GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק אבו חמאד: אנחנו לא רוצים מועצה בדרי'את ואם זאת הבעיה, אנחנו אפילו מסכימים שינהל אותנו פנסיונר מערד.
יצחק אבו חמאד: דיברו על כל מיני ועדות.
יצחק אבו חמאד: באוגוסט 2000 היינו בוועדת שרים לענייני ערבים.
יצחק אבו חמאד: הוחלט אז להכיר ביישוב דריג'את.
יצחק אבו חמאד: ההחלטה הזאת התקבלה על ידי שרים.
יצחק אבו חמאד: האם לשרים אין כבוד?
יצחק אבו חמאד: הם אומרים דברים ובאים אנשים אחרים ומבטלים את ההחלטה?
יצחק אבו חמאד: אם הממשלה לא אומרת אמת ואם השרים לא אומרים אמת, אז מי אומר אמת?
יצחק אבו חמאד: ההחלטה הזאת קיבלה תוקף של החלטת ממשלה בנובמבר 2000.
יצחק אבו חמאד: מדוע אני צריך לחכות לאחרון שלא רוצה להיות בכפר כדי שיהיה לי כפר?
יצחק אבו חמאד: אני רוצה שכבר מחר יהיה לי כפר מסודר ויפה.
יצחק אבו חמאד: אני מבקש שתשאירו אותנו כפי שאנחנו, תטפלו באנשים אחרים, רק תעזבו אותנו.
מאיר סער: אני רוצה להתייחס למכתבים ממשרדי הממשלה שהיושב ראש קרא בתחילת הישיבה.
מאיר סער: בספרי התקציב - בספרים הכחולים - אנחנו לא יכולים לראות מה המשרדים השונים נותנים לנגב.
מאיר סער: לדוגמה, במשרד התחבורה יש סעיף של כבישים עירוניים.
מאיר סער: השנה יש שם 867 מיליון שקל.
מאיר סער: אני לא יכול לראות איפה וכמה הנגב מקבל.
מאיר סער: אם אנחנו לא יכולים לקבל מוועדת שרים התייחסות לתוכנית כלשהי, אני מבקש שחברי הכנסת יבחנו אפשרות שבתקציבי המדינה נוכל לראות, לפי המשרדים השונים, מה אנחנו מקבלים לנגב.
אליעזר זנדברג: סבורני שהדוח שמדובר בו תרם תרומה משמעותית להעלאת נושא הנגב לתודעה הציבורית.
אליעזר זנדברג: בכך שהנושא עלה על סדר היום הציבורי, עדיין לא נפתרו הבעיות.
אליעזר זנדברג: אבל היה בכך, ואני רואה בכך, צעד חשוב.
אליעזר זנדברג: הדוח מתמקד בערי פיתוח, אבל צריך לראות אותו במכלול, דהיינו יש לקרוא אותו על רקע הפתרון האזורי הכולל שיש לתת לנגב.
אליעזר זנדברג: לפני דקה צוינה העובדה שתקציב המדינה אינו מייחד סכום לנגב, אלא נבלע בתוך משרדי הממשלה.
אליעזר זנדברג: עמדנו על זה בדוח.
אליעזר זנדברג: משמע שהפתרון לא יכול להתמקד רק בנושא של בריאות, לא רק בנושא של תשתיות, לא רק בנושא של חינוך.
אליעזר זנדברג: צריך לראות את התמונה השלמה.
אליעזר זנדברג: כשאני אומר שצריך לראות את התמונה השלמה, בתוך התמונה הזאת נמצא גם הנושא של הבדואים בנגב.
אליעזר זנדברג: אמרתי שלא עסקנו בזה בדוח הזה, אבל אני יכול לומר כאן שנושא הנגב במשרד מבקר המדינה לא מתבטא ביום הנגב.
אליעזר זנדברג: נושא הנגב נמצא על שולחננו.
אליעזר זנדברג: אנחנו ממשיכים ובודקים ועוקבים גם בהקשר לבעיות נוספות שלא באו לידי ביטוי בדוח הזה וגם במגזרים אחרים שלא הוארו בצורה רחבה מדיי.
אליעזר זנדברג: אנחנו עוסקים ואנחנו נעסוק.
אליעזר זנדברג: הבעיה של הבדואים בנגב, איננה בעיה קלה ואי אפשר גם את הנושא הזה במחי יד לפתור, לא בדיבורים.
אליעזר זנדברג: גם כאן צריכה להיות מחשבה ותכנון, לא לחודש, לא לחודשיים, אלא לטווח ארוך.
אליעזר זנדברג: אני מכיר את הבעיות, אני מכיר את הבעיות של הקרקעות ואת הזכויות על הקרקעות, את הבנייה באזור, נושא החינוך וכל השאר במגזר הבדואי.
אליעזר זנדברג: גם הנושא, במכלול נושא הנגב, נמצא על שולחני ואני עוסק בו.
אליעזר זנדברג: אחרי הוצאת הדוח הוא עובר לתגובת הציבור, לפעולות הממשלה וגם לדיונים בכנסת.
אליעזר זנדברג: אני לא מסכים שהדוח הזה היה בגדר "מעצור לדלת".
אליעזר זנדברג: הוא לגמרי לא מעצור לדלת.
אליעזר זנדברג: הראיה הטובה ביותר היא בכנסת – הוועדה הנכבדה הזאת קיימה מספר דיונים וזה דיון נוסף.
אליעזר זנדברג: מליאת הכנסת דנה בהקשר זה או אחר בנושא הנגב.
אליעזר זנדברג: הנושא לא ירד מסדר היום, וגם זה לא מספיק.
אליעזר זנדברג: אני לא יודע ואני לא יכול לומר עכשיו אם לא נעשה ולא כלום בעקבות הדוח.
אליעזר זנדברג: התיקון האחרון בחוק מבקר המדינה מחייב כל גוף מבוקר למסור למבקר המדינה דיווח על הפעולות שנעשו לאור הדוח.
אליעזר זנדברג: אני עדיין לא קיבלתי את הדוחות האלה.
אופיר פינס-פז: באיזה לוח זמנים צריך למסור לך את הדוחות האלה?
אליעזר זנדברג: למעשה אנחנו מתחילים ליישם את התיקון לחוק רק מהדוח האחרון שהוגש.
אליעזר זנדברג: עדיין לא על הדוח שאנחנו מדברים בו.
אליעזר זנדברג: אבל, למרות זאת, אנחנו נעשה מעקבים אחרי הפעולות שנעשו ועל דברים שלא נעשו.
אליעזר זנדברג: אמרתי שהנושא הזה על שולחני.
אליעזר זנדברג: אני מציע, גם לוועדה הנכבדה הזאת, לתת עדיפות בדיוניה לנושא הנגב כולו.
אליעזר זנדברג: אני משוכנע שדיונים כאלה יכולים לתרום בסופו של דבר לתזוזה בנושא.
אופיר פינס-פז: אני חי בתחושה, ואני אומר את זה לא בגלל שאני קרוב יותר מאחרים, אבל אני עוסק בנושאים, שהטיפול בנושא הבדואי ובעיקר ביישובים הבלתי מוכרים, הוא טיפול מתחמק ברמה האסטרטגית.
אופיר פינס-פז: אני טוען שבסוף נצטרך לתת תשובה וככל שניתן תשובות יותר מאוחר, הנזקים שייגרמו עד אז יהיו בלתי הפיכים.
אופיר פינס-פז: אני כבר רואה שהם בלתי הפיכים והם יהיו עוד יותר בלתי הפיכים, מה גם שהתשובות תהיינה עוד יותר מכאיבות, כי הם יהיו תוצאה של לחץ שיתפוצץ.
אופיר פינס-פז: צריך להקדים תרופה למכה, פעם אחת לאחוז את השור בקרניו, במובן החיובי של המילה, ולהחליט לאיזה הסדר הולכים עם החברים הבדואים, שיניח את דעתם, יניח את דעת המדינה ונגיע סוף סוף לפשרה נכונה.
אופיר פינס-פז: לצערי, ממשלות ישראל, כולל הממשלה של אהוד ברק, לא עשו דבר.
אופיר פינס-פז: חלק מהשותפות הקואליציוניות שלנו בממשלת ברק הפריעו לנו לעשות מה שרצינו לעשות.
אופיר פינס-פז: אני אומר רצינו, ואני מתכוון לביילין, ג'ומס ואחרים.
אופיר פינס-פז: אבל לא נתנו לנו, כי המינהל לא היה בשליטתנו וכו'.
אופיר פינס-פז: זה יתפוצץ לנו בפנים בסופו של דבר.
אופיר פינס-פז: ולכן אני מסכים עם המבקר במאת האחוזים, וזה לא שאלה לישיבה ולא שאלה להצהרות, אלא שאלה לתכנון ולהכרעה, כי המצוקות ידועות וצריך לקבל החלטות.
אורי גרף: עברה שנה וחצי מיום פרסום הדוח.
אורי גרף: צריך להסתכל מה קרה מאז והתשובה היא כלום.
אופיר פינס-פז: ביקשתי היום מהמבקר את חוות דעת מבקר המדינה בנושא היישובים הבלתי מוכרים.
אופיר פינס-פז: מבקר המדינה אמר שהוא עוסק בנושא של הבדואים כל הזמן, כמו שהוא עוסק בנושא הנגב.
אופיר פינס-פז: אני מניח שאתם תראו את זה גם בדוחות הבאים.
אליעזר זנדברג: זה יהיה אפילו בדוח הקרוב ביותר.
אופיר פינס-פז: אני ביקשתי התייחסות ספציפית לנושא היישובים הבלתי מוכרים, כי בעיניי יש שם גם בעיה משפטית מאוד מאוד מעניינת.
אופיר פינס-פז: אני לא חושב שאני יכול לחיות במדינה, להיות חבר כנסת במדינה, שהממשלה לא מכירה בהחלטה סטטוטורית, מה גם שהיא לא נותנת פתרונות אחרים.
אופיר פינס-פז: לגבי הנושאים האחרים – הקראתי לכם את תשובות חלק מהמשרדים שטרחו והשיבו.
אופיר פינס-פז: זו תעודת עניות.
אופיר פינס-פז: נכון שלפי הכלים שעומדים לרשותנו אני לא יכול לפטר שר, ולא יכול לפטר מנכ"ל ולא יכול לפטר אף אחד וגם לא יכול לטפל באנשים שלא עושים את עבודתם, אבל אנחנו יכולים לעשות את מה שהחוק קובע שנעשה – אנחנו נמשיך לדון בדוח הזה, אנחנו לא נרד ממנו ונחזור ונתכנס שוב.
אופיר פינס-פז: חבר הכנסת אמנון רובינשטיין, היושב ראש הקבוע של הוועדה, מחויב לנושא לא פחות ממני.
אופיר פינס-פז: הוא ינסה עד הסוף ולא יניח לממשלה בשני הנושאים – בדוח ויישום המסקנות של הדוח, וניסיון ללחוץ את הממשלה להגיע לפתרונות לגבי היישובים הבלתי מוכרים בנגב.
אופיר פינס-פז: הבריחה מפתרון היא לדעתי אסטרטגיה שגויה, שתוביל אותנו למצבים נוראים.
אופיר פינס-פז: ובאווירה לא אופטימית זו, אני רוצה להודות לכם שהטרחתם את עצמכם להגיע לכנסת, במיוחד לתושבי הנגב.
אופיר פינס-פז: אני רוצה להודות לנציגי המשרדים השונים.
אופיר פינס-פז: אני רוצה להודות לך, מבקר המדינה.
אופיר פינס-פז: - - - - - - - - - -
מרדכי משעני: אני פותח את הישיבה.
מרדכי משעני: אני ממלא מקומו הקבוע של יושב ראש הוועדה לענייני ביקורת המדינה, חבר הכנסת אמנון רובינשטיין, ואני מנהל היום את הישיבה.
מרדכי משעני: אני מבין שמבקר המדינה לא יכול היה להגיע לישיבה, ונמצאים כאן עוזרתו הבכירה ואנשי משרדו.
מרדכי משעני: בהזדמנות זו אני רוצה לברך את המנכ"ל לשעבר של משרד מבקר המדינה היושב כאן היום כמנכ"ל רשות השידור.
מרדכי משעני: אני מבין שהוא רק בתחילת דרכו והייתי רוצה לשלוח לו בשם הוועדה ברכת הצלחה.
מרדכי משעני: הדו"ח הזה הוא דו"ח מפורט, ולפי דעתי, אנשי מבקר המדינה עשו פה עבודה לפרטי פרטים בנושא של הפיקוח והבקרה על פרסומות, חסויות ותשדירי שרות.
מרדכי משעני: הנושאים שנידונו הם:1) הכללים בדבר שיבוץ פרסומות במשדרים במשך השידור; 2) המעבר לשידור ספרתי דיגיטלי; 3) התחשבנות בין החברה לבין הרשות - כל ענייני הכספים; 4) הפיקוח והבקרה של הרשות על קבלת הכספים בגין השידורים; 5) נושא המע"מ; 6) תשדירי חסות ברדיו; 7) תשדירי חסות בטלביזיה .
מרדכי משעני: אני לא יודע אם אנחנו נוכל לסיים את הדיון בכל הנושאים האלה.
מרדכי משעני: בשלב זה הייתי מציע להתמקד בארבעה נושאים, ככל שאנחנו נספיק.
מרדכי משעני: אני מאמין שיושב ראש הועדה יקיים ישיבה נוספת, כי גם מתוך התשובה וגם מתוך הממצאים האחרונים אני חושב שהעניין עדיין לא סגור בכל הנושאים.
מרדכי משעני: הייתי מבקש להתמקד עכשיו בארבעה נושאים שאני אציין.
מרדכי משעני: אנחנו נדון בכל נושא ונושא לפי הסדר, נשמע את הערות המבקר, כולל עדכונים אחרונים, ולאחר מכן נשמע את אנשי רשות השידור ואחרים.
מרדכי משעני: הנושאים שאני מציע לדון בהם - ואם יש הערה כלשהי, אשמח לקבל - הם אלה: 1) המעבר לשידור סיפרתי, ובעיקר נושא ההזמנות; 2) הכללים בדבר שיבוץ הפרסומות והפיקוח, וכאן אני לא מתכוון לנושא הכספי, אלא דווקא לנושא של הכללים גם לגבי שיבוץ הפרסומות וגם לגבי משך השידור, כולל הפיקוח של רשות השידור - כל מה שנכתב שם לגבי זה שהחברה יכולה להיכנס בכל עת למחשב של רשות השידור ולשנות את הקבוע; 3) העניינים הכספיים וההתחשבנויות שבין החברה לבין רשות השידור; 4) תשדירי חסות בטלביזיה, ולא ברדיו.
מרדכי משעני: יש לזה משמעות.
מרדכי משעני: את שני הנושאים האחרונים, או אותם נושאים שלא נספיק לדון בהם היום, אנחנו נשאיר לדיון הבא.
מרדכי משעני: מקובל?
מרדכי משעני: ברשותכם, עוד הערה.
מרדכי משעני: מיד עם כניסתי לכנסת הגשתי הצעת חוק לביטול אגרת הטלביזיה.
מרדכי משעני: אומנם הצעת החוק הזו לא עברה בקריאה טרומית, אבל הגשתי שוב הצעת חוק דומה, אפילו שתיים: הראשונה שבאה לבטל ביטול כללי, בלי הצבעה על מקורות אחרים; והשניה - עם הצבעה על מקורות אחרים הקשורים בנושא של האגרה המוטלת על המכוניות.
מרדכי משעני: לכן, הנושא הזה מאוד מעניין אותי.
מרדכי משעני: גם עברתי על הנתונים של המבקר, ובכלל זה הנתונים הכספיים.
מרדכי משעני: במסגרת התשובה במליאה על אותה הצעת חוק שלי הודיע השר רענן כהן, שהוא האחראי על רשות השידור, כי הוא מתכוון לבצע רפורמה שתתפרס על מספר שנים, שמטרתה התייעלות של רשות השידור וצמצומים, ומתוך כך גם צמצום היקף האגרה על הטלביזיה, אבל את זה אולי נדחה לדיון הבא.
מרדכי משעני: אני מבקש מנציגת משרד מבקר המדינה, גב' רינה ברעלי, שערכה את הביקורת להציג את הנושא הראשון של המעבר לשידור סיפרתי, ובעיקר את הנושא של ההזמנות.
רינה ברעלי: רק משפט פתיחה: מדובר בחברה פרטית, חברה עסקית שזכתה במכרז שהרשות פרסמה.
רינה ברעלי: היא זכתה פעמיים, פעם ב-1993 ופעם שניה ב- 1998.
רינה ברעלי: זו אותה חברה שמנהלת את הנושא הזה עבור רשות השידור.
רינה ברעלי: הרשות ניסתה להתקדם עם השידור שלה ועשתה את זה ב-1998.
רינה ברעלי: היא עשתה את זה בתחומים אחרים, אבל התחום שאני נגעתי בו הוא התחום של הפרסומות.
רינה ברעלי: הם עברו לשידור פרסומות באמצעות מחשבים.
רינה ברעלי: לא אכנס לכל התהליך, אבל מה שחשוב מאוד הוא שכתוצאה מהמעבר הזה לשידור ספרתי כל המבנה של המערכת הממוחשבת פשוט הוציא מידיה של הרשות את הפיקוח על הפרסומות.
רינה ברעלי: בידי חברת השירותים הזו יש תוכנת שיפוץ פרסומת שקנו אותה ברשות.
רינה ברעלי: הרשות לא אגרה מאגרים שנוגעים לשידור של הפרסומות, לתכנון של הפרסומות.
רינה ברעלי: אין לה בכלל מידע משלה, כי אין לה המערכת המתאימה כדי לאגור את המידע הזה.
רינה ברעלי: זו בעיה שהרשות ניסתה ומנסה לטפל בה - עד היום, למיטב ידיעתי, ללא תוצאות.
רינה ברעלי: נקודה חשובה שהיושב ראש הזכיר היא, שאם שהרשות אינה יכולה להפיק מכל המערכת הממוחשבת הזו דו"חות שהייתה אמורה, לטעמנו, להוציא כדי לפקח על החברה, הרי שלחברה יש לה כניסה חופשית בנושא הזה של פרסומות - כמובן, היא לא נכנסת בשום עניין אחר למערכת של רשות השידור – והיא יכולה לשנות פרסומות אפילו זמן קצר מאד לפני שידורן.
רינה ברעלי: יש לזה השלכות מבחינה זו שאף אחד לא יכול לשמוע איך זה נשמע, אם זה תקין, אם זה עומד בכללים.
רינה ברעלי: זה משודר.
רינה ברעלי: אם יש מישהו שמתלונן, כעבור כמה זמן דנים מחדש, ואז או שמורידים או שלא מורידים או שדורשים לתקן, אבל זה רק בדיעבד.
רינה ברעלי: בדרך כלל זה לא מראש.
רן גלינקא: תחזרי על זה, בבקשה.
רינה ברעלי: כתוצאה מזה שהפרסומת הראשונה – בפעם הראשונה שלה, לא כשהיא חוזרת על עצמה – נכנסת פתאום למערכת זמן קצר לפני שידורה, לא בודקים אותה, איש לא שומע אותה.
רן גלינקא: מבחינת תוכנית.
רינה ברעלי: כן, מבחינת תוכנית.
רינה ברעלי: יש להם כללים איך פרסומת צריכה להיות.
רינה ברעלי: מצאתי שבפרסומות פחות מהירות כן רואים את החלק המילולי, אבל שוב לא מאזינים איך זה נשמע בהקלטה, וכבר היו מקרים שאישרו את החלק המילולי, וכשזה הושמע ברדיו זה נשמע אחרת, ושוב זה גרם להתדיינות אם כן להוריד לא להוריד, כן לשנות לא לשנות וכדומה.
רינה ברעלי: אני יכולה לעבור לנושא הבא, שיבוץ הפרסומות, או שאתה רוצה שנעצור כאן?
מרדכי משעני: אני מעדיף שנדון בכל נושא ונושא בנפרד.
מרדכי משעני: לפני שאתן את רשות הדיבור בנושא זה למנכ"ל רשות השידור אני רוצה להעיר שתי הערות: ראשית, במסגרת המעבר לשידור ספרתי הדו"ח שלכם מתייחס גם לנושא של ההזמנות, ובעניין זה יש פה הערה.
מרדכי משעני: אני מבין שהיה צורך, אולי דחוף, לרכוש את אותם מחשבים, והסכום שלהם עלה על 25,000 שקל, ובעצם הם עשו רכישות עד 25,000 שקל כדי בצע את זה בצורה לא ממוכרזת, ויש לכם הערה בעניין הזה, ואתם גם ביקשתם שהרשות תודיע על כוונתה לרענן את נוהל מורשה החתימה כדי למנוע הישנותם של מעשים מסוג זה.
מרדכי משעני: בעניין הזה הייתי רוצה תשובה.
מרדכי משעני: והעניין השני נוגע לנושא שאת דיברת עליו: נושא הפרסומות.
מרדכי משעני: בתשובתה אומרת הרשות שבמהלך שנת 2000 היא השתמשה בשירותיו של מהנדס כדי להגביר את הפיקוח שלה על העניין הזה.
מרדכי משעני: הייתי רוצה לדעת אם העניין הזה צלח ומה התוצאות בשני הנושאים האלה.
מרדכי משעני: בבקשה.
רן גלינקא: אני אפתח ואחר כך מנהל הרדיו יוסיף כדי שנציג תמונה שלמה.
רן גלינקא: בהתאם לחוק מבקר המדינה החדש, השר הממונה הקים ועדה בראשותי שמחויבת לדון על כל ממצאי הביקורת ולהשיב, תוך פרק הזמן הקבוע בחוק, על הפעולות שהיא מתכוונת לעשות בטווח הקצר וגם בטווח הארוך.
רן גלינקא: זה דבר אחד.
מרדכי משעני: אלה תשובות מעבר לתשובות שכבר נתתם?
מרדכי משעני: בעצם זה דו"ח שהתפרסם כבר.
רן גלינקא: התשובות שניתנו - ניתנו כמענה של גוף מבוקר לליקויים שנמצאו, כדי שהליקויים יהיו מקובלים גם על הגוף המבוקר.
רינה ברעלי: אבל התשובות לדו"ח הזה הן עדיין לא במתכונת שאתה מדבר עליה.
שלומית לביא: זה תיקון לחוק.
שלומית לביא: סעיפים 21א ו-21ב הם תיקון לחוק הקובע שכל גוף צריך להקים צוות מעקב.
רן גלינקא: אחרי שיש הדו"ח, הצוות הזה הוא צוות שצריך לשבת ולתקן את כל הליקויים , ואחר כך משרד מבקר המדינה יכול גם להתייחס לעניין הזה ולהגיד שחלק מהתיקונים מקובלים, חלק לא, לגבי חלק הוא רוצה להיכנס לביקורת נוספת – הכל כפי שהוא יחליט לעשות במקרה הזה.
רן גלינקא: והוועדה הזאת , כמובן, תשב ותתייחס למכלול הליקויים.
רן גלינקא: זה דבר ראשון.
רן גלינקא: דבר שני שאני רוצה להגיד הוא שיש כאן ליקויים – למשל, מחשוב - שבהם צריך להביא בחשבון את פרקי הזמן כדי לתקן ואת העלויות הכרוכות בכך, ואנחנו יודעים איך תהליכים כאלה מבוצעים.
רן גלינקא: הרי אם לא נאפיין באפיון מסודר ואם לא נרכוש בהתאם לנהלים ואם לא נציג תקציבים, בסופו של העניין הפתרון לא יימצא.
רן גלינקא: ולכן, כשדנים בנושא של הפתרונות צריכים לדבר בשתי רמות של טיפול: פעם אחת, ברמה של פתרונות שניתן לבצע אותם כבר עכשיו כדי להקטין את הנזק וכדי לתקן ליקויים שניתן לתקן במערכות הקיימות ובכוח אדם הקיים; ופעם אחרת, להסתכל על פתרונות, שהם יותר ארוכי טווח, שצריכים להיכנס לתוכניות עבודה ברמה השנתית\
רן גלינקא: ואולי אפילו רב שנתית.
רן גלינקא: אני יודע שמערכות מחשוב הם עניין שהוא גם עתיר כסף וגם עתיר זמן, אם רוצים שזה יתבצע כיאות.
רן גלינקא: אתחיל במשהו שהוא קשור לזה, אבל הוא גם קשור לדברים אחרים, וזה עלה פה בביקורת בממצא שאומר, שכדי לעקוף ועדות התקשרויות אלה או אחרות, נהגו לפעמים ברשות השידור לפצל התקשרות לתת-התקשרויות, ולמעשה במקום שההתקשרות תהיה, נניח, 100,000 דולר, היא הייתה ארבע פעמים 25,000 דולר.
רן גלינקא: אלה סתם מספרים.
רן גלינקא: בכניסתי לתפקיד עצרתי התקשרויות והפכתי את התהליך - כהחלטה ניהולית - עדיין לא הגענו לרענון סמכויות התקשרות - והנושא הזה עולה בכל מקום.
רן גלינקא: אני רואה בחומרה רבה פיצול התקשרויות ועקיפה של סמכויות בדרך זו.
רן גלינקא: אם דבר כזה יקרה, אנחנו נטפל בו בצורה נחרצת.
רן גלינקא: דבר זה הוא עבירה משמעתית חמורה והוא לא צריך להיות.
רן גלינקא: בתקופה האחרונה אנחנו גם הקמנו הרבה ועדות בהתאם לכל הכללים הנהוגים ברשות – ויש כללים רבים בעניין הזה - כדי לנסות להתיישר ולסגור פערים בכל התחום הזה.
מרדכי משעני: מר גלינקא, תרשה לי לשאול אותך.
מרדכי משעני: בגלל הרקע שממנו אתה בא, לך יהיה ודאי הרבה יותר קל לנסח את הכללים האלה או לרענן, כמו שאתם כתבתם, אבל האם אנחנו יכולים לצפות לקבל תוך מספר שבועות איזה שהוא מסמך שבו אתם קובעים את הכללים האלה לגבי הנושא של ההתקשרויות ושיהיה ידוע לכל מנהלי החטיבות והאחרים שעוסקים בדברים האלה?
רן גלינקא: ראשית, המסמך הזה קיים אצלי.
רן גלינקא: היו"ר מרדכי משעני: אני מתכוון למסמך המרוענן .
רן גלינקא: שנית, הנושא הזה הוא נושא של עבירה, זאת אומרת, לא צריך להמציא פה את הגלגל.
רן גלינקא: הדבר הזה קיים, ודרושה פשוט הנחיה של רענון , ולמיטב זיכרוני, אפילו עשינו את זה.
רן גלינקא: לכן, אני לא רוצה להמציא גלגל, אני לא רוצה לעשות עכשיו דבר שלא צריך לעשות אותו.
רן גלינקא: זאת אומרת, ברור לחלוטין שאין לפצל הזמנות ברכש.
רן גלינקא: אגיד עוד משהו.
רן גלינקא: בהנחיה נוספת שניתנה כל מערך החוזים יעבור בקרה של הלשכה המשפטית, ולכן במקומות שבהם ברור לחלוטין שחוזה כולל מכלול שלם, ייאסר לעשות פיצול של הזמנות, כולל פטור ממכרזים, ועדות התקשרויות.
רן גלינקא: זה נושא רחב.
רן גלינקא: דבר נוסף, ברשות השידור יש עוד תת ועדה של המליאה או הוועד המנהל, שגם היא עושה בקרה על רכישות מעבר לסכום מסויים, וכל הדברים האלה יוצרים תהליך, שבעיניי הוא אפילו ארוך מדי, קשה מדי ומורכב מדי, אבל הוא בהחלט מאפשר בקרה, ואני חושב שלפחות בחודשיים האחרונים אנחנו עושים בקרה הדוקה על העניין הזה, כי זה נושא שהוא מינהלי והוא נושא חשוב וחיוני.
רן גלינקא: אין ויכוח על זה.
מרדכי משעני: אתה רוצה שעוד מישהו יתייחס לנושא הספציפי הזה של ההזמנות?
רן גלינקא: נמצא כאן מוטי לוי, סמנכ"ל כספים, ואולי הוא ירצה להשלים.
מוטי לוי: אני רוצה לציין שנוהל מורשה החתימה ברשות השידור הותקן לפני כשבע שנים, עם כניסתו לתפקיד של מנכ"ל רשות השידור קירשנבאום.
מרדכי משעני: למה דווקא 25,000 שקל?
מוטי לוי: במסגרת הזו של מורשה החתימה למעשה קירשנבאום אמר שהוא הרחיב את זה ל-25,000 שקל כי הוא רוצה לעשות ביזור סמכויות, כלומר, לתת למדיה אפשרות לעשות התקשרויות עד 25,000 שקל לכל הזמנה באופן עצמאי, בלי שזה יעבור את מערכת הכספים ואת יחידת הכספים.
מוטי לוי: זאת אומרת, המדיה רשאית היום, על פי הנוהל הקיים, להוציא הזמנות עד 25,000 שקל בלי שזה עובר יחידת כספים - מה שלא מקובל בדרך כלל במשרדי ממשלה.
מוטי לוי: אנחנו קצת שונים, כי במשרדי ממשלה על כל הזמנה חותמים החשב או עוזר החשב, ואילו כאן, במסגרת ביזור סמכויות, אמרו שהמדיה צריכה לקבל את האפשרות להתחייב ולהוציא הזמנות.
מרדכי משעני: למה דווקא המדיה?
מוטי לוי: המדיה, זאת אומרת הרדיו, הטלביזיה, יחידות הסמך של רשות השידור, ולא דרך יחידת הכספים שנמצאת במטה.
מוטי לוי: והעניין הוא שניצלו את הנושא הזה של 25,000 שקל כדי להעביר כמויות גדולות מאוד של הזמנות בהיקפים כספיים שמצטברים - אפילו בתוך ה-25,000 שקל , גם אם לא מפצלים מעבר לזה - לסכומים גבוהים מאוד, שעוברים למעשה ללא אישור ההזמנה מראש דרך יחידת הכספים, שיכולה גם לפקח מול התקציב ומול האפשרויות הכספיות.
מרדכי משעני: למי יש הסמכות להזמין ב-25,000 שקל?
מוטי לוי: בתוך המדיה יש אפשרות לשני מנהלי חטיבה,שהם החותמים על ההזמנה.
מרדכי משעני: כל מנהל חטיבה יכול לחתום באופן עצמאי?
מוטי לוי: לא, אפילו פחות מזה.
מוטי לוי: כלומר, עד 3,000 שקל - מנהל מדור, עד 10,000 שקל - מנהלי מחלקות, אבל תמיד שני אנשים, ועד 25,000 שקל - שני מנהלי חטיבה.
מוטי לוי: זאת הסמכות כיום.
מרדכי משעני: אבל, הוא יכול לחתום לבדו על ההזמנה או שהוא צריך עוד מישהו שיחתום אתו?
מוטי לוי: הוא יכול לחתום לבדו יחד עם מנהל חטיבה אחר במדיה.
מוטי לוי: כלומר, מנהל חטיבת ההנדסה יחד עם מנהל חטיבת שירותי ההפקה יכולים לחתום על הזמנה ולהוציא אותה לפועל.
מוטי לוי: בסופו של דבר החשבונית מגיעה ליחידת הכספים על סמך ההזמנה שהוצאה במדיה, ובדיעבד זה מגיע לביצוע התשלום לפני שביחידת הכספים יכולים לראות האם ההזמנה הזאת מבוססת על תקציב קיים, על תקציב לא קיים, האם המערכת הכספית מסוגלת לבצע את התשלום וכן הלאה.
מרדכי משעני: אם הוא כבר עשה את ההזמנה, יכול לבוא מישהו אחר ברשות ולהגיד: רגע , סטופ, אני לא מאשר את זה, זה לא בהתאם למסגרת התקציב?
מוטי לוי: אם הוא עשה את ההזמנה, זה כבר יצא לדרך, והוא גם מקבל את התמורה.
מוטי לוי: למעשה הספק או נותן השירותים מספק את השירות או את התמורה - - -
מרדכי משעני: סליחה, אני רוצה לשאול אתכם איך זה במשרדי ממשלה אחרים.
מרדכי משעני: לא קיים דבר כזה.
מרדכי משעני: מר מוטי לוי, אני מבקש להמשיך.
מוטי לוי: במהלך השנים האחרונות הייתה הצעה לחזור לנוהל הישן שהיה לנו לפני שמר קירשנבאום נקט את אמצעי הביזור האלה ולהגביל את כל הנושא הזה של האישור במדיה עד 5,000 שקל לכל הזמנה, או גג – עד 10,000 שקל, שהם עדכון של אותם 5,000 שקל שהיו לפני תקופתו של מר קירשנבאום.
מוטי לוי: בדרך זו אפשר לצמצם בצורה מאוד מאוד משמעותית את כמות ההזמנות שמוצאות בהיקפים כספים גדולים ללא בדיקה וללא פיקוח ובקרה של הכספים לפני שההזמנה יוצאת, ולא בדיעבד.
מוטי לוי: הדבר הזה נדון במשך החודשים והשנים האלה ואף פעם לא הגיע לכלל הכרעה.
מוטי לוי: צריך לזכור שנוהל מורשה חתימה הוא נוהל שהוועד המנהל של רשות השידור צריך לאשר אותו.
רן גלינקא: גב' חנה מצקביץ, בבקשה.
חנה מצקביץ: נוהל מורשה חתימה לא קשור לביזור ולא קשור לקירשנבאום ולא קשור לאף אחד.
חנה מצקביץ: נוהל מורשה חתימה אושר לאחר חוק חובת המכרזים, והסכום של 25,000 שקל נקבע בו משום שהסכום של 25,000 שקל היה בלי מכרז, ואין לזה שום קשר למדיניות של ביזור.
חנה מצקביץ: לי לא ידוע שיש איזו מדיניות של ביזור ברשות השידור, להפך.
מוטי לוי: לא, זה לא נכון.
מוטי לוי: גב' מצקביץ, את לא היית בתקופה הזאת.
חנה מצקביץ: הייתי.
חנה מצקביץ: ולכן, אין בזה שום קשר לעניין של הביזור.
מוטי לוי: זה לא נכון.
מוטי לוי: גב' מצקביץ לא הייתה בתקופה הזאת.
מוטי לוי: חנה מצקביץ: נוהל מורשה חתימה הוצא על ידי הלשכה המשפטית יחד עם נוהל של המכרזים אחרי שהתקבל חוק חובת המכרזים והוא ובא להתאים את עצמו לעניין של המכרזים.
מוטי לוי: עכשיו, הסכום הזה הוא סכום שנקבע משום שזה הסכום - - -
מרדכי משעני: - על ידי מוטי קירשנבאום.
חנה מצקביץ: מה זה רלוונטי?
מרדכי משעני: לא, אני שואל, כי כך אנחנו שמענו.
רינה ברעלי: היום הסכום עומד על 30,000 שקל.
רינה ברעלי: יוצא שהוא נשאר אותו דבר, אבל בעיקרון זה נגזר מחוק חובת המכרזים שמאפשר - - -
חנה מצקביץ: והסכום של 25,000 שקל היה בזמנו הסכום שבו אפשר היה לרכוש ללא מכרז.
חנה מצקביץ: נדמה לי שהיום התעדכן הסכום ל-30,000 שקל.
אמנון נדב: - ל-35,000 שקל.
רינה ברעלי: הבעיה היא הניצול לרעה של העניין הזה.
רן גלינקא: והבעיה היא בעיה משמעתית של ניצול לרעה .
מרדכי משעני: גם כאשר משרד ממשלתי רשאי שלא להתקשר על פי מכרז עד סכום של 25 או 30 אלף שקל - גם אז יש בוודאי הוראות או כללים של המשרד איך עושים את זה.
מרדכי משעני: זה לא חתימה והזמנה.
חנה מצקביץ: בוודאי, וגם אצלנו זה קיים.
יהושע רוט: היתה פה הערה לגבי הניצול לרעה - - -
חנה מצקביץ: גם אצלנו זה קיים על הנייר, אבל בפועל לא נהגו כך.
מרדכי משעני: בבקשה, תומר רוזנר, היועץ המשפטי של הוועדה.
תומר רוזנר: במשרדי הממשלה וברשויות ציבוריות אחרות, למיטב ידיעתי, בכל התקשרות - כמעט מהשקל הראשון או מעל סכום מאוד קטן - נדרשת תמיד חתימה של נציב החשבות או מחלקת הכספים.
תומר רוזנר: אין התקשרויות של עובדי משרד שאינן מלוות בחתימה של איש מחלקת הכספים - גם התקשרויות שפטורות ממכרז.
תומר רוזנר: במשרדי הממשלה הדברים האלה נאכפים בצורה מאוד מאוד חמורה.
תומר רוזנר: אני לא יודע מה לגבי רשויות, אבל לפחות במשרדי הממשלה ההוראות הן מאוד מאוד מחמירות בדברים האלה.
מרדכי משעני: ורשות השידור ודאי שהיא רשות ציבורית, מוסד של המדינה, שגם המימון שלה בא גם מהציבור וגם מהמדינה.
מרדכי משעני: יש לכם הערה בעניין הזה?
רביב סובל: אני חושב שלפחות חשוב מטעם הוועדה להנחות לעתיד.
רביב סובל: אני לא יודע אם היה נוהל כזה ברשות, שיש הוצאת כספים בלי אישור של אגף הכספים, ואם היה כזה , זה מצב בלתי נסבל .
רינה ברעלי: זה מה שכתוב.
מרדכי משעני: מוטי לוי: זה מה שהם עושים היום.
רביב סובל: אבל לעתיד צריך שיהיה ברור שלא יהיה מצב כזה.
מרדכי משעני: גם המבקר ציין את זה בפירוש ואני קורא בפניכם: "אין בצעד שמתעתדת הרשות לנקוט" - הוא מתכוון לעניין הזה של מניעת הישנותם של מקרים כאלה או לעניין של הרענון – "משום תגובה ראויה לשימוש הבלתי נאות שעשה מנהל החטיבה בזכות החתימה".
מרדכי משעני: אני רואה פה שתי בעיות: בעיה ראשונה, כפי שהסתבר לנו עכשיו, היא שבעצם מנהל חטיבה רשאי לעשות הזמנה - עד 30,000 שקל היום - ללא כל אישור של אגף הכספים.
רן גלינקא: עד 25,000 שקל.
מרדכי משעני: לא, לא, אנחנו שמענו שזה כבר 30,000 שקל.
קריאה: אנחנו לא עדכנו.
מרדכי משעני: אתם עוד לא עדכנתם.
מרדכי משעני: לא חשוב - 25,000 שקל, ההבדל הוא לא גדול.
מרדכי משעני: זה דבר ראשון.
מרדכי משעני: דבר שני זה הנושא של ניצול הדבר הזה, שגם כך לא היה צריך להיות, כדי לאכוף הוראה למכרז ולקנות ציוד ששווה, נניח, מיליון שקל - בהזמנות של 25,000 שקל.
מרדכי משעני: אם זה לא היה קיים, יכול להיות שלא היו יכולים לעשות את זה.
מרדכי משעני: לכן אני הייתי מאוד מבקש: ראשית, לקבוע שהועדה מנחה את רשות השידור לקבוע ולהעביר אלינו, תוך שלושים יום - - -
רן גלינקא: - יותר.
מרדכי משעני: אתה עוד לא יודע מה אני מבקש בשלושים יום.
מרדכי משעני: אני חושב שדבר כזה לא יכול להימשך.
מרדכי משעני: פירושו של דבר, שכל הזמנה - גם אם היא עד 25,000 שקל, וגם אם היא של מנהל החטיבה - צריכה להיות באישור של חטיבת הכספים .
רן גלינקא: הייתי עוד רוצה לחשוב על התהליכים, משום שיש כאן היקפים של פעילות שוטפת, ויכול להיות שניתן לעשות זאת במסגרת של אישור תקציבי נתון, כי בסוף גם צריכים לתת לעבודה השוטפת אפשרות להתנהל.
רן גלינקא: צריך שני דברים: גם בקרה וגם לנהל - - -
מרדכי משעני: מר גלינקא, משרדי ממשלה כמו משרד השיכון עוסקים במיליוני שקלים ובמיליארדי שקלים, ולא יכול להיות שלמנהל אגף האכלוס במשרד השיכון לא תהיה יכולת לחתום על הזמנה בשווי 25,000 שקל בלי שום בקרה של אגף הכספים.
מרדכי משעני: זה לא קיים בשום מקום, וזה לא צריך להיות ברשות השידור.
רן גלינקא: אבל ברשות השידור יש החלטות שצריכים לבצע מעכשיו לעכשיו, בתהליכים מאוד מזורזים כדי לקבוע, כדי להוציא פתאום צוות לאירוע באיזה שהוא מקום, כדי לעשות כל מיני פעולות שמבוצעות מעכשיו לעכשיו.
מרדכי משעני: ואין את זה במשרד אחר ?
רינה ברעלי: זה לא עולה 25,000 שקל.
רן גלינקא: לא חשוב.
רן גלינקא: ה-25,000 שקל זה גג.
רן גלינקא: זה לא משנה אם זה 10,000 שקל או 25,000 שקל.
רן גלינקא: לפי ההנחיה הזאת, גם הזמנה ב-1,000 שקל תצטרך לקבל אישור.
רן גלינקא: לכן, אני מבקש לתת לנו את היכולת להציג את הנוהל.
רן גלינקא: אני בהחלט חושב שזה צריך להיות בתוך מסגרת תקציבית נתונה שלא יכולים לחרוג ממנה.