GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שמואל גולן: אנחנו לא מוצאים תיעוד למה שנעשה עם הכסף.
<שמואל גולן: אני מניח שהשקיעו את הכסף הזה בכל מיני דברים שצריכים להשקיע אותם, אבל אנחנו לא יכולים להצביע ולהגיד במה השקיעו ובמה לא השקיעו.
באסל גטאס: אתה יכול להיות יותר ספציפי על איזה השקעות מדובר?
<שמואל גולן: תכף אני אדבר על תכנית החומש.
<שמואל גולן: הם דיברו על השקעה בתכנית החומש שהייתה בשנת 2010.
<שמואל גולן: הממשלה קבעה תכנית השקעה של פיתוח כלכלי ב-13 יישובים עם השקעה של 770 מיליון.
באסל גטאס: - - - לקרן אל-בוואדר שהוקמה בכסף ממשלתי וכסף פרטי או למשהו אחר?
חנין זועבי: כתוב בדוח: ניצול של 5% מהכסף של - - -
<אימן סייף: איפה כתוב 5%?
חנין זועבי: בדוח של המבקר.
<אימן סייף: בדוח של המבקר כתוב 5%?
<אימן סייף: זה לא נכון.
אמנון כהן: תכף תגיעו.
<שמואל גולן: בפועל כשהגענו לשם דיברו על כך שהוציאו מתוך ההשקעה שהממשלה קבע כ-80%.
<שמואל גולן: אבל אנחנו לא יכולים להצביע על מה הוציאו את ה-80% האלה.
אמנון כהן: על כמה מצביעות ההשקעות?
רות קלדרון: אז 500 מיליון שקלים הושקעו, ואנחנו לא יודעים איפה הם.
<שמואל גולן: אנחנו לא מצאנו תיעוד שמצביע על זה.
אמנון כהן: זה הלך לכבישים.
<שמואל גולן: זה ברור לי שזה הלך לאיזשהו מקום, ואף אחד לא לקח את זה לכיס.
<אימן סייף: אופיר, תתקן.
<אימן סייף: זאת לא הערה שלכם.
אמנון כהן: המדינה השקיעה 800-700 מיליון שקלים, ואתה אומר שבביקורת לא ידעת להצביע לאן זה הלך.
<שמואל גולן: רגע.
<שמואל גולן: בוא נשמע את שחר.
<שחר גולדמן: במסגרת תכנית החומש הממשלה אמורה להשקיע כ-800 מיליון שקל.
<שחר גולדמן: עד עכשיו הרשות מדווחת על 80% מההתחייבויות.
<שחר גולדמן: מה שגולן אומר הוא שאנחנו מנסים לראות את התוצרים של ההשקעות.
<שחר גולדמן: זאת אומרת את הכסף אפשר להשקיע, אבל השאלה היא מה המטרות, מה רוצים להשיג.
<שחר גולדמן: את הדבר הזה אנחנו עדיין לא רואים.
<שחר גולדמן: מעבר לעניין הזה יש, כמובן, תחומים נוספים של פיתוח כלכלי שלא קשורים לתכנית החומש שהרשות מטפלת בהם שגם לגביהם יש קושי בשלב הזה לראות את התוצרים, את התוצאות.
<שחר גולדמן: זאת הכוונה.
<שמואל גולן: לגבי תכנית החומש – בשנת 2010 הוחלט על תכנית חומש לפיתוח כלכלי שאמורה להסתיים בשנת 2014 ב-13 יישובים בהיקף כספי של 770 מיליון שקל.
<שמואל גולן: מתוכם הוציאו חלק גדול מהכסף או הצביעו על התחייבויות להוציא, והמטרה הייתה לפיתוח כלכלי-תעסוקתי, לדיור ולנדל"ן וגם לתשתיות תחבורה.
<שמואל גולן: בתחום הדיור אנחנו עושים השנה ביקורת בנושא מצוקת הדיור בכל מדינת ישראל, ובין היתר יש שם פרק נרחב שמתמקד במגזר המיעוטים.
<שמואל גולן: ועדת טרכטנברג קבעה שהמגזר הזה צריך לפחות 12,000 יחידות דיור כל שנה כתוספת לגידול הטבעי שלהם, ובפועל הבנייה היא ברובה בנייה פרטית ולא רוויה.
<שמואל גולן: אנחנו מוצאים היום לא יותר מ-7,000 יחידות דיור, כך שנוצר פער כל שנה של כ-5,000 יחידות דיור.
<שמואל גולן: הדבר הזה יבוא לידי ביטוי בדוח הבא.
<שמואל גולן: אני רק אומר שבדוח אנחנו מציינים שלאחר מחצית הזמן הם עמדו ביעד רק של 16.5% מכמות היחידות שקבעו.
אמנון כהן: כתבת פה 4,240 יחידות דיור בסכום של 40,000 שקל כל אחת.
אמנון כהן: סך הכול 700 יחידות דיור נכנסו לפרויקט – 16.5% מכלל הפרויקט.
<שמואל גולן: זה לפחות היעד שהם הגדירו לעצמם.
<שמואל גולן: בדוח שנפרסם רוב הבעיות הן בעיות של תכניות מתאר שנגררות שם הרבה שנים ושל תשתיות נלוות.
<שמואל גולן: אי אפשר לפתח יישובים כאשר אין תשתיות ביוב, אין תשתיות כבישים, וצריך כמובן להשקיע בכל הדברים האלה.
<שמואל גולן: שנית, זה פיתוח תעסוקתי.
<שמואל גולן: משרד הכלכלה היה אמור לעמוד ביעד שהוגדר לו לפיתוח חממה תעסוקתית, והם לא עמדו ביעד הזה.
<שמואל גולן: דבר נוסף זה דוח נוסף שנמצא בדוח הנוכחי שמתייחס לאזורי תעשייה.
<שמואל גולן: המגמה היא לפתח אזורי תעשייה ולהוציא את העסקים.
<שמואל גולן: מה שמאפיין את המגזר הזה הוא שרוב העסקים נמצאים בתחומי היישוב עצמו, ואנחנו יודעים שחלק מהם זה תעשיות מזוהמות שנמצאות בין הבתים.
<שמואל גולן: המגמה היא להוציא אותם החוצה.
<שמואל גולן: אנחנו הצגנו לפחות מספר מקרים שיש כישלון בעניין הזה – לא מצליחים לבנות אזורי תעשייה.
<שמואל גולן: בחלק מהמקומות הצליחו.
<שמואל גולן: אני אתן דוגמה – בכסרא-סמיע יש אזור תעשייה שפיתחו אותו כבר לפני כמה שנים ולא מצליחים להוציא את התעשיות ולהביא אותן לשם מסיבות כאלה ואחרות שמפורטות בדוח השני.
<שמואל גולן: המטרה של הרשות לפיתוח כלכלי הייתה לתכלל את כל פעולות הממשלה מול המגזר הזה ולקדם את המגזר הזה.
<שמואל גולן: הוגדרו גם יעדים, על-פי תכנית החומש ועל-פי תכניות אחרות של החלטות ממשלה.
<שמואל גולן: הדוח מציג שההתקדמות בעניין הזה היא מועטה.
אמנון כהן: אני רוצה לקבל בברכה את כיתה י"ב מבית הספר הרב תחומי מחדרה.
אמנון כהן: המורה רינה עברון, מה שלומך?
אמנון כהן: אתם דור העתיד של מדינת ישראל.
אמנון כהן: תלמדו אזרחות.
אמנון כהן: זה הבית שלכם.
אמנון כהן: אם תהיה לכם איזו הערה לטובת הדיון הזה תרימו יד ותוכלו להשתתף בדיון.
אמנון כהן: ביקשתי ממנכ"ל משרד ראש הממשלה להשתתף בדיון.
אמנון כהן: כיוון שאין ועדת שרים היום בנושא המיעוטים הבנתי שהנושא מתרכז במשרד ראש הממשלה בהנהגתו של מנכ"ל משרד ראש הממשלה.
אמנון כהן: הוא אמר שהוא שולח נציג או נציגה.
<אימן סייף: הנציג שלו במילואים היום, אז הוא לא הגיע.
אמנון כהן: מי זאת חגית?
<חגית נבו: אני מהרשות לפיתוח כלכלי.
אמנון כהן: מי הנציג של לוקר?
<אימן סייף: אני מסביר – אורן כהן - -
<אימן סייף: אימן סייף, מנהל הרשות לפיתוח כלכלי.
אמנון כהן: אני שאלתי מי מהמשרד של לוקר?
<אימן סייף: היה אמור להגיע אורן כהן כנציגו של הראל לוקר שטיפל בנושא הזה.
<אימן סייף: הוא במילואים היום, והוא לא יכול היה להגיע.
<חנה פריידין: יש עוד מישהי בחו"ל.
<אימן סייף: יש גם מישהי בחו"ל.
אמנון כהן: אבל אנחנו צריכים תשובות ממשרד ראש הממשלה.
אמנון כהן: אנחנו פותחים את הדיון, ואני מתמקד ראשית כול בדוח מבקר המדינה.
אמנון כהן: יש לכם את עיקרי הממצאים של הדוח.
אמנון כהן: אני יודע שהממשלה עושה פעילות ענפה בתחום, אבל אני מתמקד בתיקון הליקויים – לא מה שעושים, אלא מה שלא עושים.
אמנון כהן: מה שעושים, בסדר, ודאי, זה התפקיד של הממשלה.
אמנון כהן: אנחנו כרגע מבקרים את מה שלא עשו נכון או את מה שצריך לתקן.
אמנון כהן: אז אנחנו מתייחסים לעיקרי הממצאים, ואני רוצה להיצמד לנושא הזה.
אמנון כהן: אנחנו נעבור סעיף-סעיף, ואתם תגידו לי איפה זה עומד.
אמנון כהן: אם תיקנתם – עלא כיפאק; אם לא תיקנתם – איפה הקשיים.
אמנון כהן: לאחר מכן ישמעו מה תיקנו ומה לא תיקנו כדי שגם חברי הכנסת המעורים מאוד במגזרים יאמרו את הדברים - -
חנין זועבי: ברשותך, אולי להפך?
אמנון כהן: אנחנו נלך לפי סעיפים.
אמנון כהן: בסעיף – אם יש להם מה להגיד – ודאי.
חנין זועבי: ברשותך, זה הדיון הראשון בסוגיה הזאת, נכון?
אמנון כהן: איזה דיון ראשון?
אמנון כהן: ראשון ואחרון.
אמנון כהן: אני גומר דיון וממשיך הלאה.
אמנון כהן: את יודעת כמה דוחות יש לי?
חנין זועבי: אדוני היושב-ראש, ברשותך.
אמנון כהן: חברת הכנסת חנין - -
חנין זועבי: אולי תיתן לנו את המסגרת הכללית של הדיון.
אמנון כהן: אני קובע את המסגרת הכללית.
חנין זועבי: כן, ברשותך.
אמנון כהן: אז אני אומר איך זה יהיה, איך זה מתנהל פה בדיונים.
אמנון כהן: זה לא דיון יזום של חבר כנסת שמעלה בעיה ספציפית ואז מציפים בעיה.
אמנון כהן: פה יש בעיה ידועה, יש פה מבוקרים - -
חנין זועבי: כן, אנחנו נישאר במסגרת של הוועדה.
אמנון כהן: אז לפני שאני שומע אולי יש תשובות.
אמנון כהן: בשביל מה ניכנס?
אמנון כהן: הוא יגיד שהמבקר גילה א', והוא אומר ב', והוא אומר ג' בכלל.
חנין זועבי: כבוד היושב-ראש, אני רוצה שוב להדגיש את הנקודה שלי.
חנין זועבי: יש גם מסגרת דיון וגם דברי רקע שחשוב לקחת בחשבון לפני שמתחילים במידע הספציפי שנמצא בדוח מבקר המדינה.
חנין זועבי: אז אולי תיתן לחברי הכנסת חמש דקות בגלל שזה נושא חשוב, בגלל שזה נושא מאוד מרכזי ובגלל שאנחנו מעריכים את העבודה של אימן ושל הרשות לפיתוח כלכלי למרות כל הביקורת.
חנין זועבי: אז אולי ניתן מסגרת כללית.
אמנון כהן: אתם רוצים לדבר קודם?
באסל גטאס: אני אישית מעדיף לדבר אחרי שאני אשמע.
חנין זועבי: אז אולי אני אדבר לבד, אין לי בעיה.
חנין זועבי: אני גם רוצה את ההתייחסות של אימן.
אמנון כהן: על הדברים שלך?
אמנון כהן: אבל הוא לא חייב לתת תשובות כי הוא לא הכין את עצמו לתשובות לדברים שלך.
חנין זועבי: דווקא אני - - - את העבודה שלו.
חנין זועבי: אני רוצה לתת ביקורת ודעה.
אמנון כהן: בבקשה, חברת הכנסת חנין זועבי.
חנין זועבי: הדוח של מבקר המדינה נכנס בצורה ישירה לפעילות ולהישגים של הרשות ומבקר אותם.
חנין זועבי: ברשותך, היושב-ראש, אני אולי אגיד דברים שגם אימן יסכים אתי עליהם.
חנין זועבי: אי אפשר לדון על ההישגים של הרשות בלי לבקר את המטרה שלה, בלי לבקר את המנדט שלה ואת הנחות היסוד של העבודה שלה.
חנין זועבי: לדעתי, יש בעיה קונספטואלית שגם אם אנחנו דנים בדוח הזה בממצאים בלי לדון בהנחות היסוד אנחנו לא יכולים להגיע לשום מקום.
חנין זועבי: הרשות נמצאת ופועלת בתוך מסגרת המדיניות של הממשלה, ודרכי הפעולה שלה הם על-ידי כנסים, על-ידי ימי עיון, על-ידי תיווך ופגישות עם חברות ביטוח למיניהן – עם הבנקים, עם עסקים יהודיים.
חנין זועבי: היא כאילו מנסה לתווך בין אנשי העסקים הערבים לבין גורמים שונים שמשפיעים על עידוד היזמות ועל עידוד התעסוקה של הערבים.
חנין זועבי: אני רוצה, ברשותך, להגיד שאנחנו צריכים קודם כול לפנות לבעיה המרכזית ולחסמים המרכזיים שאני לא רואה שהרשות פונה אליהם בכלל ונותנת להם מענה.
חנין זועבי: כלומר בעניין של ייצור סביבה עסקית יותר הגונה, העניין של יצירת תשתיות ואזורי תעשייה לעסקים האלה אנחנו לא יכולים להתמקד בהון האנושי ולדבר על ימי הכשרה ועל עידוד ההון האנושי של בתי העסק הערביים, של נשים ושל גברים, בלי לדבר על האפשרויות של אנשי העסקים למימון כספי; בלי לתת מענה על חסמים גזעניים ובלי לתת מענה על תנאי ההלוואות שהעסקים האלה יכולים לקבל מהבנקים, ובלי לדבר על הסרת החסמים האלה.
חנין זועבי: אנחנו לא יכולים להסיר חסמים על-ידי הכשרה ועל-ידי ימי עיון ועל-ידי ישיבות.
חנין זועבי: דבר שני, כל העניין של תכנית החומש הוא מעמסה על הרשות, והוא הופך את הרשות לסמי-ממשלה.
חנין זועבי: אני לא יכולה להבין רשות אחת שצריכה להתעסק בענייני חינוך, בענייני דיור, בענייני אלימות, בענייני תשתיות, בענייני אזורי תעשייה - כאילו ליצור עוד ממשלה או ליצור עוד שר לענייני ערבים בלי לשנות את הדרך.
חנין זועבי: אנחנו נשארים בתוך מסגרת היעדים של הממשלה שאנחנו, חברי הכנסת, לא מסכימים איתם מלכתחילה.
חנין זועבי: חברי הכנסת - -
אמנון כהן: אני מסכים אתך - -
חנין זועבי: ליצור איזוני תעשייה.
אמנון כהן: עצם הקמת רשות שמכירה את צרכי הקהילה – כך אני מבין – ואז מול כל משרד ממשלתי ייעודי – חינוך זה חינוך, תעסוקה זה תעסוקה – כך זה הכי טוב להסתכל על זה.
אמנון כהן: אני מסתכל על זה כפרלמנט.
אמנון כהן: ודאי כמו בממשלה, וזה גם בתוך משרד ראש הממשלה.
אמנון כהן: היא צריכה לתכלל את העבודה מול כל משרדי הממשלה, היא יודעת בדיוק איפה עניין הבגרויות וכדומה.
אמנון כהן: יש להם גופים מקצועיים במשרד החינוך, בוודאי, אבל זה התכלול.
אמנון כהן: זה הכי נכון, כי ככה הם הולכים לאיבוד שם.
חנין זועבי: אני חושבת שמלכתחילה לתת לרשות אחת לתאם את כל פעילות הממשלה בענייני חינוך, דיור ואלימות זאת קונספציה מטעה, לא יעילה ולא נינוחה.
<שמואל גולן: התפיסה פה היא של ריכוז מאמץ.
חנין זועבי: ממילא יש לי כמה דברים, ואני מבולבלת עכשיו אז תנו לי להתרכז.
חנין זועבי: לדעתי, לרשות יותר טוב להתמקד בעניין של תמיכה בעסקים.
חנין זועבי: אם כבר מדברים על תמיכה בעסקים אז לא לדבר כאן על ההון האנושי, אלא לדבר על שינוי חסמים.
חנין זועבי: החסם העיקרי הוא אזורי תעשייה, קרקע, פיתוח של אזורי תעשייה, והכלי השני הוא הגדרת יעדים ספציפיים לעידוד יזמים ולעידוד תעשיינים.
חנין זועבי: אני לא ראיתי שהרשות במשך ארבע שנים נגעה בעניין של אזורי תעשייה.
חנין זועבי: אנחנו נמצאים במסגרת של אותה מציאות, במסגרת של אותן תשתיות, במסגרת של אותם תנאי הלוואות, במסגרת של אותם חסמים, ורק מתמקדים בכנסים ובימי העיון כאילו הבעיה היא בהון האנושי.
חנין זועבי: יש בעיה בהון האנושי, אבל הבעיה היא יותר במסגרת המדיניות והחסמים הכלליים.
חנין זועבי: אם לעודד את העסקים אז צריכים לשנות רגולציה בכל העניין של קרקע ושל אזורי תעשייה, לשנות רגולציה בכל העניין של אכיפה על כל בתי העסק היהודיים שנתמכים על-ידי הממשלה.
חנין זועבי: כל בית עסק יהודי שנתמך על-ידי הממשלה או מספק שירותים לממשלה חייב לפתוח ענפים, לפתוח סניפים שלו בכפרים וביישובים הערביים או להעסיק עובדים ערבים.
חנין זועבי: אותו דבר בעניין של סוכנות ביטוח ובנקים.
חנין זועבי: אתה לא יכול על-ידי פגישות ועל-ידי ניסיון לשכנע את הבנקים, לשכנע את סוכנות הביטוח, לשכנע את בתי העסק היהודיים.
חנין זועבי: אתה לא יכול על-ידי שכנוע ופגישות לעודד את העסקים האלה ואת הענפים האלה להשקיע יותר באזורי תעשייה.
חנין זועבי: צריכים שינוי ברגולציה, צריכים אכיפה של חוק.
חנין זועבי: הרשות לא הצליחה – או ההצלחה שלה הייתה מועטה מכיוון שזה לא כדאי.
חנין זועבי: כל עוד לא כדאי למגזר העסקי היהודי להשקיע ביישובים הערביים כספית ורווחית אז הדברים האלה לא ישתנו.
חנין זועבי: כל העניין של תנאי ההלוואות – התנאים לא מותאמים ולא מתאימים לצרכים וליכולת של היזמים הערבים.
חנין זועבי: אין הלוואות זולות, אין הלוואות ארוכות טווח, אין מענקים, אין הלוואות או מצ'ינג או סבסוד בענייני ייצוא בכלל, ולכן גם ההצלחה מועטה בענייני הייצוא; אין הגדרת יעדים ספציפית למגזרים שונים, לענפים מסוימים.
חנין זועבי: למשל, תיירות – אם בנצרת יש פוטנציאל של תיירות אז אולי כדאי לתת הנחות ותמיכה מסוימת לענף הזה, הענף הפרא-רפואי.
חנין זועבי: אם הממשלה הגדירה יעד להעלות את שיעור הנשים הערביות המועסקות מ-20% ל-40% אז לתת דחיפה ספציפית לענף הזה, כמובן עם שקיפות בדוחות שכרגע אין, עם הדוחות שעוקבים אחרי ההישגים בכל שנה – דבר שלא נמצא.
חנין זועבי: אין גם שקיפות לגבי מספר מקומות העבודה שהרשות יצרה.
חנין זועבי: כמה מקומות עבודה הרשות יצרה במשך 4-3 השנים האחרונות?
חנין זועבי: אם כך, שינוי ברגולציה, דגש על אזורי תעשייה סוג א', דגש על ענפי תעסוקה מסוימים, על מגזרים מסוימים של בעלי העסק, כגון נשים, יצירת חממה תעסוקתית – להדגיש אזור מסוים, נצרת למשל.
חנין זועבי: נצרת היא עיר שיכולה לספוג הרבה יזמות ופרויקטים והשקעות, ואולי מבחינה גיאוגרפית להגדיר יעדים גיאוגרפיים ספציפיים.
חנין זועבי: נקודה אחרונה – ועדת היגוי.
חנין זועבי: אני לא יכולה להבין ועדת היגוי שמורכב רק מנציגים של משרדי הממשלה שהם הבעיה.
חנין זועבי: ועדת היגוי שצריכה לספק פתרונות לא יכולה לשאת באותה תפיסה של מדיניות הממשלה.
חנין זועבי: אני לא רואה את הרשות מנסה לחרוג מהמדיניות של הממשלה, שמנסה לאתגר את המדיניות של הממשלה, מה עוד שוועדת ההיגוי כשאתה חוזר אליה היא מורכבת מנציגי השרים, היא לא מורכבת ממומחים לכלכלה ערבים.
חנין זועבי: לא הייתה שום פגישה עם חברי הכנסת הערבים שיום ולילה מדברים על ענייני חינוך ועל חסמים של כלכלה ועל העוני ועל אזורי התעשייה.
חנין זועבי: אפילו מוציאים את חברי הכנסת שגם יכולים לתרום.
חנין זועבי: זאת לא פוליטיזציה של הרשות, אלא אנשים שמקושרים לשדה ולחברה שלהם.
חנין זועבי: אני לא רואה בוועדת ההיגוי שום מומחים כלכלנים בחברה הערבית.
חנין זועבי: אנחנו חוזרים לנציגים של משרדי הממשלה.
חנין זועבי: הרי זאת הממשלה שיצרה את הבעיה, זאת הממשלה שיצרה את המציאות של העוני ואת המציאות של המחסור בהזדמנויות העבודה.
חנין זועבי: זה בקצרה כמה נקודות.
אמנון כהן: אתה תשיב לה אחר כך.
אמנון כהן: כרגע אנחנו נעבור על עיקרי הממצאים.
אמנון כהן: כתוב: "בהחלטת הממשלה הוחלט להקים ועדת היגוי אשר תפקידה לשמש גוף עליון לליווי ולפיקוח על עבודות הרשות, להתוות את המדיניות, לדון בתכניות העבודה שלה ולדווח אחת לחצי שנה אודות פעילות הרשות והתקדמותה לוועדת השרים לענייני המגזר הלא-יהודי".
אמנון כהן: ואם אין ועדת שרים אז למנכ"ל, כנראה, שיפקח על הנושא.
אמנון כהן: "אולם עד סיום הביקורת לא התכנסה ועדת ההיגוי, לא נקטה שום פעולה בנוגע לרשות".
אמנון כהן: ראשית, מי אלה ועדת ההיגוי?
אמנון כהן: אני גם מתחבר לשאלות של חברת הכנסת חנין זועבי.
אמנון כהן: האם הם מייצגים את משרדי הממשלה או את הציבור הרחב של מגזר המיעוטים, כל אחד בתחומו – חינוך, הייטק, רווחה, ואז מציפים את הבעיה ויותר קל כי על-פי זה מכינים תכנית עבודה?
אמנון כהן: אז אתה דורש מכל משרד ממשלתי כזה או אחר להתכנס.
אמנון כהן: למה היא לא התכנסה פעם בחצי שנה ולא דיווחה?
<אימן סייף: בוקר טוב לכולם.
<אימן סייף: ברשותך, רק משפט אחד להקדמה - -
אמנון כהן: לא, תן לי תשובות.
אמנון כהן: נתקדם אחר כך להקדמות.
אמנון כהן: למה הרשות לא דיווחה אחת לחצי שנה על אודות הפעילות שלה?
אמנון כהן: ותגיד לנו גם מי הם חברי ועדת ההיגוי?
<אימן סייף: ועדת היגוי, על פי החלטת הממשלה, הייתה צריכה להיות מורכבת מנציגים של משרדי הממשלה, מנכ"לים של משרדי ממשלה.
אמנון כהן: יש רשימה של ועדת ההיגוי?
<אימן סייף: כן, יש רשימת ועדת היגוי בהחלטת הממשלה להקמת הרשות.
אמנון כהן: אני מדבר תכל'ס – מי בוועדת ההיגוי?
אמנון כהן: אני רוצה שתעבירו אליי רשימה.
<אימן סייף: בהחלטת הממשלה 1204 על הקמת הרשות יש רשימה מסודרת.
אמנון כהן: יש הרשימה של ועדת ההיגוי שהממשלה רצתה להקים?
אמנון כהן: את זה אנחנו רוצים לראות.
<אימן סייף: יש לך בסעיף 8 של החלטת הממשלה 1204 - -
אמנון כהן: מי היום בוועדת ההיגוי?
<אימן סייף: רגע, נעשה סדר - -
אמנון כהן: לא, אתה תגיד - -
<אימן סייף: אבל אתה לא נותן לי לדבר, אתה קוטע אותי.
אמנון כהן: יקירי, לא מה שאתה רוצה להגיד, אלא מה שאני רוצה לשמוע.
אמנון כהן: אני רוצה לדעת מי הם החברים בוועדת ההיגוי שאז קבעה הממשלה.
אמנון כהן: אנשים מתחלפים, מנכ"לים מתחלפים.
אמנון כהן: לכן אני רוצה לשמוע מי חבר בוועדת ההיגוי המעודכנת הנוכחית.
<אימן סייף: ועדת ההיגוי הנוכחית המעודכנת היא של תכנית החומש שיזמנו בראשותו של מנכ"ל משרד ראש הממשלה.
<אימן סייף: יושבים שם מנכ"לים של משרד התחבורה, של משרד השיכון, של משרד האוצר, של משרד הפנים ועוד מנכ"לים של משרדי ממשלה אחרים.
<אימן סייף: הוועדה הזאת מתכנסת פעם בחצי שנה.
<אימן סייף: אנחנו מדווחים לוועדה הזאת אודות התקדמות שלנו בפעילות הרשות, לרבות על יישום החלטת הממשלה.
אמנון כהן: הוא כותב שלא הגשתם.
<שמואל גולן: לפי מה שבדקנו.
<אימן סייף: התגובה שלנו למבקר המדינה היא שלא היה צורך להקים עוד ועדת היגוי עם אותו הרכב, אלא אנחנו בעצם משתמשים בהרכב של ועדת ההיגוי לתכנית החומש, ואנחנו מדווחים על הפעילות של הרשות - -
אמנון כהן: כתוב פה: "ועדת היגוי" בסעיף 8.
אמנון כהן: יש ועדת היגוי?
<אימן סייף: ועדת היגוי כפי שכתוב בהחלטת הממשלה – לא.
<אימן סייף: יש לנו ועדת היגוי שהקמנו לתכנית החומש שזה בעצם אותו הרכב שהוחלט עליו בהקמת הרשות.
<שמואל גולן: תכנית החומש מדברת על חלק - -
<אימן סייף: כל החברים שהוחלט עליהם בהקמת הרשות יושבים בוועדת ההיגוי של תכנית החומש.
<אימן סייף: לכן לא ראינו לנכון לקיים שתי ועדות היגוי.
אמנון כהן: איפה הרשימה של ועדת ההיגוי של תכנית החומש?
<אימן סייף: יש לנו.
<אימן סייף: נעביר לכם אותה.
אמנון כהן: מתי הוועדה ישבה בפעם האחרונה?
<אימן סייף: לפני 4 חודשים.
אמנון כהן: הדוח מציין שלא דיווחתם פעם בחצי שנה.
אמנון כהן: אז לא הייתה תכנית החומש כי היא הוקמה רק - -
<אימן סייף: ב-2010 התחלנו בתכנית החומש.
רות קלדרון: אדוני היושב-ראש, מותר לי להוסיף שאלה?
אמנון כהן: כן, בטח, בנושא הזה, בסעיפים האלה.
רות קלדרון: אני מבקשת שתגיד לנו איך אתה רואה את תפקידך כראש הרשות?
<אימן סייף: הוא לא נותן לי.
רות קלדרון: בסדר, יש לו שלו, וגם לי מותר לשאול שאלה.
רות קלדרון: תגיד בקצרה מה החזון שלך.
<אימן סייף: בסדר גמור, בשמחה.
<אימן סייף: לענות לה?
אמנון כהן: אנחנו נשמע, אבל כל הכוח שלו הוא ועדת ההיגוי.
רות קלדרון: אני אחריך, אני רק מוסיפה את זה.
אמנון כהן: אז אני אומר, כל הכוח שלו זה ועדת ההיגוי.
אמנון כהן: אם יש ועדת היגוי אז היא תעבוד, אם אין ועדת היגוי אין כלום.
אמנון כהן: אז הוא יכול לצעוק עד מחר בבוקר, ואין כלום.
אמנון כהן: אני רוצה לעזור לו אבל הוא לא אומר לי תשובות ברורות.
אמנון כהן: מי בוועדת ההיגוי?
חנין זועבי: נציגי משרדי הממשלה.
באסל גטאס: יש הבדל גדול בין ועדת ההיגוי לתכנית החומש לבין ועדת היגוי לרשות.
באסל גטאס: ועדת ההיגוי לרשות היא התקרה שלך וגם הבסיס שלך.
אמנון כהן: בשבילך, לא בשבילי.
באסל גטאס: ברור מהדוח שזה לא היה.
באסל גטאס: השאלה של היושב-ראש היא האם זה תוקן; האם אתה מתכוון עכשיו לחזור ולהקים ועדת היגוי לרשות?
<אימן סייף: אם תתנו לי להתייחס עד הסוף לכל סעיף וסעיף תקבלו תשובות מלאות.
<אימן סייף: אם אתם תמשיכו לקטוע אותי אני אתחיל לגמגם.
<אימן סייף: אני מסביר שוב: לא הוקמה ועדת היגוי כפי שנקבע בהחלטת ממשלה.
<אימן סייף: הקמנו ועדת היגוי לתכנית החומש 1539.
<אימן סייף: בוועדת ההיגוי הזאת יושבים בדיוק אותם נציגים שנקבעו בהחלטת הממשלה על הקמת הרשות.
<אימן סייף: זאת אומרת הפורום הזה, חבר הכנסת באסל גטאס – קיים.
<שמואל גולן: אבל זה לא נכון להציג את זה כך.
<אימן סייף: חבר'ה, אל תקטעו אותי.
<אימן סייף: לא קטעתי אתכם, אל תקטעו אותי.
<שמואל גולן: אבל - - - תכנית החומש מדברת על 12 יישובים.
<אימן סייף: אבל בוועדת ההיגוי הזאת אנחנו גם דנים בנושאים נוספים, לא רק בתכנית החומש.
<אימן סייף: דבר שני, אדוני היושב-ראש, ואני מתחבר להערתה של חברת הכנסת חנין זועבי – יש לנו שולחן עגול שהקמנו עם החברה הערבית.
<אימן סייף: בשולחן העגול הזה משתתפים נציגים של החברה הערבית, ראשי רשויות מהמגזר הערבי, אנשי עסקים, נציגים של מגזר שלישי.
<אימן סייף: אנחנו מקיימים את הדיונים האלה של השולחן העגול בשנה האחרונה, ושם אנחנו בהחלט מעלים סוגיות חשובות למגזר הערבי בכל התחומים.
<אימן סייף: קיימנו ישיבה לפני כחצי שנה בנושא התחבורה הציבורית, ומיטב המומחים מהמגזר הערבי השתתפו בה.
<אימן סייף: הישיבה האחרונה שהייתה בשולחן העגול זה בנושא של תכנון ובינוי.
<אימן סייף: גם שם השתתפו מנכ"לים של משרדי ממשלה, נציגים של החברה הערבית.
<אימן סייף: השולחן הזה מגבש תכניות אופרטיביות שאנחנו מיישמים לתכניות עבודה.
<אימן סייף: ו
<אימן סייף: הדבר האחרון שאנחנו עושים עכשיו זה בעקבות ההערה של מבקר המדינה.
<אימן סייף: אנחנו היום מקיימים תהליך תכנון אסטרטגי לרשות לפיתוח כלכלי.
<אימן סייף: הוצאנו מכרז, ואנחנו כבר באמצע העבודה של התהליך האסטרטגי הזה.
<אימן סייף: התהליך האסטרטגי בוחן גם את הסוגיה של ועדת ההיגוי ושל ההרכב שלה.
<אימן סייף: הכוונה שלנו היא לשנות את החלטת הממשלה ולשנות את ההרכב של ועדת ההיגוי כך שהוא יכלול גם נציגים מהחברה הערבית בתוך הוועדה הזאת.
אמנון כהן: לפני חודשיים ועדת ההיגוי הזאת ישבה?
<אימן סייף: כן.
אמנון כהן: לפני כן מתי הם ישבו?
<אימן סייף: ועדת ההיגוי של תכנית החומש יושבת כל חצי שנה.
<אימן סייף: יש גם פרוטוקולים, ואני אביא לכם אותם.
אמנון כהן: אז אתה אומר שלא צריך את ועדת ההיגוי, שהחליטה עליה הממשלה.
אמנון כהן: אני חושב שצריך.
אמנון כהן: אתה אומר שהיא לא הוקמה, אבל זה פותר את הבעיה בתכנית החומש.
<אימן סייף: באופן זמני.
<אימן סייף: אנחנו עובדים, אדוני היושב-ראש, על גיבוש הרכב חדש לוועדת ההיגוי במסגרת התהליך האסטרטגי שאנחנו עושים עכשיו.
<אימן סייף: אנחנו הולכים להביא תיקון להחלטת הממשלה שישנה את ההרכב של ועדת ההיגוי כך שתכלול נציגים גם מהחברה הערבית.
<אימן סייף: זה דרך אגב, ההרכב הנכון ולא כפי שנקבע בהחלטת הממשלה.
באסל גטאס: מתי נכנסת לתפקיד?
<אימן סייף: אני נכנסתי לתפקיד ב-17 באוגוסט 2008.
<אימן סייף: אז התחלתי להקים את הרשות לפיתוח כלכלי.
<אימן סייף: כפי שאתם יודעים תהליכים של גיוס עובדים במשרדי ממשלה זה לא דבר פשוט.
<אימן סייף: לוקח המון זמן לגייס עובדים.
<אימן סייף: עבדתי כמעט שנה שלמה לבד.
<אימן סייף: בסוף 2009 התחלתי לקלוט עובדים.
<אימן סייף: זאת אומרת במתכונת הנוכחית שלנו היום עם 14 עובדים שלנו אנחנו עובדים מ-2010.
<אימן סייף: זאת אומרת, אדוני היושב-ראש, אנחנו רשות חדשה בנוף הממשלתי.
<אימן סייף: אנחנו לא רשות שקיימת 30 שנה, אלא רשות חדשה.
<אימן סייף: למרות זאת אני אומר לכם בוודאות אם הייתה ניתנת לי ההזדמנות – ההישגים של הרשות מבחינת תקציבים ומה שעשינו בשטח הם אדירים.
<אימן סייף: אני גם מוכן לומר מספרים.
אמנון כהן: תוך כדי הדיון.
אמנון כהן: על ההישגים שמענו גם בתקשורת, הבעת את זה היטב.
אמנון כהן: אנחנו רוצים להתייחס לביקורת שההישגים יכלו להיות כפולים ואפילו פי שלושה.
אמנון כהן: אולי ההישגים לא מספיקים, מועטים.
אמנון כהן: אנחנו רוצים להגיע להישגים גבוהים יותר.
אמנון כהן: "תכנית העבודה היא כלי ניהולי מרכזי המסייע לארגון להתוות את פעילותה על-פי המטרה ועל-פי היעדים לאותה שנה לטווח הרחוק.
אמנון כהן: לא נמצא שהרשות ביצעה תכנון רב-שנתי שמתווה את כל היעדים שהיא שואפת להשיג במשך השנים וקבעה תקציבים המיועדים לכך".
<שמואל גולן: הוא אמר עכשיו שהוא הכין תכנית רב-שנתית.
אמנון כהן: "החלטת הממשלה קבע כי הגוף שיאשר את תכניות העבודה של הרשות יהיה ועדת השרים לענייני המגזר הלא יהודי" – או מנכ"ל, כמו שאמרנו.
אמנון כהן: "הרשות הפועלת במסגרת הארגונית של משרד ראש הממשלה הגישה מדי שנה בשנה את תכנית העבודה השנתית שלה לאישורו של מנכ"ל משרד ראש הממשלה.
אמנון כהן: אולם המנכ"ל" – אריה לוקר קוראים לו - -
<קריאה: הראל.
אמנון כהן: כן, בסדר, העיקר שהוא לא בא.
אמנון כהן: - - "לא הגיש את התכנית לאישור ועדת שרים".
אמנון כהן: זה אני רוצה שוב.
אמנון כהן: מי מייצג את לוקר?
<אימן סייף: אני אגיד את התשובה - -
אמנון כהן: לא, אתה לא יכול לייצג את לוקר, עם כל הכבוד.
<אימן סייף: אני משרד ראש הממשלה.
<אימן סייף: אין פה נציג אחר.
אמנון כהן: אוקיי, אז למה הוא לא הציג?
אמנון כהן: לא אכפת לך שהוא לא הציג?
<אימן סייף: ועדת שרים למגזר הלא יהודי - -
באסל גטאס: לא קיימת.
<אימן סייף: היא לא קיימת היום.
<אימן סייף: היא התכנסה פעם אחת ב-2009 ופעם נוספת ב-2010.
<אימן סייף: היו שם שתי ישיבות.
<אימן סייף: אנחנו כרשות לפיתוח כלכלי יזמנו בשתי הישיבות האלה שתי החלטות ממשלה, הצגנו את הפעילות של הרשות.
<אימן סייף: מ-2011, מאז שברוורמן הפסיק להיות שר לענייני מיעוטים הוועדה הזאת לא קיימת יותר.
<אימן סייף: זאת אומרת אין בממשלה ועדה שנקראת ועדה למגזר הלא יהודי.
אמנון כהן: מינו אותו?
אמנון כהן: אמרו שהראל לוקר ירכז?
<אימן סייף: לא.
אמנון כהן: מי מרכז?
<אימן סייף: אין היום ועדה כזאת.
<אימן סייף: אין ועדת שרים לענייני המגזר הלא יהודי.
באסל גטאס: אין ועדת שרים, ואין ועדת היגוי.
אמנון כהן: כתוב פה: "הפעולה במסגרת הארגונית של משרד ראש הממשלה".
אמנון כהן: כנראה, הייתה החלטה פנימית.
אמנון כהן: אתה היית בסדר – אתה הגשת את זה למנכ"ל לפי ריכוז כל משרדי הממשלה, היה צריך להיות דיון בממשלה; שלוש פעמים הבאת לו, והוא לא הביא.
אמנון כהן: יכול להיות שהוא לא נתן לך כלים לעבוד.
<אימן סייף: הוא לא הביא את זה לוועדת שרים למגזר הלא יהודי מכיוון שלא הייתה ועדת שרים למגזר הלא יהודי.
אמנון כהן: אם אין הוועדה הזאת הוא צריך להביא את זה לממשלה.
אמנון כהן: הוא חייב להביא את זה לממשלה.
אמנון כהן: הוא לא יכול להגיד - -
אמנון כהן: - - הוא לא יכול לקבוע דבר כזה, הוא היה צריך להביא את זה לממשלה.
אמנון כהן: להפך, יותר טוב לך.
אמנון כהן: אבל הוא לא הביא לממשלה.
אמנון כהן: לכן אני רוצה שהוא יבוא לפה ויגיד למה הוא לא הביא לממשלה.
באסל גטאס: אימן, אני מרגיש שאתה לא מבין את הביקורת.
באסל גטאס: הביקורת כל כך חשובה.
באסל גטאס: אתה היום מנהל רשות שהיא לא רשות - -
אמנון כהן: אגף.
באסל גטאס: - - כשאתה מגיש דוח אתה אחראי בפני מישהו.
באסל גטאס: בפני מי אתה אחראי?
<אימן סייף: בפני מנכ"ל משרד ראש הממשלה.
באסל גטאס: אבל החוק אומר, והמבנה הארגוני לא.
באסל גטאס: אתה אחראי לוועדת ההיגוי ואחר כך ועדת השרים.
באסל גטאס: ועדת ההיגוי לא קיימת וועדת השרים לא קיימת.
באסל גטאס: אז הפכת להיות עצמאי.
באסל גטאס: אמנם מנהלתית אתה אחראי בפני מנכ"ל משרד ראש הממשלה, אבל בפועל ומבחינת מדיניות וביקורת ותכנון זה לא כך.
אמנון כהן: עובדה שהוא לא הביא את זה לממשלה.
באסל גטאס: אל תזלזל בעניין הזה.
<אימן סייף: אני לא מזלזל, חס וחלילה.
אמנון כהן: אנחנו רק רוצים לעזור לך שתצליח.