבלנו שום תכנית בעניין.
<יצחק ברוורמן: אני עד היום לא יודע דבר על התכנית.
<יצחק ברוורמן: כדאי לשתף אותנו.
אמנון כהן: מהנדס העיר – קיבלת משהו?
<קריאה: רק מקטע ממנו סגור.
<קריאה: השניים האחרונים מתו במקטע שאינו סגור, השנה.
<עירית שפרבר: עירית פתח תקווה לא לקחה על עצמה את המטלה להסדיר את הצומת מחדש.
<עירית שפרבר: לקחו את זה - - שזה הציר שלהם, אבל הם לא רשות התמרור המקומית.
<עירית שפרבר: עירית פתח תקווה היא רשות התמרור המקומית.
<יצחק ברוורמן: סליחה, תנו לנו את הסמכות, יש לנו פתרונות להציע.
<יצחק ברוורמן: דברו אתנו ותנו לנו להציע לכם.
<עירית שפרבר: דיברו הרבה מאד - - -
<יצחק ברוורמן: יש לנו הצעות שגם נדמה לי שניסו להציע, ואתם לא מקבלים אותן.
<קריאה: תעדכני איפה זה עומד - - -
<עירית שפרבר: זה עומד בזה שיש תכנית מאושרת, נת"ע יבצעו את העבודה, התקצוב יהיה דרכם, של צמצום הצומת פעם אחת - - -
אמנון כהן: נת"ע תקועים 15 שנה עם תל אביב, עכשיו יעשו אצלך?
<עירית שפרבר: זה ציר הקו האדום.
אמנון כהן: אבל זה תקוע גם שם.
אמנון כהן: אם נחכה לקו האדום – זה ב-2020.
<עירית שפרבר: זה לא מחכה לקו האדום, אבל השטח הזה זה ציר הקו האדום, ולכן נת"ע - - - ברגע שעירית פתח תקווה נותנת את האוקיי - - -
<עוזי יצחקי: אני מתחייב שבחצי השנה הקרובה – מה שצריך לעשות - - -
אמנון כהן: מתוקן בשטח?
<עוזי יצחקי: מתוקן בשטח.
<עוזי יצחקי: אינטרס שלנו.
<עוזי יצחקי: אנחנו גם מתכוונים להפעיל שם קו אדום, עוד מעט נגיד על זה כמה מילים, בדיון הבא, עוד לפני שתהיה רכבת ירוצו שם אוטובוסים רבי קיבולת, ולכן אנחנו מתכוונים - - -
אמנון כהן: זה פותר?
אמנון כהן: מה עוד עושים?
<עירית שפרבר: זה אחד.
<עירית שפרבר: זה לא הכל.
<עירית שפרבר: ציינת בצדק, כבוד היושב ראש, שבאמת, הבעיה של הולכי רגל שלא יודעים לאן להסתכל, ולכן חלק גדול מההמלצות של הדוח היו של הדגשה להולך הרגל וניראות טובה יותר, להבין שזה מסלול אחר.
באסל גטאס: איזה דוח זה?
אמנון כהן: דוח פנימי של משרד התחבורה.
אמנון כהן: ומה אתם עושים, בעקבות זה?
<עירית שפרבר: שנציין להולך הרגל – אתה חוצה לא את המסלול הבא של רכב פרטי אלא אתה חוצה משהו מיוחד, ולכן אנחנו מסמנים את זה בפס אדום, כמו שבמסלול המטרונית בחיפה.
<עירית שפרבר: אנחנו, סביב מעברי החציה נסמן חצים משני הצדדים ולא מצד אחד, כמו שהיום נהוג, כדי שהולך הרגל יבין שיש פה משהו אחר, וצריך להסתכל לשני הכיוונים.
<עירית שפרבר: שמים לו שילוט של תנועה דו סטרית לפניך, תהיה הנחיה לנהגים להפחית מהירות, אנחנו בוחנים - - -
אמנון כהן: יהיו שלטים עד איזה מהירות אפשר לנסוע?
אמנון כהן: ותהיה אכיפה של משטרת ישראל?
<עירית שפרבר: הפחתת המהירות ל-40 כפי שנקבע – ולשים שלטים.
<עירית שפרבר: אכיפה במקום כזה זה מאד בעייתי.
<עירית שפרבר: הרבה יותר קל ונכון לעשות את זה דרך המפעילים.
<עירית שפרבר: הרי על כל אוטובוס יש את התכומטר, וזו אכיפה פנימית שלהם, עם קנסות פנימיות.
<עירית שפרבר: זה מה שיקרה.
<הדס ברקוביץ-עוז: הכביש מתוכנן ל-30.
<הדס ברקוביץ-עוז: אם היא מפחיתה ל-40, אנחנו לא מועילים בזה.
<קריאה: לא יותר פשוט גשר להולכי רגל?
<עירית שפרבר: יש שם גשר.
אמנון כהן: רחוק קצת, רחוק.
אמנון כהן: מרחק חצי קילומטר.
<עירית שפרבר: גם – כדי לאלץ את נהגי האוטובוס להפחית מהירות פיזית, כי תמרור לא עושה את העבודה באמת – אנחנו בשטח הצומת מצרים את נתיבי הנסיעה שלו, אפילו אם זה בצבע, אבל התחושה היא של היצרות – ואז גם יקטין מהירות.
<עירית שפרבר: אנחנו, את תחנות האוטובוס מיקמנו כך שיהיו יותר בטיחותיות.
<עירית שפרבר: זה כבר נעשה בשלב הקודם.
<עירית שפרבר: דבר נוסף, יש שם גשר של הולכי רגל שאמנם אינו בצומת, אבל הוא בין שני המוקדים העיקריים של החציה פה – של בית החולים והקניון.
אמנון כהן: מה אתם ממליצים לעשות?
<עירית שפרבר: נעשה תכנית של שילוט גם בקניון וגם בתוך בית החולים שיכווין לשם, שיבהיר להולכי הרגל, כי בבית החולים זו ודאי לא אוכלוסייה קבועה, אלה מזדמנים, והם אולי לא מכירים.
<עירית שפרבר: תיעשה פעולה של שילוט פנימי בתוך בית החולים, ובקניון, בעזרת עירית פתח תקווה, כי לנו אין כלים להורות לקניון מה לעשות.
<עירית שפרבר: תהיה הבהרה – יש שם גם מעבר תת קרקעי, וגם גשר להולכי רגל.
אמנון כהן: אפשר לתכנן מעכשיו כי הגשר הזה הוא לא שמיש כי הוא רחוק - - -
<עירית שפרבר: הוא שמיש - - -
<מלכה חכם: הוא לא שמיש, הוא לא ליד תחנת האוטובוס.
אמנון כהן: אז אני אומר – לתכנן יותר רחוק.
אמנון כהן: בינתיים, מה שאתם עושים- מצוין, אבל לתכנן גשר יותר זמין, יותר נגיש לתושבים, כי הם שם, הם גרים שם, לא אנחנו.
אמנון כהן: לתכנן לטווח הארוך, שיהיה בתכנון, בצומת הזאת, שבעתיד יהיה גם נגיש יותר לאזרחים שעובדים שם, חיים שם.
<עירית שפרבר: אני מוכרחה לומר שלמרות שיש שם צומת, הפעילות האורבנית סביב לצומת היא לא כל כך חזקה.
<עירית שפרבר: הפעילות החזקה זה בין שני המוקדים האלה, באמת – הקניון ובית החולים, שיש ביניהם זיקה, ויש היגיון בהחלט בגשר הזה.
<מלכה חכם: זה לא נכון, זה לא נכון.
<מלכה חכם: הם יורדים מתחנות אוטובוס.
<מלכה חכם: את מעוותת את המציאות.
<הדס ברקוביץ-עוז: מעבר החציה הזה שבו קרו כל התאונות האלה, קרוב לתחנות האוטובוס.
<הדס ברקוביץ-עוז: הולכי הרגל שיוצאים מבית החולים והולכים לקניון לא מגיעים למעבר חציה מסומן
<עליסה בן-דוד: מעבר החציה שבו היו התאונות הקטלניות לפני כן, בשנת 2012, היה מעבר החציה המערבי בצומת.
<עליסה בן-דוד: לאור העובדה הזו - - מעבר החציה הזה, לאור הזיהוי שהוא המעבר שבו היו התאונות הקטלניות, אנחנו עשינו פעולה משותפת, בעצם – זה גם משרד התחבורה, עם העיריה, עם המשטרה, והיתה שם סגירה של המעבר הזה.
<עליסה בן-דוד: התאונה הבאה היתה במעבר ה - - -
<עירית שפרבר: להשלים את מה שעליסה אמרה, כי התכוונתי להגיד את זה, בקשר לזה שמשרד התחבורה לא עשה כלום – לפני התאונה הנוראית שהיתה, נעשה, מלבד מה שהמנכ"ל ציין – אנחנו ביטלנו מעבר, הזזנו את התחנות ובאמת חשבנו - - -
<מלכה חכם: לא חשבתם.
<מלכה חכם: גברת עליסה זו האישה שאמרה שהולכי הרגל אחראים על מותם.
אמנון כהן: אני מבקש ממך לא לפגוע באנשים שבאו לדיון.
אמנון כהן: עירית, ביקשנו מהמנכ"ל לבחון בתכנון שאתם עושים, כשאתם עושים תכנון עתידי, גם את הגשר – לקרב אותו, לבחון את הדברים האלה שייתן מענה לאותם אנשים שצורכים את הגשר הזה, לא סתם גשר של 500 מ' שאף אחד לא נוגע בו.
אמנון כהן: אז תבחנו את זה.
אמנון כהן: תגיד לי, כבוד המנכ"ל – זה, כתבתי חצי שנה – כל התכנון, הכבישים, שילוט – אני רוצה דיווח ודיון המשך.
באסל גטאס: השאלה שלי, וזה מופנה גם למבקר המדינה.
באסל גטאס: אמנם המקרה הכואב – אנחנו משתתפים בכאבך, ובאמת מרכינים ראש, כשיש תאונה כל כך קטלנית שאפשר היה למנוע אותה.
באסל גטאס: זו הרגשה יותר קשה.
באסל גטאס: במקרה כזה, שהתאונות לא קורות בגלל טעות אנוש, ואני שוב – לא מאשים מישהו, אבל אני שואל – במצב כשבאמת, בדיעבד, מגלים שהיה תכנון לקוי, ברשות כלשהי.
באסל גטאס: מי אחראי?
באסל גטאס: מי משלם מחיר?
באסל גטאס: אנשים מתים, או נהרגים.
באסל גטאס: אני שואל – האם יש אחריות אישית שאפשר לתפוס את האנשים על מחדליהם?
באסל גטאס: את הרשויות?
באסל גטאס: במובן הזה, כולם מודים.
באסל גטאס: אפילו המשרד עצמו מודה שהיה תכנון רשלני.
אמנון כהן: משרד המבקר רוצה להגיב.
<צבי ורטיקובסקי: אני קודם כל רוצה להשתתף בצער העמוק של המשפחה.
<צבי ורטיקובסקי: זה פשוט נשמע נורא.
<צבי ורטיקובסקי: מהדברים שאני שומע אני לא כל כך רגוע, מנקודת הראות שלנו, כמשרד.
<צבי ורטיקובסקי: אני שומע יותר מדי תליית תקוות בשילוט מאשר - - בעצם, על מה אנחנו מדברים?
<צבי ורטיקובסקי: על קשישים, על חולים, על עולים חדשים, על ילדים.
<צבי ורטיקובסקי: לסמוך פה על שילוט, בכביש כזה רחב?
<צבי ורטיקובסקי: אני לא יודע, זה נשמע לי בעייתי.
<צבי ורטיקובסקי: זה מחזיר אותי לשאלה – איך מגיעים למצב כזה של תכנון, אדוני המנכ"ל?
<צבי ורטיקובסקי: זה דורש פה הפקת לקחים יסודית ממשרד התחבורה.
<צבי ורטיקובסקי: אולי, כנראה, המכשירים לבדיקת התאמת תכנון לנושאים של בטיחות דורשים פה שכלול.
<צבי ורטיקובסקי: היום, ברוך השם, יש טכנולוגיה, יש הדמיות, אפשר להיעזר בהדמיות כדי לבוא ולראות זוויות ראיה של הולכי רגל, מהירויות של נהגים, וכל מיני דברים כאלה.
<צבי ורטיקובסקי: אני לא כל כך שמעתי פה, בדיון הזה, את הפקת הלקחים מהמקרה הקשה הזה של התכנון.
<צבי ורטיקובסקי: הושקעו פה מאות מיליוני שקלים.
<צבי ורטיקובסקי: אני כבר לא מדבר, אדוני היושב ראש, אני מזכיר לך מדיון קודם, אפילו נרכשו כ-90 אוטובוסים שעומדים ללא שימוש בעקבות הרפורמה עם המטרופולין וכל זה.
<צבי ורטיקובסקי: יש פה השקעות אדירות בנושא הזה, ואני לא כל כך שומע איך מונעים – ובזה אני מתחבר לשאלה שלך.
<צבי ורטיקובסקי: - - שהמטרה המרכזית – אולי זה לא איך עורפים ראשים פה, אבל מי שעשה את הדברים האלה ראוי שאולי לא יתכנן סוג כזה של - - -
<קריאה: קחו אחריות על העניין הזה.
<צבי ורטיקובסקי: אולי ראוי ש- - יופקו פה לקחים וישתמשו בדרכי תכנון ופעולה אחרים כדי שלא יקרה אסון כזה ושלא יהיו השקעות כאלה שירדו לטמיון.
באסל גטאס: תכנון של דברים כאלה זה outsourcing?
באסל גטאס: מיקור חוץ?
אמנון כהן: חלק –כן.
אמנון כהן: במפקחים כן.
באסל גטאס: מפקחים בטח, אבל התכנון עצמו איפה נעשה?
אמנון כהן: אומרים ממשרד המבקר שאם יש כשלים כאלה – המשרד לא יתקשר עוד פעם עם אותם - - -
<עוזי יצחקי: הלקחים, כמו שאמרתי, הופקו.
<עוזי יצחקי: פתחנו בחודש אוגוסט את המטרונית.
<עוזי יצחקי: הרבה מאד דברים שהופקו בשנים האחרונות - - צריך לזכור שצירים כאלה יש בירושלים בדרך חברון, ציר בלפור בבת ים.
<הדס ברקוביץ-עוז: משרד המבקר צודק באינסטינקט שלו.
<הדס ברקוביץ-עוז: תליית תמרורים – בוא, אני מזמינה אותך כמה תמרורים וכמה עמודים יש שם עכשיו.
<הדס ברקוביץ-עוז: משרד התחבורה עצמו אמר – כל התמרורים הם אלה שמסתירים את האוטובוסים שבאים.
<הדס ברקוביץ-עוז: זה חלם לשים שלטים שמסתירים את הכיוון של האוטובוסים שבאים.
<הדס ברקוביץ-עוז: אדוני ממשרד מבקר המדינה, אני מזמינה אותך לבדוק את הדבר הזה.
<הדס ברקוביץ-עוז: הפרקליטות בודקת עכשיו בתחומים שלך.
<הדס ברקוביץ-עוז: אני מזמינה את הוועדה להעביר את הנושא הזה לבדיקת מבקר המדינה.
אמנון כהן: תודה לכם, אנחנו כמובן נעקוב אחרי הנושא הזה כמו שאמרנו, תוך חצי שנה, וכמובן – תפיקו לקחים מהדברים האלה גם לתכנונים הבאים שאנחנו עושים.
אמנון כהן: אנחנו עוברים להצעה הבאה שעל סדר היום – קריסתו של מחלף דרור, הצעתם לסדר של חברי הכנסת מיקי רוזנטל ובועז טופורובסקי, מחלף שהיה אמור להיפתח וטוב שלא נפתח, כי הקב"ה מרחם עלינו.
מיקי רוזנטל: אני באמת מתקשה להסתכל בעיניה של האם השכולה כי אני יודע, כל אחד מאתנו יכול להיות הקורבן הבא של רמת הבקרה והתכנון של משרד התחבורה, ואני אומר את זה בצער.
מיקי רוזנטל: אבל זה מוכח שוב ושוב.
מיקי רוזנטל: הנתונים הם כדלקמן: מחלף דרור, שהושקעו בו 320 מיליון שקלים בצומת הנתיבים כביש 4 ו-553, היה אמור להיפתח במחצית חודש דצמבר, ואז הופיע הגשם ושטף חלק מהמחלף, ונוצרה בו שקערורית עצומה.