GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שאול סקיף: יש לו לא האכלה דרך הפה.
<שאול סקיף: היא נאלצת, נאלצת, לוותר על הניסיון להאכיל אותו עד הסוף ולהגיע באמת לרמה של ה-90% כדי להגיד שאפשר להוציא לו את הזונדה.
<שאול סקיף: זה תסכול נוראי מבחינה מקצועית, מעבר לזה שכל פעם שהיא צריכה להחדיר שוב פעם זונדה זה מקור לזיהומים ומקור לתחלואה נוספת.
אמנון כהן: על זה הצביע הדוח.
<שאול סקיף: אנחנו צריכים בעניין הזה.
<שאול סקיף: זה דוגמה, יש עוד הרבה מאוד דברים אחרים.
<שאול סקיף: תודה.
אמנון כהן: שאול, תודה רבה.
אמנון כהן: שלומית מעמותת לה"ב, בבקשה.
אמנון כהן: קודם כל, ישר כוח לך, כמו שציינו כאן חבריי ועמיתיי, על כל הפעילות ועל הדבקות במטרה שזה הכי חשוב.
אמנון כהן: אתם עושים את זה בהתנדבות וביעילות רבה.
אמנון כהן: אני חושב שכל ההישגים שעליהם דיברו כאן הם בזכותכן כי אתם העליתן את הסוגיות.
אמנון כהן: אתם יושבים עם היד על הדופק ואומרים לנו, לחבר הכנסת, למשרד הבריאות ולארגוני הרופאים ולאחיות מה חשוב.
אמנון כהן: תודה רבה לך, ישר כוח.
אמנון כהן: למעשה, כל ההישגים הם בזכותכם.
<שלומית הראל שוורץ: לא נגזים.
אמנון כהן: הכול בזכותכם.
אמנון כהן: באהבה, מגיע לכם.
<שלומית הראל שוורץ: תודה.
<שלומית הראל שוורץ: כשאנחנו יזמנו את העניין הזה של יום הפג הבין-לאומי כשנציגים שלנו ישבו עם נציגים אירופאיים, החזון שלנו היה בהחלט מה שקורה כאן היום.
<שלומית הראל שוורץ: אני נמצאת כאן כבר מהיום שהתחיל יום הפג בכנסת.
<שלומית הראל שוורץ: אני מאוד מאוד מודה לוועדה הזאת, ליושב-ראש הוועדה, לחברת הכנסת אורלי לוי שיצאה אבל היא מקדמת את העניין הזה.
<שלומית הראל שוורץ: משנה לשנה אנחנו רואים שיוזמות החקיקה מתרבות.
<שלומית הראל שוורץ: משנה לשנה הסעיפים שמשרד הבריאות יכול בתחילת הישיבה להצביע עליהם כהישגים או כתהליכים שנעשים כדי לשפר את המצב הולכים ומתרבים, ואנחנו בהחלט מברכים על זה.
<שלומית הראל שוורץ: אנחנו רוצים להיות פה בשנה הבאה כדי לעשות וי על עוד כמה סעיפים.
<שלומית הראל שוורץ: אנחנו עמותה של הורים, אנחנו רואים את המצב בשטח.
<שלומית הראל שוורץ: המצב בשטח עדיין הוא במידה רבה ללא שינוי ניכר.
<שלומית הראל שוורץ: המצוקה היא מאוד מאוד מאוד גדולה.
<שלומית הראל שוורץ: מי שלא בילה יום או לילה בפגייה לא יכול להבין עד כמה המחסור באחיות וברופאים ובכוננים - אני שמעתי כאן את המילה נוכחות נזכרת כשפרופ' גמזו דיבר לעניין תוספת כונניות, עד כמה היא משמעותית בכל רגע ורגע נתון בפגייה.
<שלומית הראל שוורץ: אני באופן אישי ילדתי החודש לפני שמונה שנים תאומים.
<שלומית הראל שוורץ: לא במצב פגות קיצוני לחלוטין.
<שלומית הראל שוורץ: יש לי ילד בריא לחלוטין היום וילדה שנשארה בת שבועיים בגלל אותה מצוקת כוח-אדם בפגייה שגורמת בסופו של דבר לזיהומים.
<שלומית הראל שוורץ: אין לי שום טענה עבור צוות הפגייה.
<שלומית הראל שוורץ: הם עושים את המקסימום, זה צוות מסור ביותר.
<שלומית הראל שוורץ: אבל אין להם שום אפשרות להתמודד עם המצב הקיים.
<שלומית הראל שוורץ: מי שלא עמד בשישה מטר האלה בין שני אינקובטורים של שני פגים שמפסיקים לנשום ולא ראה את המצוקה הנוראית למי לגשת ולנער אותו קודם, כי צריך לנער אותם כדי שיחזרו לנשום, ולא ראה את האחות שמתרוצצת ולא מספיקה לשטוף את הידיים והיא מחליפה רק את הכפפות או מהר מכניסה - זה בלתי אפשרי, זה לא אנושי.
אמנון כהן: זה להציל את החיים.
אמנון כהן: זה התלבטות בין להציל את החיים לבין לשטוף את היד עכשיו.
<שלומית הראל שוורץ: נכון.
<שלומית הראל שוורץ: אי-אפשר בכלל להבין את גודל המצוקה אם לא נמצאים שם ולו לילה אחד.
<שלומית הראל שוורץ: אנחנו, ההורים, נמצאים במצב שאנחנו מתקשים לעזוב את הפגיות.
<שלומית הראל שוורץ: זה גם מתקשר ליוזמות החקיקה שנדונות פה בוועדות אחרות, כמו למשל, תוספת הכרה בחופשת לידה להורים לפגים כי פשוט אי-אפשר לחזור לעבודה בתקופה הזו, אי-אפשר לעזוב את הפגייה.
<שלומית הראל שוורץ: אני חושבת שצוות הפגייה נעזר רבות בהורים שעומדים שם ליד הפגייה ולומדים להחליף את החיתול ולמדוד את החום ולנער את הפג כדי שהאחות לא תצטרך ללכת, ולפעמים להזעיק את האחות לפג שליד שנראה במצוקה ואין לידו אף אחד כרגע, ואין אף אחד שמסוגל לראות מה קורה לו כרגע.
<שלומית הראל שוורץ: אם בארצות-הברית נמצאת אחות אחת לשני פגים בפגייה בטיפול נמרץ כך צריך להיות גם בארץ, ולא אחת לארבעה ושישה לפעמים.
<שלומית הראל שוורץ: בסבב רופאים כולם נמצאים ליד אינקובטור אחד.
<שלומית הראל שוורץ: הם לא מסוגלים לראות מה קורה.
<שלומית הראל שוורץ: נכון, האינקובטור מצפצף אבל כל האינקובטורים מצפצפים כל הזמן.
<שלומית הראל שוורץ: אני מזמינה כל אחד מכם לעמוד חמש דקות בפגייה ולהבין עד כמה בלתי נסבל המצב הקים היום בפגיות, מה גם שכל הזמן נכנסים לפגיות גם ילדים רגילים שנולדים.
<שלומית הראל שוורץ: הפגיות מתפקדות כטיפול נמרץ ילדים לכל דבר ועניין.
<שלומית הראל שוורץ: המצב הוא שגם ילדים רגילים שנולדים במועד מגיעים לשם מלידות שמסתבכות, משאיפת מים מקונייאלים, מכל מיני בעיות מעיים.
<שלומית הראל שוורץ: לנו הם נראים החולים כי אנחנו רגילים לשקית הסוכר הקטנה הזאת ופתאום לנו, ההורים לפגים, הם נראים הילדים החולים.
<שלומית הראל שוורץ: האמת היא שהם נמצאים שם במצוקה והם גוזלים הרבה כוח-אדם.
<שלומית הראל שוורץ: הרופאים שנמצאים בפגיות מכסים את כל מחלקת היילודים.
<שלומית הראל שוורץ: האחות קוראת בלילה לרופא, אבל הרופא נמצא במחלקת הילדים כי הוא מכסה בלילה - אין ברירה.
<שלומית הראל שוורץ: שני הרופאים - הרופא הבכיר שנמצא והכונן - מכסים גם את מחלקת הילדים.
<שלומית הראל שוורץ: הם נמצאים בבניין ליד ולוקח זמן להגיע.
<שלומית הראל שוורץ: הגיעה לידת תאומים הם רצים לחדר לידה ואין אף אחד כרגע.
<רוני גמזו: שומע.
<רוני גמזו: להזכיר לכולם, אני רופא נשים שהיה וחי עם המים המקונייאלים ועם הילדים ועם הפגים.
<רוני גמזו: אני מכיר את הסיטואציות האלה, זה חיי.
<רוני גמזו: אבל בשינוי אחד צריך להזכיר, ואני אומר את זה בזהירות כדי שלא יהרגו אותי.
<רוני גמזו: בתי-החולים במערכת עמוסה באופן כמעט זהה, כמעט, בהרבה מאוד מקומות אחרים, אז זה לא תירוץ.
<רוני גמזו: אבל הטיפול חייב להיות רחב.
<רוני גמזו: אני צריך להסתכל על הכול.
<רוני גמזו: לא עשינו שום דבר בהיקפים שעשינו כאן
<רוני גמזו: כפי שעשינו בפגים.
<רוני גמזו: אני רק אומר את זה בזהירות.
<רוני גמזו: כל מה שהיא מתארת, היא מתארת במדויק.
<רוני גמזו: כך זה קורה.
<רוני גמזו: זה באמת אטרף שהוא רץ והוא צריך וחדר ניתוח וזה והכול, ובאמת צפיפות.
<רוני גמזו: יש פגיות לא טובות במבנה שלהן, אני לא רוצה להזכיר שמות.
<רוני גמזו: אבל היא מתארת את זה נכון.
<שלומית הראל שוורץ: התמזל מזלי להיות באחת הפגיות היותר טובות גם במבנה שלהן.
<שלומית הראל שוורץ: אני רוצה לומר שהמצוקה הזאת היא משהו שבאמת קשה להבין אותו.
<שלומית הראל שוורץ: אני ממש מעריכה את הכוונה ואת הנכונות ללכת לקראת, אבל חייבים להבין שהעניין הזה של תיקנון, למשל, פגייה כטיפול נמרץ ילדים, אז זה לא היה קורה.
<שלומית הראל שוורץ: אם זה היה מתוקנן כטיפול נמרץ לא היה מצב בלילה שבו שני הרופאים נמצאים בחדר לילה כרגע כי יש לידת תאומים או שלישייה או רביעייה וחייבים להנשים כל אחד מהם בשנייה שהוא יוצא כי השנייה הזאת קובעת, ובאותו רגע בפגייה יש אירוע ואין מי שייתן לו מענה.
<שלומית הראל שוורץ: אם לא תהיה שם לילה אחד לא תבין את זה.
<שלומית הראל שוורץ: אני בשתי הלידות שלי, גם הלידה השנייה, לצערי, היתה לידה כזאת שהסתבכה.
<שלומית הראל שוורץ: בסופו של דבר, התוצאה היתה טובה.
<שלומית הראל שוורץ: אבל אני שכבתי ואני הייתי צריכה לצעוק שיביאו רופא כי אני נמצאת במצוקה.
<שלומית הראל שוורץ: אין רופא שיגיע כרגע כי יש לידה בחדר הסמוך ואי-אפשר ויש אירוע בפגייה.
אמנון כהן: מחסור בכוח-אדם.
<שלומית הראל שוורץ: קשה מאוד להבין אם לא נמצאים שם.
<שלומית הראל שוורץ: נורא קל לבוא ולהגיד בסופו של יום סטטיסטיקה ותמותת פגים.
<שלומית הראל שוורץ: אבל האיחור של חמש דקות, של שלוש דקות, של רופא להגיע לטפל בסיטואציה של פג שהפסיק לנשום וצריך להנשים אותו, לפעמים עושה את כל ההבדל.
<שלומית הראל שוורץ: זה בדיוק ההבדל- הדקה הזאת, החמש דקות, העוד תוספת כוח-אדם הזאת.
<שלומית הראל שוורץ: העובדה שיש אחות שנמצאת בין שני אינקובטורים ולא אחות לארבעה אינקובטורים והיא נותנת את המענה המידי זה לא רק הבדל בין פג חי לפג מת - במקרה שלי, אני הלכתי - - - הסטטיסטיקה - לפעמים זה ההבדל בין פג חי בריא לבין פג פגוע, עוד חמש דקות.
<שלומית הראל שוורץ: אני רוצה לומר עוד דבר אחד לעניין ה-RSV.
<רוני גמזו: עדיף - - -
<שלומית הראל שוורץ: RSV.
<שלומית הראל שוורץ: דיברה חברת הכנסת אורלי לוי על ההתוויה של ה-RSV.
<שלומית הראל שוורץ: נכון, יש נכונות לטפל בתקנים.
<שלומית הראל שוורץ: אבל ישנה עלייה מתמדת בלידות פגים, עלייה מתמדת בלידות פגים במשקלים נמוכים יותר וגם עלייה מתמדת בתחלואת פגים, לא רק בזיהומים כמו שהיה בדוח מבקר המדינה האחרון אבל בלידות פגים.
<שלומית הראל שוורץ: למשל, בפגים שחולים בדלקת ריאות, בדלקות ריאות חוזרות.
<שלומית הראל שוורץ: גם פגים שמשתחררים חוזרים עם דלקות ריאות.
<שלומית הראל שוורץ: העניין הזה של ההתוויה של החיסון של ה-RSV שאנחנו כעמותת לה"ב משתדלים.
<שלומית הראל שוורץ: יש לנו תקציב מתרומות לתקצב עוד ארבעה פגים לחיסוני RSV כשהעלות של כל חיסון כזה היא אלפי אלפי אלפי שקלים להורה שלא מסוגל לעמוד בזה.
<שלומית הראל שוורץ: אבל היום הוא מתוקצב לפגים עד שבוע 33 פלוס עד לגיל חצי שנה.
<שלומית הראל שוורץ: זה לא מספיק.
<שלומית הראל שוורץ: הריאות של הפגים שחולים עדיין לא בשלות בשבוע הזה.
<שלומית הראל שוורץ: זו מחלה שמשפיעה עליהם.
<שלומית הראל שוורץ: הם חוזרים ומתאשפזים ומתאשפזים ומתאשפזים באשפוזים חוזרים.
<שלומית הראל שוורץ: בסופו של דבר, הגדלת התקצוב הקטן הזה יכולה לחסוך הרבה מאוד אשפוזים לעתיד ומחלות ריאות שאנחנו רואים אותן אחרי זה אצל ההורים לפגים שלנו זה משפיע לחלוטין על כל תפקוד הילד.
<שלומית הראל שוורץ: יש לזה השלכה על התפתחות הפגים ועל כל המשך הטיפול בו אחר כך.
אמנון כהן: כבוד המנכ"ל, קח לתשומת ליבך את מה שאמרה עו"ד שלומית הראל שוורץ.
אמנון כהן: ישר כוח, ישר כוח.
אמנון כהן: אלו דברים שיוצאים מתוך הלב ומתוך ראייה ומתוך ניסיון אישי.
אמנון כהן: אתה גם רופא, היית במערכות האלה, אבל זה נקודתי לתוך נושא הפגים שעליו אנחנו מדברים.
אמנון כהן: קח את זה לתשומת ליבך לגבי גם קידום החקיקה.
אמנון כהן: אנחנו רוצים לעקוב אחרי קידום החקיקה עד סוף השנה הלועזית שאנחנו רוצים לתת את זה, וגם לשבת עם הסתדרות האחיות ולמצוא את הנוסחה הראויה והמתאימה גם לגבי הקידום, האקדמיזציה, וגם לגבי כל מה שהם ציינו, גם לגבי התקן לטיפול נמרץ בפגיות כך שזה יוגדר איכשהו וגם מסביב לו.
אמנון כהן: תגיד עם כל מה שמסביב.
אמנון כהן: אני הבטחתי לשחרר אותך, אבל אנחנו נמשיך את הדיון.
אמנון כהן: אתה תגיד משפט.
אמנון כהן: אתה מתחייב לקיים את מה ששמעת?
אמנון כהן: מתחייב אני.
<רוני גמזו: אני מודה לך על הדיון הזה ועל האופן שאתה מנהל אותו.
אמנון כהן: הפרוטוקול ממשיך, הוא יקרא את הפרוטוקול.
אמנון כהן: עכשיו תדבר נציגת האחיות האחראיות של הפגיות.
אמנון כהן: ענבל, דפנה, תחליטו מי תדבר.
<דפנה חיוורוני: שמי דפנה ואני מהפגייה בהדסה הר הצופים.
אמנון כהן: איך העבודה?
<דפנה חיוורוני: בסדר.
אמנון כהן: מה שלום הפגים?
<חנה פריידין: היה ביקור של מבקר המדינה הנוכחי עם יושב-ראש הוועדה הקודם אורי אריאל.
אמנון כהן: וראו את המחסור?
<דפנה חיוורוני: אני חושבת שכן, דיברנו על המחסור.
<דפנה חיוורוני: דיברו כבר הרבה מאוד על נושא המחסור ואני בחרתי לתאר לכם תמונת מצב שהיתה לפני שבועיים אצלנו בפגייה.
<דפנה חיוורוני: התקבלו שלושה פגים בשבוע 25 פלוס 3 כשהמשקל הממוצע שלהם הוא 600 גרם.
<דפנה חיוורוני: כל פג כזה דורש לפחות שתי אחיות לידו, לפחות.
אמנון כהן: שנייה אחת אני רק אגיד לאוצר כאן שייתן לנו תשובה.
אמנון כהן: שירה, מה נשמע?
אמנון כהן: קודם כל, אני רוצה לאחל לך בשם הוועדה שתהיה לך לידה קלה, בעזרת השם, בעיתו ובזמנו.
אמנון כהן: מה שיבוא - העיקר שיהיה ברית בעזרת השם, ובריא ושלם שלא נצטרך שום דבר.
אמנון כהן: תכיני תשובות.
אמנון כהן: אני גם התעסקתי בוועדת כספים ואת זוכרת, עבדנו בוועדת כספים ביחד.
אמנון כהן: אני ראיתי וגם כמה חברי כנסת הסבו את תשומת ליבי שברזרבה של משרד הבריאות מעבר להכנסות שדיברו כאן שיש הכנסות יתר ברוך השם, יש 13 מיליארד שקל, זה ברכה.
אמנון כהן: אבל יש עדיין בנוי בתוך תקציב 2013 - 2014 בדו-שנתי, שם הרזרבה במשרד הבריאות עלתה ב-200 מיליון שקל.
אמנון כהן: זאת אומרת, יש תוספת של 200 מיליון שקל ברזרבה.
אמנון כהן: אני אומר, קחו את זה בחשבון כי אנחנו יודעים שיש שם.
אמנון כהן: בתקציב הדו-שנתי של 2011 - 2012 היה 206 מיליון ועכשיו זה 405 מיליון.
אמנון כהן: אם תרצי תקנה אז אני אגיד לך גם באיזה תקנה.
אמנון כהן: לכן, יש שם 200 מיליון.
אמנון כהן: הנה, כתוב לפרוטוקול.
אמנון כהן: כל מה שקשור לפגים עכשיו תראי, תעשי את הריבועים.
אמנון כהן: לא עכשיו, היא באמצע רשות דיבור.
אמנון כהן: תכיני את התשובות ואנחנו ניתן לך להתייחס לדברים האלה.
<דפנה חיוורוני: תיארתי תמונת מצב של קבלה של שלישיה של פגים זעירים של 600 גרם.
<דפנה חיוורוני: כל פג דורש לידו לפחות שתי אחיות ולפחות רופא אחד, אם לא שניים.
<דפנה חיוורוני: אם יש לי בתוך היחידה שלי רק סך הכול שלוש אחיות ברור שזה בלתי אפשרי.
<דפנה חיוורוני: צריך צוות מיומן מאוד.
<דפנה חיוורוני: כל האחיות שלי הן מפעילות מכונות הנשמה, מכונות להזלפת עירויים.
<דפנה חיוורוני: זה רמת מיומנות באמת מאוד מאוד גבוהה.
<דפנה חיוורוני: הן עובדות במסירות מאוד גבוהה, בתנאים מאוד קשים, ואין ספק שזה תיאור של תמונה שהיא בלתי אפשרית, אבל זו המציאות היום יומית שלנו שאנחנו מתמודדים איתה.
<דפנה חיוורוני: מדובר בפגים מאוד קשים, מאוד לא יציבים, שדורשים כל הזמן תשומת לב.
<דפנה חיוורוני: אין ספק שהאחיות עובדות באהבה וברצון מעבר למיומנות, אבל יש גבול לכמה שכל אחת יכולה לעשות.
<דפנה חיוורוני: לכן, אין ספק שזה המקום וזו הקריאה לתגבר את הפגיות.
<דפנה חיוורוני: זהו, אני לא רוצה לחזור על כל מה שאמרו, אני חושבת שתיארתי.
אמנון כהן: אמרת הרבה, נגעת בנקודה האמיתית.
<דפנה חיוורוני: אני רק רוצה להוסיף שלצערי אף אחד מהפגים האלה מהרבה מאוד סיבות לא החזיק מעמד.
<דפנה חיוורוני: אף אחד מהשלישייה לא שרד.
<דפנה חיוורוני: זה בדרך כלל לא קורה, אבל זו המציאות ואי אפשר להסתיר אותה.
<דפנה חיוורוני: אני מאוד מקווה שעקב השינויים הדברים האלה לא יקרו יותר.
אמנון כהן: בעזרת שם.
אמנון כהן: זהבית שהיא אימא ביקשה לדבר.
אמנון כהן: בואי שבי לידי ליד השולחן.
אמנון כהן: יש פה את המקום של המנכ"ל ויש עתיד בעזרת השם.
אמנון כהן: את מקבלת את הבמה הכי גבוהה.
<זהבית דבש: לא רציתי כזאת במה.
<זהבית דבש: שמי זהבית דבש.
<זהבית דבש: ילדתי תאומות לפני תשעה וחצי חודשים במשקלים מאוד יפים, שבוע 35 וזה שבוע שנחשב לא פג כל כך.
אמנון כהן: איזה משקלים היו?
<זהבית דבש: קילו שבע מאות ושתיים שלוש מאות.
<זהבית דבש: הקילו השבע מאות שלי הסתבכה בפגייה מזיהום והיא עברה כריתה של מעי גס.
<זהבית דבש: ההשלכות הן השלכות קשות במהלך היום יום.
<זהבית דבש: אני פשוט נורא נרגשת לדבר על זה.
אמנון כהן: אני התרגשתי עכשיו.
<זהבית דבש: אני חושבת שזה היה מן הנמנע.
<זהבית דבש: היה אפשר למנוע את זה.
<זהבית דבש: אני חושבת שזה שעומדת אחות - - - תודה, סליחה.
<זהבית דבש: כל התקופה פשוט רצה לי לנגד עיניי.
<זהבית דבש: אני חושבת שאחות שעומדת ומטפלת בתינוק באינקובטור ומאכילה אותו בתוך האינקובטור לא יכולה להוציא את היד ולנער דרך החלון של האינקובטור השני תינוק שמוריד דופק.
<זהבית דבש: זה לא הגיוני.
<זהבית דבש: זה מרגיש לי שלא מתייחסים לזה כאדם.
<זהבית דבש: זה בן-אדם לכל דבר.
<זהבית דבש: אני עברתי שם עם הרבה הרבה נשים שילדו שם שנכנסו עם תאומים ויצאו בלי כלום.
<זהבית דבש: זה לראות וזה להתמודד לא רק עם שלך.
<זהבית דבש: זה להתמודד עם כל הסביב.
<זהבית דבש: זה להתמודד עם זה שאתה נמצא באינקובטור ליד התינוק שלך ובאינקובטור ליד שמים פרגוד ויש שם תינוק מת.
<זהבית דבש: אני חושבת שצריך מין חוסן מטורף לחוות את זה ולשבת בשקט.
<זהבית דבש: אני לא יכולה לחזור למעגל העבודה כיום.
<זהבית דבש: הילדה שלי קיבלה נכות של מאה אחוז.
<זהבית דבש: חוץ ממנה יש לי עוד את התאומה ועוד שתיים גדולות.
<זהבית דבש: אני יושבת בבית כרגע.
<זהבית דבש: אף אחד באמת לא מכיר בזה, לא מכירים בזה.
<זהבית דבש: זה שהכירו בה כנכה זה בעצם התשלומים שלי שאני משלמת עבור האוכל המיוחד שלה וכל הטיפול בה בעצם שזה מזערי.
<זהבית דבש: זאת אומרת, בעצם כל המשפחה שלנו השתנתה, כל המערך של החיים שלנו השתנה.
<זהבית דבש: אני נמצאת כמעט פעמיים בשבוע בבית-חולים לביקורות ובבדיקות.
<זהבית דבש: זה דברים שאף אחד לא מכיר מכיוון שהיא נולדה בשבוע ה-35 ואז היא לא זכאית למעקב פגים כי היא כביכול לא פג קטן.
<זהבית דבש: אבל כל ההסתבכות שלה היא פגה.
<זהבית דבש: יש שם איזשהו כשל.
<ורד עזרא: ראש אגף רפואה כללית.
אמנון כהן: המקרים האלה הם לא בסטנדרט, לא בחקיקות ולא בנהלים, אלא יש דברים חריגים.
אמנון כהן: התנאים וההטבות משתנים לפי המשקל של הפגים.
אמנון כהן: האם יש ועדת חריגים לבחון את הסוגיה?
<ורד עזרא: מה שהיא מתארת יותר קשור לרווחה, לא כל כך למשרד הבריאות.
אמנון כהן: אני שואל מהניסיון שיש לכם.
אמנון כהן: אני רוצה שגוף מקצועי ממשלתי יגיד שלגבי מקרים כגון אלה ואלה יש גוף שבודק פרטנית ובוחן את סבל המשפחה, את אי-ההכנסה של המשפחה.
אמנון כהן: נניח שהיא היתה המפרנסת השנייה בבית עם משכורת מכובדת ועכשיו אין את ההכנסה הזאת.
אמנון כהן: בהסתכלות של המדינה צריך לראות איך עוזרים לאותן משפחות.
אמנון כהן: האם יש מישהו שמסתכל על זה?
אמנון כהן: האם יש לנו ועדת חריגים?
אמנון כהן: אם לא, אני צריך לחשוב ולתת לזה כלים.
<ורד עזרא: אני לא מכירה, יכול להיות שיש משהו במשרד הרווחה.
אמנון כהן: האם מישהו פה מכיר מהניסיון?
אמנון כהן: לא מכירים.
<זהבית דבש: אימא שלי היא מטפלת במשפחתון ואני לא סתם מעלה את זה.
<זהבית דבש: התקן למשפחתון לחמישה-שישה ילדים בריאים לחלוטין זה מטפלת אחת.
<זהבית דבש: מעבר לזה צריך עוד מטפלת.
<זהבית דבש: איך יכול להיות שבמקום רפואי שמצריך טיפול תרופתי, טיפול צמוד, יש אחת ל-?
אמנון כהן: שירה, את שומעת?
<שירה גרינברג: אני שומעת הכול.
<זהבית דבש: גם מעבר לנושא הזה של הזיהומים, מבחינת הבידוד מגע שזה נקרא בידוד מגע.
<זהבית דבש: אני חושבת שבידוד מגע לא יכול להיות צמוד לאינקובטורים של הילדה שלי במרחק כזה.
<זהבית דבש: אין מצב כזה שאני יושבת בין אינקובטור והגב שלי נוגע בבידוד מגע.
<זהבית דבש: זה לא בידוד מגע בעיניי.
<זהבית דבש: יכול להיות באמת שזה עניין של מבנה, יכול להיות שזה הרבה דברים.
<זהבית דבש: אני מהפן האישי שלי, לא מהפן המקצועי של כולכם.
<זהבית דבש: תודה רבה.
אמנון כהן: זה הרבה דברים.
אמנון כהן: תודה, זהבית.
אמנון כהן: קודם כל, ריגשת אותנו.
אמנון כהן: תודה רבה על הזמן שלך ועל זה שראית לנכון להגיע.
אמנון כהן: כל מה שאמרת היה חשוב.
אמנון כהן: אני חבר כנסת ואני שומע ומתוך זה אני לומד דברים ואני מחפש דברים איך לתקן.
אמנון כהן: אני מבקש שתעלי על הכתב את הבעיה הספציפית שלך כדי שאבדוק את הסוגיה.
אמנון כהן: בטח יש עוד כמה משפחות שנפגעו כתוצאה מהדברים האלה.
אמנון כהן: אנחנו מדינה, יש לנו הרי חקיקה ונהלים.
אמנון כהן: מוסדות הממשלה עובדים על-פי נהלים וכך צריך להיות.
אמנון כהן: לפעמים החריגים שישנם נופלים בין הכיסאות, ואנחנו צריכים למצוא איזשהו מנגנון שימצא פתרון לצורך כך.
אמנון כהן: הם לא יכולים למצוא פתרון כי יש להם נהלים ברורים.
אמנון כהן: הם לא יכולים, הידיים קשורות.
אמנון כהן: אנחנו צריכים להמציא להם פתרון.
אמנון כהן: גם אם הם רוצים לעזור הם לא יכולים לעזור כי לא נתנו להם כלים.
אמנון כהן: אני המחוקק, אני האשם.
אמנון כהן: לכן, הדברים שלך צריכים לבוא אלינו.
אמנון כהן: אנחנו נעשה בדיקה עם השרים הרלוונטיים, וכנראה שפה עם שר הרווחה, שהם יעשו עבודת מטה אצלם.
אמנון כהן: אם הם יעשו חקיקה - יעשו.
אמנון כהן: אם לא - אנחנו ניזום בעצמנו בחקיקה.
אמנון כהן: אבל צריך לחשוב בדיוק איך לעשות את זה.
אמנון כהן: אני מבקש שתעלי את הדברים שלך בכתב, ואני מבטיח לבדוק.
<זהבית דבש: אם היה גם לגבי נושא הקהילה אחר כך שבעצם הם אומרים שאין להם מה לעשות בחוץ.
<זהבית דבש: אני קצת חולקת על זה כי אף אחד בקהילה לא מוכן לטפל בילדה שלי.
<זהבית דבש: שולחים אותנו לבית-חולים כל הזמן, על כל דבר קטן.
<זהבית דבש: אין בקהילה, לא מכירים פגים.
אמנון כהן: אין בקהילה, אין בקופות-חולים.
אמנון כהן: אלו דברים שאליהם התקציב צריך להגיע, גם לקהילה, גם לרופאים, גם לאחיות, גם לטיפות חלב.
<זהבית דבש: כן.
<זהבית דבש: בעיניי, חיי אדם חשובים מכסף, בעיני כולם.
אמנון כהן: בוודאי, אבל יש אילוצים.
אמנון כהן: יש לך עוגה ויש לך צרכים ואתה צריך לדעת לכלכל את הצעדים.
אמנון כהן: לכן, האוצר מסתכל על כל הצרכים של הציבור.
אמנון כהן: כרגע דנים בפגים.
אמנון כהן: התקציב הוא נתון ועכשיו צריך לחלק אותו וצריך לראות איפה החוסר ומאיפה אפשר להוריד.
אמנון כהן: לגבי האילוצים האלה - בגלל זה יש איומים, בגלל זה יש פה את הסכנות האלה של הזיהום מאחד לשני או שרופא לא יכול להגיע בזמן.
אמנון כהן: כל מה שאמרו פה - זה הדברים.
אמנון כהן: בסוף זה כסף.
<זהבית דבש: כסף.
<זהבית דבש: הצוות הוא מעולה, רק חבל שאין מספיק.
אמנון כהן: לאחר מכן נסכם את הדיון הזה.
<שירה גרינברג: אני אענה לך על השאלות ששאלת.
<שירה גרינברג: נתחיל בזה שכפי שהציג בתחילת הדיון פרופ' רוני גמזו גם האוצר נרתם לנושא והקצה כפי שהוא תיאר בסיכום התקציבי שלנו לשנים 13' - 14', 20 מיליון, 40 מיליון, 60 מיליון, 80 מיליון, פרוס כך על פני ארבע שנים כך שבשנת 2017 בעצם יתווספו 80 מיליון שקל לתעריף הלידות והפגים.
<שירה גרינברג: אנחנו כרגע באמת דנים על המודל.
<שירה גרינברג: זה כולל את ה- - -
אמנון כהן: הוא אמר שיוסיף את זה רק לפגים.
אמנון כהן: אתם רציתם גם לידות.
<שירה גרינברג: שנייה.
<שירה גרינברג: זה התעריף של הלידות והפגים וכרגע אנחנו בדיונים האם זה ילך רק לנושא של הפגים, האם גם ליולדות.
<שירה גרינברג: צריך לאזן בין השיקולים השונים והנושא הזה בהחלט הפרק הזה.
<שירה גרינברג: גם הנושא של התימרוץ לפי איכות במובן הזה על מנת לעשות את השימוש היעיל ביותר בכסף שניתן.
<שירה גרינברג: גם הוא תיאר נכון את הנושא של תוספת המיטות והתקנים שהוקצה לנושא הזה.
<שירה גרינברג: כל הנושא של המענקים כמובן של הנאונטולוגים שדיבר גם בהרחבה פרופ' אידלמן וגם פרופ' רוני גמזו, כל הנושאים האלה, אסור לשכוח, זה נושאים שהאוצר היה כמובן שותף לעמדה.
<שירה גרינברג: הבין את המצוקה ורצה גם כן לתרום ולעזור לתחום.
<שירה גרינברג: לגבי שאלתך הספציפית לגבי כספים נוספים - תיארת תקנת רזרבה של סל שגדלה בתקציב, תיארת עודפים שכרגע נמצאים בתקציב המדינה.
<שירה גרינברג: העניין הוא כזה.
<שירה גרינברג: ראשית, הרזרבות - בואו רגע נחדד כדי שכולם יבינו - הרזרבה עצמה, זה פשוט עניין של ההקצאה של התקציב, מכילה קידום.
<שירה גרינברג: סל הבריאות מקודם כמובן במחירים.
<שירה גרינברג: הקידום עצמו של המחירים חלקו נמצא גם ברזרבה מכיוון שהגבייה מביטוח לאומי שמגיעה דרך מס בריאות מגיעה חלקה דרך.
<שירה גרינברג: ביטוח לאומי כמובן מעביר ישירות לקופות-החולים והיתר מושלם על-ידי תקציב המדינה, ולכן יש רזרבה מסוימת שהיא עניין של הגבייה של ביטוח לאומי וכו', והרזרבה הזו מתעדכנת על-פי הצפי של הגבייה ועל-פי הקידום של המחירים וכו', כך שאין שם בעצם כסף נוסף בעצם חדש.
אמנון כהן: אני אחדד.
אמנון כהן: יש שם רזרבה שאתם שומרים כרזרבה כי זה נהוג.
אמנון כהן: 3% בערך מתקציב המדינה הולך לרזרבה.
<שירה גרינברג: יש מספר דברים.
<שירה גרינברג: התקנה הספציפית שדיברת עליה - - -
אמנון כהן: 2430?
<שירה גרינברג: אם איני טועה, ואני זוכרת נכון וכרגע תקציב המדינה והתקנות לא נמצא לנגד עיניי, אבל לדעתי זו התקנה הזו, וזו הסיבה שבעצם הסכום שם גדל.
אמנון כהן: לא הבנתי למה גדל.
אמנון כהן: יש רזרבה שצריכה להיות בסביבות 3%.
אמנון כהן: פה זה מעבר, זה נהיה כפול פה, כפול הרזרבה.
אמנון כהן: אני מדבר רק על הרזרבה.
אמנון כהן: היה 200 נהיה 400.
<שירה גרינברג: אני מסבירה שוב, הסכום גדל בקידום המחירים של סל הבריאות שהוא לא מוקצה בתקנה של הסל מלכתחילה מכיוון שזה תלוי גבייה מביטוח לאומי.
<שירה גרינברג: תקציב המדינה אמור להשלים על הגבייה שמגיעה מביטוח לאומי, והדבר הזה מכיוון שהוא לאורך השנה מתעדכן אז חלק מהמחירים מתעדכנים בתקנת הסל וחלקם מתעדכנים בתקנת הרזרבה על מנת שתהיה אפשרות להכניס את התקציב של הקידום לאחר הראייה של הגבייה של הסל.
<שירה גרינברג: כרגע ממה שישבנו עם החשבות על תקציב משרד הבריאות לא מסתמן שישנם עודפים בתקציב משרד הבריאות.
<שירה גרינברג: זה כרגע מהניתוח שנעשה יחד עם החשבות.
אמנון כהן: אבל התוספת שדיברתם, הוא דיבר על 40 מיליון כל שנה.
אמנון כהן: את אמרת משהו על 20.
<שירה גרינברג: לא, התוספת זה 20 מיליון כל שנה לבסיס התקציב.
<שירה גרינברג: זה מגיע ל-80 מיליון.
אמנון כהן: לא, הוא אמר 40.
אמנון כהן: הוא אמר ל-40, 80, 120.
<שירה גרינברג: נכון, זה כולל את ה-30 בהתחלה.
<שירה גרינברג: אני אעשה סדר, 20, 40, 60, 80, וכפי שאמרתי בבסיס התקציב, וזה בנוסף ל-30 מיליון שהוקצו קודם כפי שהוא תיאר.
אמנון כהן: כן, 30 כבר נכנס, עד 2016.
<שירה גרינברג: ב-2017 יש בעצם 80 מיליון שקל נוספים בבסיס התקציב מעבר ל-30 מיליון.
אמנון כהן: לגבי הרזרבה לא קיבלתי תשובה.
אמנון כהן: אני עוד אשב עם יעל מבורך כי ראיתי בהרבה מאוד משרדי ממשלה סעיפים לרזרבה מעבר.
<שירה גרינברג: אנחנו גם נסביר את זה שוב ונענה על כל שאלה.
<שירה גרינברג: לגבי נושא העודפים בכלל, אם זה מהרווחים הכלואים, אם זה מתחזיות הכנסות, ואם זה מסיבות אחות שלא ניכנס אליהן בדיון הזה - - -
אמנון כהן: אתם עושים עכשיו באוצר עבודת מטה איפה לתת?
<שירה גרינברג: ראשית, ישנה עבודה כרגע שנעשית.
<שירה גרינברג: שנית, מה שחשוב כן להבין זה שצריך להפריד בין עודפים שהם עודפים חד-פעמיים לבין הוצאות שהן הוצאות בבסיס התקציב וזו נקודה חשובה מכיוון שנושא של תקנים וכו' זה הוצאות בבסיס התקציב.
<שירה גרינברג: המשמעות של הדבר הזה כשאני אומרת בסיס התקציב, זה הוצאות שחוזרות על עצמן משנה לשנה.
<שירה גרינברג: לא ניתן להסתמך על הכנסה חד-פעמית של שנה אחת ואז בעצם ייווצר לנו גירעון בשנה שלאחר מכן מכיוון שלא תהיה לנו הכנסה על מנת לכסות את זה.
<שירה גרינברג: זה משהו שרק צריך להבין אותו כדי שהוא יהיה לנגד העיניים במובן הזה של ההחלטה ברמה הלאומית של סדרי העדיפויות ולאן יוקצו כספים, כמובן שזה אחד השיקולים.
<שירה גרינברג: צריך להקצות כסף לדברים שאפשר יהיה לאחר מכן לממן אותם.
<שירה גרינברג: זו נקודה חשובה.
אמנון כהן: כן, אבל אתם בלילה אחד מעלים את המע"מ באחוז אחד שזה נותן לפחות 3 מיליארד שקל.
אמנון כהן: אז בראייה כזו גם תסתכלו עכשיו, ניתן עכשיו תקן כזה וכזה ואם צריך מחר אז מהמע"מ שתגבו, תורידו משם.
<שירה גרינברג: אני רק אבהיר.
<שירה גרינברג: אני לא עניתי לחיוב או לשלילה.
<שירה גרינברג: אני אמרתי שצריך לשקול במסגרת סדרי העדיפויות, אבל בפירוש זה שיקול שחייבים לקחת אותו בחשבון, וצריך להבין האם העודפים הם עודפים בבסיס או חד-פעמים.
<שירה גרינברג: אם הם חד-פעמיים לא ניתן להשתמש בזה עבור הוצאות בבסיס, בסדר?
אמנון כהן: זה יהיה בבסיס.
<שירה גרינברג: צריך עוד לסיים את הניתוח וכו' ולאחר מכן לעשות סדרי עדיפויות ולראות את ההקצאה הנכונה ביותר.
אמנון כהן: ראשית, אני רוצה, והפעם במיוחד, לשבח את העבודה של משרד מבקר המדינה על כל תחומיה בנושא הבריאות.
אמנון כהן: אני חושב שנושא הבריאות הוא אחד השירותים החשובים ביותר שאנחנו צריכים לתת לאזרח ברמה הכי גבוהה.
אמנון כהן: בתחומים מסוימים ברפואה הגענו להישגים מדהימים וטובים שאנחנו יכולים להתגאות בהם.
אמנון כהן: אבל עדיין יש מקומות שלא כל כך השקענו בהם.
אמנון כהן: אני לא יודע, אולי שם אין תיירות מרפא ודברים כאלה שמכניסים לבתי-החולים כסף.
אמנון כהן: זו השקעה פרופר, אבל בסך הכול נושא הפגיות הוא הצלת בני אדם וכל נשמה שם היא חשובה.
אמנון כהן: הצטערתי לשמוע על זה שאף אחד משלוש הפגים האלה לא נשאר.
אמנון כהן: זה מצמרר וכואב לשמוע את זה.
אמנון כהן: אלו נפשות, אלו בני אדם.
אמנון כהן: לכן, ההסתכלות צריכה להיות כמו המשאבים והטיפולים שאנחנו נותנים לילד בגיל ארבע-חמש שחולה במחלה כלשהי.
אמנון כהן: אותו הדבר צריך להיות גם בנושא הפגים.