GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אמנון כהן: אתה הבן?
<בן ציון רבינוביץ: לא, לא, אני לא הבן.
<בן ציון רבינוביץ: הבן התכוון לבוא.
אמנון כהן: קיבלתי היום הודעה שהוא יבוא.
<בן ציון רבינוביץ: הבן התכוון לבוא והוא לא בקו הבריאות, לכן הוא לא בא.
אמנון כהן: אז, קודם כל, שולחים לו רפואה שלמה.
<בן ציון רבינוביץ: אמן.
אמנון כהן: ותעדכן אותנו איפה זה עומד.
אמנון כהן: מה אנחנו יכולים לסייע.
<בן ציון רבינוביץ: טוב.
<בן ציון רבינוביץ: כאשר החלטנו לפרק את העמותה - - -
<בן ציון רבינוביץ: פירקנו אותה מהסיבות שהוזכרו פה קודם.
<בן ציון רבינוביץ: ששיטת העבודה של המועצה להנצחת נשיאי ישראל וראשי ממשלותיה, למרות שיש שם אנשים נחמדים וכוונות טובות, אבל כוונות טובות מוליכות לפעמים לגיהינום.
<בן ציון רבינוביץ: היא הייתה בלתי אפשרית בשביל עמותה, שבעצם הגיעה לשלב בחיים שלה שרוב ההכנסות שלה או כל ההכנסות שלה, היא הייתה תלויה בהקצבות המדינה.
<בן ציון רבינוביץ: והחלטנו, במקום להסתבך, שנעשה מעשים לא חוקיים, עדיף לפרק את העמותה, ולסמוך על זה שזכרה של גולדה מאיר, להעביר את זכרה של גולדה מאיר להיסטוריה.
<בן ציון רבינוביץ: אבל כאשר החלטנו לפרק את העמותה, נזעק מזכיר הממשלה דאז, ואמר: איך אפשר?
<בן ציון רבינוביץ: מה אתם מפרקים את העמותה?
<בן ציון רבינוביץ: מי ידאג לזכרה של גולדה מאיר?
<בן ציון רבינוביץ: ואז אמרתי לו: תשמע, הקמנו אתר אינטרנט, וחבל לי שהאתר הזה יחדל לעמוד לרשות הציבור בגלל פירוק העמותה.
<בן ציון רבינוביץ: הוא אמר: מאה אחוז.
<בן ציון רבינוביץ: ויזם הסכם משולש, שבמרכזו גנזך המדינה.
<בן ציון רבינוביץ: עד היום - - -
אמנון כהן: הוא לא היה אז, אבל הוא - - -
<בן ציון רבינוביץ: הוא לא היה אז, והתכתבנו באימייל.
<בן ציון רבינוביץ: עוד לא נפגשנו, ושמחתי לפגוש אותו.
<בן ציון רבינוביץ: ואז נחתמו שני ההסכמים: נחתם הסכם בין - - -
אמנון כהן: רגע, קודם אמרת לי משולש.
אמנון כהן: מה זה היה המשולש?
<בן ציון רבינוביץ: המשולש זה המועצה להנצחת נשיאי ישראל וראשי ממשלותיה, גנזך המדינה והעמותה להנצחת זכרה של גולדה מאיר.
אמנון כהן: ומה אמר?
<בן ציון רבינוביץ: שאומר שהעמותה תעביר את האתר לאחריות גנזך המדינה, שידאג להחזקתו ולשכלולו של האתר, בגלל המומחיות ההיסטורית שלהם וכל השאר.
<בן ציון רבינוביץ: ולעומת זה, התחייבה המועצה להנצחת נשיאי ישראל וראשי ממשלותיה להעביר מידי שנה לגנזך המדינה לצורך המטרה הזאת 100 אלף שקל.
<בן ציון רבינוביץ: ההסכם הזה נחתם - - - בראשית שנת 2009, ומאז ועד היום לא קרה שום דבר.
<בן ציון רבינוביץ: היו צריכים לעבור בעצם, עד היום, 500 אלף שקל.
<בן ציון רבינוביץ: הדבר היחיד שקרה – סליחה, אני לא מדייק – העברנו את אתר האינטרנט מהשרת הפרטי שהוא היה בו לשרת של משרד ראש הממשלה.
אמנון כהן: שהוא אמור לתחזק ולעשות את כל הדברים.
<בן ציון רבינוביץ: כן, כן, זה התחזוק הטכני.
<בן ציון רבינוביץ: הכוונה היא לא התחזוק הטכני אלא התחזוק התוכני.
<בן ציון רבינוביץ: והעברנו את הבעלות על השם של האתר לידי גנזך המדינה.
<בן ציון רבינוביץ: עכשיו, כשידעתי שאני מוזמן לישיבה, אני יודע כבר מזמן – היו כוונות טובות להרבה אנשים לתת כסף.
<בן ציון רבינוביץ: אמרו: למה רק 100 אלף שקל, ניתן לכם יותר.
אמנון כהן: תשעה מיליון שקל צריך בשביל לקבל.
<בן ציון רבינוביץ: לא, לא, לא, לא תשעה מיליון שקל.
<בן ציון רבינוביץ: אבל אמרו לאורך התקופה: למה 100 אלף שקל, ניתן לכם יותר.
<בן ציון רבינוביץ: תעשו כל מיני דברים טובים.
<בן ציון רבינוביץ: התוצאה הסופית היא שרק עכשיו נודע לי מפי הגנז, זאת אומרת, עכשיו, מלפני שבוע, באימייל - - -
אמנון כהן: בעקבות הדיון שיהיה פה.
<בן ציון רבינוביץ: לקראת הדיון.
<בן ציון רבינוביץ: אני כתבתי לו שאני עומד להתלונן על הדבר הזה - - -
אמנון כהן: מה התשובה בסוף?
אמנון כהן: תשמח אותי.
<בן ציון רבינוביץ: התשובה היא שהוא באופן אישי ישמח מאוד שישחררו אותו מהתפקיד הזה, כי לגנז המדינה יש הרבה עבודה אחרת.
<בן ציון רבינוביץ: אני מבין אותו באופן אישי.
<בן ציון רבינוביץ: אבל בנוסף לזה הוא מספר לי שסמוך לאחרי שנחתמו ההסכמים – זה המילים שלך – החליטו במשרד ראש הממשלה להעביר את האחריות על האתר לאיזו מחלקת פרויקטים במשרד ראש הממשלה.
<בן ציון רבינוביץ: אני לא יודע, אולי זו המחלקה שלך, הגברת דרורית שטיינמץ.
<בן ציון רבינוביץ: כן.
<בן ציון רבינוביץ: אוקיי.
<בן ציון רבינוביץ: לנו אף אחד לא סיפר את זה.
<בן ציון רבינוביץ: אני כעסתי כל הזמן שלא עושים שום דבר.
<בן ציון רבינוביץ: אמרו לי: אל תדאג, יהיה, ניתן כסף.
<בן ציון רבינוביץ: עברו חמש שנים, לא קרה שום דבר.
אמנון כהן: משרד ראש הממשלה, איפה זה עומד?
אמנון כהן: גנז המדינה, הבנתי את התשובה, מה שאמרת, כן?
<יעקב לזוביק: התשובה שלנו שמעולם לא עבר כסף.
<יעקב לזוביק: במדינה, כשלא מעבירים משאבים, אז קשה לעשות, קשה לעשות משימות חדשות.
<יעקב לזוביק: מעולם לא הועבר.
<יעקב לזוביק: והאמת היא שבשנה האחרונה יש דיבורים להעביר את זה למקום בתוך משרד ראש הממשלה, שרוצה לעסוק בזה בהקשר כללי יותר.
<יעקב לזוביק: על זה תדבר הגברת דרורית שטיינמץ, ואני חושב שזה רעיון טוב.
אמנון כהן: כן, גברתי, מה רצית להגיד?
<יהודית רייפן-רונן: יהודית רייפן-רונן.
<יהודית רייפן-רונן: מקימת האתר.
<יהודית רייפן-רונן: הנצחת גולדה מאיר.
<יהודית רייפן-רונן: שתי מילים לעדכון הסופי: ראשית כל, התהליך של אי מתן הקצבות, למרות ביקורות מאוד חזקות ועמוקות, זה תהליך שנמשך בערך משנת 2004-2003-2002.
<יהודית רייפן-רונן: זאת אומרת, שההחלטה של ההנהלה להקים אתר, שהוא יהיה אתר לא של "הנני פה", אלא אתר שיכיל, עד כמה שאפשר, מקסימום חומרים בצורות שונות: מסרטים ועד מאמרים מלומדים; מאפשרות להוריד מהאתר כל דבר, גם אם הוא באיכות, על מנת לשמור על זכויות יוצרים באיכות מסוימת, תוך התייעצות עם גורמים שבעניין.
<יהודית רייפן-רונן: זאת הייתה המטרה של האתר.
<יהודית רייפן-רונן: לכן, האתר הוא בעצם משרת מגני ילדים שפונים לעזרה ומשתמשים בו, ועד חוקרים שנמצאים בארץ ובחוץ לארץ, מוזיאונים וכולי.
<יהודית רייפן-רונן: מאוד חשוב הגיוון הזה והמבנה, שהוא מבנה רוחבי ועומקי.
<יהודית רייפן-רונן: מה שאני רק רציתי לומר: לקראת מאי 2010 נקראתי על ידי המועצה להנצחת נשיאי ישראל וראשי ממשלותיה כדי לביא תכנית, שגם תהיה אותם דברים שרצינו להעמיק וכבר לא נותר מימון, וגם תכנית שקשורה בכלל, על פי הדגם הזה, בהנצחת נשיאים וראשי ממשלות, מתוך הכוונה שזה באמת המכשיר שמגיע לכל בית, ועלותו, בסופו של דבר, הרבה יותר נמוכה מלהחזיק מנגנונים - - - לשירות הקהל.
<יהודית רייפן-רונן: תודה.
אמנון כהן: הגברת דרורית שטיינמץ, מה תגידי לנו על הדבר הזה?
<דרורית שטיינמץ: אז לספר לכם שבאמת תחום האחריות לנושא של אתר גולדה מאיר, ובכלל של נשיאים וראשי ממשלה, עבר ליחידה להנצחה.
<דרורית שטיינמץ: אנחנו קיבלנו גם את כל זכויות היוצרים על האתר.
<דרורית שטיינמץ: העברנו את זה לגורמים מקצועיים לבחינת החומר, שייבחנו את התכנים הקיימים באתר הזה.
<דרורית שטיינמץ: נכון להיום, אנחנו פועלים.
<דרורית שטיינמץ: כבר סיימנו הליך של כל התשתיות הטכנולוגיות שנדרשות להקמת אתר אינטרנט, כאשר האתר יהיה עבור כל נשיאי ישראל וראשי ממשלותיה, והחומר של האתר הספציפי הזה יוטמע באתר הראשי.
<דרורית שטיינמץ: התשתיות הטכנולוגיות הסתיימו.
<דרורית שטיינמץ: עכשיו אנחנו נמצאים במהלך של מכרז לכותבי תוכן לאתרים, על מנת שתהיה חברה או גורם מסוים שבעצם יכין את כל התכנים עבור כל האישים בצורה שווה.
<דרורית שטיינמץ: כאשר באמת הטכנולוגיות שבנינו מאפשרות את זה, להגיע כמעט לכל השכבות באוכלוסיה: ילידם, בני נוער, מבוגרים.
<דרורית שטיינמץ: אנחנו ביקשנו גם תרגום לשפות זרות.
<דרורית שטיינמץ: הנושא הזה נמצא ממש בתהליך.
<דרורית שטיינמץ: אנחנו מקווים שעד סוף השנה הבאה.
אמנון כהן: סוף השנה הבאה?
<דרורית שטיינמץ: שבמהלך 2014, כן, אנחנו נסיים את זה.
אמנון כהן: כן, אדוני, מה רצית להוסיף?
אמנון כהן: רצית להוסיף עוד משפט?
<בן ציון רבינוביץ: רציתי להגיד שבחברה עם נימוסים, כשחותמים עם מישהו הסכם, ומחליטים להפר את ההסכם, באים להגיד.
<בן ציון רבינוביץ: אנחנו הסכמנו להעביר את אתר האינטרנט בגלל שאמרו לנו – אל"ף, אמרו לנו: חשובה לנו גולדה מאיר, אבל אנחנו מעבירים אותו לגנזך המדינה.
<בן ציון רבינוביץ: וחתמנו הסכם, והעברנו את הזכויות לגנזך המדינה.
<בן ציון רבינוביץ: לא העברנו אותו למישהו אחר.
<בן ציון רבינוביץ: זה נכון שעכשיו העמותה פורקה – פה יש הרבה עורכי דין.
<בן ציון רבינוביץ: אולי הם יגידו לי אחר כך מה אני יכול.
<בן ציון רבינוביץ: אבל אנחנו לא נלך למשפטים – אבל אני חושב שלאלה שזה נוגע, אולי הייתה להם דעה על הכוונה, אולי היא טובה ואולי היא רעה, אבל איש לא התייעץ עם אלה שעסקו בזכרה של גולדה מאיר, לצרף את זה לאתר אחד משותף לכל ראשי הממשלות.
<עדלי דולר: גם לא טרחו להתייעץ עם הגופים על זה.
<בן ציון רבינוביץ: לא טרחו להתייעץ איתנו.
<בן ציון רבינוביץ: אני לא יודע אם התייעצו עם אחרים.
<עדלי דולר: לא.
<עדלי דולר: אין דיאלוג.
<בן ציון רבינוביץ: אבל בוודאי איתנו - - - הסכם.
<בן ציון רבינוביץ: גם לא קיימו את ההסכם, וגם לא דיברו איתנו.
<דרורית שטיינמץ: לגבי ההסכם - - -
<בן ציון רבינוביץ: חצי מיליון שקל החזקתם על חשבוננו.
<דרורית שטיינמץ: אנחנו לא החזקנו.
<דרורית שטיינמץ: אנחנו עדיין הולכים להשקיע הרבה יותר מחצי מיליון שקל באתר הזה.
<דרורית שטיינמץ: מגנזך המדינה - - -
אמנון כהן: - - - איזושהי פנייה, שבעקבות החלטה כזו או אחרת קבענו ככה וככה.
אמנון כהן: אנחנו מיידעים אתכם.
אמנון כהן: דברים מינימליים שמצפים.
<דרורית שטיינמץ: עדיין גנזך המדינה והיחידה להנצחה זה יחידות שנמצאות במשרד ראש הממשלה.
אמנון כהן: אבל הוא כעמותה, כגוף, שעשה את זה בהתנדבות, ההכרה - - -
<דרורית שטיינמץ: ועובדות ביחסי גומלין מלאים, ועובדות בשיתוף פעולה מלא.
<דרורית שטיינמץ: ואף אחת - - -
אמנון כהן: אני מדבר על מכתב, לכתוב לפונה שעשיתם איתו הסכם ולא עמדתם בו.
אמנון כהן: איזושהי פנייה שבעקבות החלטות כאלה בחנו שנית; ובגלל שגנזך המדינה, באחריותו, הוא אומר: אני לא יכול לעמוד בו אם אתם לא נותנים לי את הכסף.
אמנון כהן: ואז אתם אומרים: במקום לתת לו כסף, אני מעדיף שזה יהיה אצלי בממשלה.
אמנון כהן: רק ליידע אותו שהיה הסכם, אנחנו לא עומדים בו כי אל"ף, בי"ת, גימ"ל, דל"ת.
אמנון כהן: הוא הולך לתבוע.
אמנון כהן: גם הוא אמר שהוא הולך לתבוע אתכם, אבל לפחות מן הנימוס.
אמנון כהן: כן, מרכז מורשת בגין.
<הרצל מקוב: חשבתי שכבר מוותרים עלינו.
<הרצל מקוב: אין לנו תלונות.
אמנון כהן: לא הצביעו על משהו.
אמנון כהן: אמרת שהגעת.
אמנון כהן: אם יש לך עדיין משהו שאני יכול לתרום, אני יכול לעזור לך, אם אתה חושב.
אמנון כהן: למדת דברים חדשים היום, אולי אתה רוצה לעשות.
אמנון כהן: על קרקע יש משהו שם, אצלך.
<הרצל מקוב: כן.
<הרצל מקוב: אני חושב שבעניין הזה התשובות של רשות מקרקעי ישראל ושל מרכז רבין חלות גם עלינו.
<הרצל מקוב: העמותה הוקמה ב-1993, ואז נחתם חוזה ההרשאה לתכנון, וב-1996 נחתם חוזה החכירה.
<הרצל מקוב: הייתה אז רק העמותה.
<הרצל מקוב: עכשיו, העמותה, במסגרת הדיון גם על האמנה המדוברת פה, אומרת למי שבא אליה בטענות, שזה אנחנו, המרכז: אוקיי, האדמה שלנו, כי לנו יש את החוזה.
<הרצל מקוב: והיא אומרת: אנחנו השקענו 20 מיליון דולר, גייסנו כדי להקים את המקום, אז אנחנו רוצים לוודא איך הזכויות נשמרות.
<הרצל מקוב: אני רוצה להגיד מילה בקשר לאמנה: הטיוטה שהכינו במשרד ראש הממשלה, על פי בקשתנו, כי אנחנו לא הבנו כל כך מה הם רוצים.
<הרצל מקוב: לנו ברור מה תפקיד העמותה.
<הרצל מקוב: תפקיד העמותה הוא כמו תפקיד של אגודת ידידים.
<הרצל מקוב: לאוניברסיטה העברית יש אוניברסיטה ויש אגודת ידידים שמגייסת תרומות.
<הרצל מקוב: העמותה גייסה גם את התרומות להקמה, שבמקרה שלנו זה היה 20 מיליון דולר, ובמקרה של מרכז רבין אני יודע שזה היה יותר, והיא גם מגייסת תרומות באופן שוטף.
<הרצל מקוב: ולכן גם, אדוני היושב ראש, צריך עמותה כי, למשל, גיוס כספים בחוץ לארץ, עם פטור ממס בחוץ לארץ לתורמים - -
<קריאה: סעיף 46.
<הרצל מקוב: לא, לא סעיף 46.
<הרצל מקוב: סעיף 46 זה פה.
<הרצל מקוב: אני מדבר על חוץ לארץ.
<הרצל מקוב: - - תאגיד ממלכתי לא יכול לעשות את זה, ולעומת זאת, עמותה יכולה לעשות את זה.
<הרצל מקוב: והיא משמשת אך ורק כאגודת ידידים, שיש בה העברה חד כיוונית של כסף.
<הרצל מקוב: הם מגייסים את הכסף ומעבירים אותו אלינו.
אמנון כהן: אבל קיבלתם שניים וחצי מיליון שקל מהמדינה.
<הרצל מקוב: על מה?
אמנון כהן: על הקרקע קיבלת שניים וחצי מיליון שקל.
<הרצל מקוב: סליחה - - -
<קריאה: העמותה - - -
<קריאה: העמותה - - -.
<קריאה: העמותה.
אמנון כהן: העמותה קיבלה, קיבלתם כסף לרכישה.
<הרצל מקוב: לא, לא.
<הרצל מקוב: מכיוון שהעמותה עשתה חוזה עם מינהל מקרקעי ישראל, אז, לפני שהרשות, לפני שהיה תאגיד, היא שילמה דמי חכירה או היוון – אני לא יודע איך זה בדיוק.
<הרצל מקוב: אני לא הייתי אז – אבל היא שילמה את הסכום הזה של השניים וחצי מיליון שקל.
<הרצל מקוב: הואיל והחוק קובע שהמדינה תעמיד את המקרקעין בחינם, אז המדינה החזירה לעמותה את הכסף שהיא שילמה עבור הקרקע.
<צביקה אוהל: והקרקע נשארה אצל העמותה.
<קריאה: במקום לעבור למרכז.
<צביקה אוהל: בגלל זה רצו שיעבירו אותה.
<הרצל מקוב: אני לא מדבר על זה.
<הרצל מקוב: אבל, עדיין.
אמנון כהן: תסדירו את הנושאים מול רשות מקרקעי ישראל, שהדברים כמו שאתה אומר.
אמנון כהן: עכשיו, יד בן צבי, הבנתי שאתם מתוקצבים ממשרד התרבות והספורט, כן?
אמנון כהן: יש בעיות?
אמנון כהן: אתם שמעתם דברים חדשים פה.
אמנון כהן: אתם מתוקצבים מספיק טוב על הפרויקטים?
<יעקב יניב: אם אפשר להכפיל את התקציב אנחנו מאוד נשמח.
<יעקב יניב: שתהיה החלטת יושב ראש בעניין - - -
אמנון כהן: תשמע, אנחנו מברכים על כל פעילות, אבל קבעו קריטריונים, שאם תגישו להם בקשה על הכפלת תקציב על פי פעילות שאתם מבצעים, הם בשמחה יבחנו אותה, בחיוב.
<יעקב יניב: אני מבין גם שיש אפשרות לקבל הלוואות מהמדינה, שמעתי פה תשעה מיליון שקל.
אמנון כהן: נו, אז אתה למדת.
אמנון כהן: למדת דברים, אתה לא צריך אותי.
<יעקב יניב: אז קודם - - - מאוד חשוב להגיע לכאן בשביל ללמוד.
אמנון כהן: אתה תלמד דברים ותיישם מה שאתה יכול.
אמנון כהן: יש לך אנשים מקצועיים.
אמנון כהן: אתה מנכ"ל מומחה, ובהצלחה.
אמנון כהן: אם צריכים עזרה אנחנו פה.
אמנון כהן: יד חיים ויצמן.
<עדלי דולר: שלום.
<עדלי דולר: שמי עדלי דולר.
<עדלי דולר: אנחנו, למשל, גוף שלא לווה כסף מהמדינה אלא מלווה לה כסף, כי הוא עושה את הפעילות ומקבל את הכספים שנים אחר כך.
<עדלי דולר: אז מעניין לראות שיש גופים אחרים שדווקא מצליחים ללוות כסף מהמדינה ולא להלוות לה.
<עדלי דולר: אחר כך גם מאשימים אותנו בכל מיני דברים.
<עדלי דולר: אני רוצה לומר כך: יד חיים ויצמן מתפקדת לכל דבר ועניין באופן דומה מבחינת היקפי הפעילות שלה, והעובדה שהיא מתחזקת אתרים לאומיים, לא רק אתרי אינטרנט: בית חיים ויצמן; גנזך ויצמן, שהוא מופת לארכיון וספרייה – היא דומה בפעילות שלה, כולל הפעילויות - - - שהיא עושה, למרכז למורשת בגין, למרכז רבין וכדומה, למרות שהיא לא תאגיד סטטוטורי.
<עדלי דולר: היא מקבלת תקציבים זעומים מהמדינה, והיא מצליחה, בוא נודה - - -
אמנון כהן: זו עמותה?
<עדלי דולר: כן.
<עדלי דולר: אנחנו חל"צ.
<עדלי דולר: דיננו כעמותה.
<עדלי דולר: היא מצליחה להתקיים אך ורק בזכות הגב הנדיב של מכון ויצמן למדע, כאשר, כמובן, הקשר עם מורשת ויצמן הוא קשר אורגני, לא רק בזכות הכימיה האורגנית שנעשית במכון ויצמן למדע, אלא בגלל שחיים ויצמן ייסד את מכון ויצמן למדע.
<עדלי דולר: זה לא מכון שסתם, באופן מקרי, נקרא על שמו.
<עדלי דולר: לדעתנו, מדינת ישראל כאן חבה תודה עמוקה למכון ויצמן למדע, אבל זה דבר לא תקין.
<עדלי דולר: מכון יכול לעזור לנו בהיקפים קטנים, והמדינה צריכה להבין נוכחה את המציאות.
<עדלי דולר: עכשיו, אני לא מתפלא שהגוף, העמותה לזכרה של גולדה מאיר התפרקה.
<עדלי דולר: אני לא מבין איך מר יעקב שרת מצליח לקיים את העמותה.
<עדלי דולר: אז אני רוצה לומר, הוא אולי אדם יותר עדין בדבריו ממני בנושא הזה.
<עדלי דולר: אני לא מבין איך העמותות שאין להן גב, כמו שלנו יש, של מכון ויצמן למדע, יכולות בכלל להתקיים – האנשים הם טובים – מול הבדיחה הזאת של המועצה להנצחת נשיאי ישראל וראשי ממשלותיה.
<עדלי דולר: למה אני אומר בדיחה?
<עדלי דולר: כי לא רק שיש אי שוויון בוטה, ממש מחריד, אבסורדי, בהיקפי התמיכות לגופים הסטטוטוריים לעומת הכספים שמקבלות העמותות, אלא שדרך הייסורים לקבל את הכספים האלה הופכת את הגופים הקטנים לכבולים בתקורות בלתי אפשריות.
<עדלי דולר: עכשיו, לנו יש את מכון ויצמן למדע.
<עדלי דולר: אנחנו יכולים להקצות לזה כוח אדם, שינהל תכתובת בלתי פוסקת עם המועצה להנצחת נשיאי ישראל וראשי ממשלותיה.
<עדלי דולר: יש לנו סבלנות.
<עדלי דולר: אם אנחנו צריכים מימון ביניים, אנחנו נקבל את כל מה שאנחנו צריכים.
<עדלי דולר: ושום חרב לא מתהפכת מעל ראשינו.
<עדלי דולר: ואנחנו, יד חיים ויצמן, נמשיך להתקיים.
<עדלי דולר: אין שום סיכוי לעמותות הקטנות, האחרות, חוץ מיד חיים ויצמן.
<עדלי דולר: לדעתי, אין להן תוקף קיום.
<עדלי דולר: הן לא יכולות להתקיים.
<עדלי דולר: אני מדבר בשמכם.
<עדלי דולר: אני רואה אתכם כאן מהנהנים, וזה חשוב לי.
<עדלי דולר: אני פועל בהתנדבות כיושב ראש יד חיים ויצמן.
<עדלי דולר: לדעתי, אין לגופים, לעמותות הקטנות שום סיכוי להתקיים, בגלל שלא רק שהכספים שהן מקבלות הם מזעריים, מילא זה, שיקבלו אותם בהגינות.
<עדלי דולר: כל פעילותן כמעט צריכה ללכת על חשבון בירוקרטיה וטופסולוגיה, שאפרים קישון לא היה מצליח לכתוב פיליטון דומה על ההתנהלות הזאת, מול המועצה להנצחת נשיאי ישראל וראשי ממשלותיה.
<עדלי דולר: שהאנשים, הפקידים שיושבים כאן הם פקידים טובים.
<עדלי דולר: אין לי טענות אישיות נגדם, אבל אין להם שום הקשר לתוכן של ההנצחה.
<עדלי דולר: מעולם לא התייעצו איתנו על כלום.
<עדלי דולר: מידי פעם משנים את הקריטריונים לתמיכות.
<עדלי דולר: מישהו פנה לגופים אי פעם לדבר איתם על זה?
<עדלי דולר: פתאום מקימים אתר אינטרנט כללי.
<עדלי דולר: אנחנו הוצאנו המון כסף, חלק ממנו גם בזכותכם – אחוזים זעומים.
<עדלי דולר: הוצאנו המון כסף על אתר אינטרנט לחיים ויצמן.
<עדלי דולר: אתר מופתי.
<עדלי דולר: ואנחנו גם משכללים אותו כל הזמן, בכל מיני שפות.
<עדלי דולר: אז עכשיו אתם גם עושים אתר.
<עדלי דולר: יפה מאוד.
<עדלי דולר: למה לא עדכנתם אותנו?
<עדלי דולר: אולי מדינת ישראל הייתה יכולה לחסוך כסף, על ידי כך שהגופים האלה לא היו מקימים אתר בעצמם?
<עדלי דולר: להתייעץ, לשאול.
<עדלי דולר: שום דבר.
אמנון כהן: הם יודעים הכול, מה קרה לך?
<עדלי דולר: הם אנשים טובים.
<עדלי דולר: אנחנו מתכתבים איתם.
<עדלי דולר: הם מעולים בפרשנויות משפטיות.
<עדלי דולר: הם מעולים בלציית או להתכתב עם החשכ"ל.
<עדלי דולר: כל זה טוב ויפה, וזה מכובד.
<עדלי דולר: אין שום עבודה ברמת התוכן, כי הגוף הציבורי, שהוא המועצה שאמורה לעסוק בתוכן, בעצם זה פיקציה, זה לא קיים – נתכנס פעמיים-שלוש, בעשר שנים.
<עדלי דולר: אין גוף כזה.
<עדלי דולר: אז מה נותר?
<עדלי דולר: יש איזו יחידת הנצחה במשרד ראש הממשלה.
<עדלי דולר: מה זו יחידת ההנצחה במשרד ראש הממשלה?
<עדלי דולר: אז יש עכשיו גוף מורשת, אנחנו מאוד מכבדים את זה, מבחינת אתרים לאומיים.
<עדלי דולר: אנחנו יודעים שראש הממשלה עצמו, הנושא ההיסטורי מאוד יקר לו.
<עדלי דולר: אנחנו יודעים שמזכיר הממשלה היוצא צבי האוזר ניסה לקדם כאן דברים.
<עדלי דולר: אני יודע שאתה, מר ראובן פינסקי, בנושאים מסוימים דוחף קדימה וזה טוב.
<עדלי דולר: אבל לצורך העניין של הנצחת נשיאים וראשי ממשלה, דרך הגופים המייצגים, לדעתי לעמותות שלכם, אשכול – לא סתם אין כאן אף אחד.
<עדלי דולר: הם לא יכולים לשלם את כרטיס האוטובוס, להגיע הנה.
<עדלי דולר: שרת, גולדה – אין להם שום יכולת להתקיים בעתיד בלי גב יותר גדול.
<עדלי דולר: ואנחנו מתקיימים בזכות מכון ויצמן למדע, שתפקידו אולי לעזור לנו במקצת, אבל לא על חשבון מדינת ישראל.
<עדלי דולר: וזו המציאות.
אמנון כהן: מה שעולה, הגברת דרורית שטיינמץ, המועצה הזו, שאמרתם שאתם יושבים, הצוות המקצועי.
אמנון כהן: אנחנו לא יודעים מי זו המועצה; דרך אגב, אמרת לי שראש המועצה הוא זלמן שובל?
<דרורית שטיינמץ: ממלא מקום.
<חנה פריידין: של ראש הממשלה.
אמנון כהן: עכשיו, הוא בהתנדבות או בשכר?
אמנון כהן: איך הוא עובד?
<דרורית שטיינמץ: התנדבות.
<חיים שרת: זה בדיוק נראה ככה.
<חיים שרת: זה שהוא נעדר מפה זה אומר הכול.
אמנון כהן: כבודו במקומו מונח.
אמנון כהן: זו אישיות ערכית, חשובה.
אמנון כהן: אבל הייתי מאוד רוצה לראות אותו פה, היום, כן?
אמנון כהן: לשמוע ממנו.
אמנון כהן: אבל אתם הייתם צריכים להזמין, כי אני לא יודע מי.
אמנון כהן: אנחנו ביקשנו להביא את המועצה להנצחת נשיאי ישראל וראשי ממשלותיה.
<דרורית שטיינמץ: הוועדה שאלה אותנו לפרטים לגביו, ומסרנו.
אמנון כהן: רק היום היא ידעה.
אמנון כהן: היינו מזמינים.
<דרורית שטיינמץ: אני אומרת שפנו אלינו מהוועדה, ואנחנו מסרנו את הפרטים.
<חנה פריידין: לא, לא אנחנו מזמנים.
אמנון כהן: למה חשוב?
אמנון כהן: הראייה צריכה להיות ממלכתית, הראייה צריכה להיות כוללת, הראייה צריכה להיות אם יש משפחה או שיש אנשים טובים שרוצים באמת להנציח כי הם מוקירים תודה, כי הכירו מקרוב את האישים האלה; אבל לפעמים השנים עוברות והאנשים האלה מתמעטים.
אמנון כהן: זה הטבע של העולם.
אמנון כהן: ולכן המדינה כמדינה, היא צריכה להיות המובילה בתחום הזה, היא צריכה לעודד, היא צריכה לשלוח, היא צריכה להפעיל, היא צריכה לתפעל.
אמנון כהן: לכן, אני אמרתי.
אמנון כהן: אז מי שיש לו את היכולת או בנים או גוף כזה שאימץ אותה, אז הוא יכול לעזור לה.
אמנון כהן: אבל המדינה כמדינה, אסור שתהיה פה איפה ואיפה.
אמנון כהן: יש פה אישים חשובים, שיש להם תרומה לא פחותה מאלה שבאים היום לידי ביטוי, והם, היום, נופלים בין הכיסאות, מתפרקים.
אמנון כהן: מתפרקים ממש.
אמנון כהן: לכן, הראייה שלכם, החשיבה שלכם צריכה להיות ככה שזה לא יהיה אמון רק על עמותה.
אמנון כהן: עמותה זה יוזמה נוספת.
<דרורית שטיינמץ: זה לא אמון רק על עמותה.
אמנון כהן: אז כרגע זה ככה, כי עובדה שאנשים לא הגיעו.
<דרורית שטיינמץ: לא, זה ממש לא כך.
<דרורית שטיינמץ: אנחנו הסברנו - - -
אמנון כהן: יש כאלה שלא הגיעו.
אמנון כהן: אם כאלה לא הגיעו, ויש פה מבנה, יש פה דברים.
אמנון כהן: הוא אפילו לא מגיע.
אמנון כהן: האישה כבר לא מגיעה.
אמנון כהן: אולי באמת אני מסתכל עליה – לא היה לה כסף, היא לא יכולה לבוא עם אוטו, צריכה את כל הבירוקרטיה לעבור כאן.
אמנון כהן: אז לכן אני אומר, אם עושים את זה כי זה בעלה או כי זה אבא או כי זה בן או כי זה חבר קרוב שהכיר או הכרת תודה.
אמנון כהן: אבל כמדינה אנחנו צריכים להסתכל על זה.
<דרורית שטיינמץ: אבל זו בעצם הראייה.
<דרורית שטיינמץ: הרי אנחנו, בתחילת הדיון - - -
אמנון כהן: אני לא יודע איך יהיה.
אמנון כהן: אני בוחן את זה.
אמנון כהן: אני לא אעזוב אתכם.
אמנון כהן: יום אחד אני לא אעזוב אתכם.
אמנון כהן: שלא תביני, כן?
אמנון כהן: אבל כי לי זה חשוב ברמה הלאומית.
אמנון כהן: עכשיו, נשמע את הבנים של - - -
<דרורית שטיינמץ: רגע, עוד משפט אחד, לפני שאתה עובר לבנים: אנחנו, בתחילת הדיון, דיברנו על זה שתקציב הפעילות של המועצה להנצחת נשיאי ישראל וראשי ממשלותיה מתחלק לתקציב בתמיכות, בעמותות שעושות פעולות הנצחה.
<דרורית שטיינמץ: ודווקא בהיבט הזה, משרד ראש הממשלה דאג לאורך שנים לא לקצץ, לא לגעת, אלא לפחות להשאיר את המסגרת הקיימת.
<דרורית שטיינמץ: בנוסף לכך, מתקיימת פעילות של המועצה להנצחת נשיאי ישראל וראשי ממשלותיה, ביוזמה.
<דרורית שטיינמץ: דיברנו על פרויקט "ממנהיגי העבר לדור העתיד"; יש לנו פרויקטים נוספים של פרסים למחקר על האישים; אנחנו מריצים סדנאות של הרצאות; אנחנו עושים - - -
אמנון כהן: אני רק מסתכל שלא ייפלו דברים בין הכיסאות בגלל שעובר הזמן, ואנשים; שלא יתפרקו עמותות ואז אין זכר לשום דבר.
<דרורית שטיינמץ: אז מה שאני בעצם אומרת זה שאנחנו באמת מוקירים לגמרי את הפעילות של האישים, שעושים את זה בעמותות ובגופים נוספים שרוצים להנציח.
<דרורית שטיינמץ: אבל גם המועצה להנצחת נשיאי ישראל וראשי ממשלותיה יוזמת מעצמה פעילויות נוספות, כך שאנחנו ודאי שלא שוכחים את האישים.
אמנון כהן: אנחנו, בינתיים, שומעים את הביקורת.
אמנון כהן: שומעים פה ביקורת בינתיים - - -
<דרורית שטיינמץ: דרך אגב, גם מדו"ח מבקר המדינה עולה שיש שינוי מאוד מהותי בין מה שהיה באמת בשנים עברו, לעומת מה שקורה עכשיו במשרד ראש הממשלה.
אמנון כהן: בזכות דו"ח מבקר המדינה.
אמנון כהן: אם לא, לא הייתם עושים כלום.
<דרורית שטיינמץ: לא, לא, לא.
<דרורית שטיינמץ: יעידו אנשי מבקר המדינה, שבילינו איתם שעות רבות, שהשינוי כבר בא עוד קודם לכן, ושהשינוי בהתייחסות שלנו כמשרד היה עוד לפני שמבקר המדינה בא וראה ונוכח.
אמנון כהן: לגבי היושב ראש, קיבלתם מכתב מאצלנו, ממרכזת הוועדה, שאנחנו מבקשים שיבואו לדיון בנושא פעולות להנצחת נשיאים וראשי ממשלה, דו"ח המבקר בסעיף כזה.
אמנון כהן: אנו מבקשים להזמין לישיבה את ראש המועצה להנצחת נשיאי ישראל וראשי ממשלותיה – אנחנו לא ידענו באמת מי היושב ראש – מרכז ההסברה וכן נציגים נוספים, כפי שתמצאו לנכון.
אמנון כהן: זאת אומרת, לא יכולתי לדעת מי הראש, אבל אולי אחר כך דיברו אתכם, אני לא יודע.
אמנון כהן: אחר כך, כשהעברתם את השמות.
אמנון כהן: אני רוצה לשמוע את הבנים של ראש הממשלה לשעבר משה שרת.
<יעקב שרת: שמי יעקב שרת, ואני בנו של משה שרת, אחד הבנים.
<יעקב שרת: ובשנת 1995 יזמתי והקמתי את העמותה למורשת משה שרת.
<יעקב שרת: כידוע, כמו שדובר פה, אין חוק הנצחה כללי שכולל - - - ראש ממשלה.
<יעקב שרת: ובגלל שאין חוק כזה, או, יותר נכון, יש חוק כזה שאין בו סעיף מפורש - - -, לכן קמו כל התאגידים שהיו להם שדולות.
<יעקב שרת: שדחפו.
<יעקב שרת: ואז יש חוקים, חוקי הנצחה פרטניים לשני נשיאים: ליצחק בן צבי ולזלמן שז"ר, ושלושה חוקים לראשי ממשלה: דוד בן גוריון, מנחם בגין ויצחק רבין.
<יעקב שרת: ואם אני לא טועה, בימים האחרונים קראתי באחד העיתונים שישנה גם יוזמה לחוקק חוק הנצחה לראש הממשלה המנוח יצחק שמיר.
<יעקב שרת: עכשיו, אם יחוקק חוק כזה, זאת שערורייה, לא מפני שיצחק שמיר לא ראוי לחוק, ולא מפני שלמשה שרת אין ולו יש, אלא מפני שמוכרחים לעשות חוק אחד ויחיד אם מניחים שהממשלה או המדינה - - - שיהיו עוד עשרות ראשי ממשלה.
אמנון כהן: הגברת דרורית שטיינמץ אמרה שהיא עושה את זה.
<יעקב שרת: לא ייתכן שלכל אחד תהיה או שדולה או אין שדולה.
<יעקב שרת: בכל אופן, זה כרגע המצב.
אמנון כהן: מה מונע מבעדכם להגיש את הצעת החוק?
אמנון כהן: אנחנו גם נעזור לכם.
אמנון כהן: מה מונע מבעדכם גם להגיש הצעת חוק?
אמנון כהן: למה אתה צריך להגיד: הוא כן?
אמנון כהן: תביא חוק, אנחנו נעזור לך, מה הבעיה?
אמנון כהן: יש לך לובי.
<יעקב שרת: מישהו צריך לחוקק את החוק.
<יעקב שרת: אנחנו בשעתו פנינו לאחד מחברי הכנסת, זה היה חבר הכנסת אבשלום וילן, והוא הגיש הצעת חוק.
<יעקב שרת: הצעת החוק עברה קריאה ראשונה, ושם משרד ראש הממשלה, לפי מיטב ידיעתנו, "קבר" אותה.
<יעקב שרת: לא הסכימו שזה יעבור הלאה.
<יעקב שרת: הממשלה צריכה לאשר דבר כזה.
<יעקב שרת: היא לא אישרה דבר כזה.
<יעקב שרת: זה נפל.
<יעקב שרת: בכל אופן, קיימת עמותה - - -
אמנון כהן: הגברת דרורית שטיינמץ?
<דרורית שטיינמץ: לא מכירה דבר כזה.
אמנון כהן: לא מכירה?
<דרורית שטיינמץ: לא מתקופתנו.
<צביקה אוהל: אנחנו בדקנו את זה.
אמנון כהן: היה?
אמנון כהן: קריאה ראשונה עבר?
<קריאה: זה כתוב אפילו פה.
אמנון כהן: קריאה ראשונה זה כבר כמעט שנייה ושלישית.
<צביקה אוהל: פלא שהקואליציה לא מסכימה?
<יעקב שרת: בכל אופן, החוק הזה "נקבר".
<יעקב שרת: עכשיו, במאמר מוסגר – זה לא המקום לדבר על זה.
<יעקב שרת: לא המקום להרחיב – אבל המושג הנצחה הוא מושג מאוד מורכב.
<יעקב שרת: מה זאת הנצחה בדיוק?
<יעקב שרת: האם הנצחה זה שטר של 20 שקל, שעדיין משה שרת מתנוסס עליו?
<יעקב שרת: כל אחד וההנצחה שלו.
אמנון כהן: מר יעקב שרת, אנחנו נעקוב.
אמנון כהן: ואם יונח, ואני מבין שזה יונח, חוק אחר, לגבי ראש ממשלה אחר, אנחנו נצמיד את ראש הממשלה לשעבר גם לחוק הזה.
אמנון כהן: אני כבר בודק עם העוזרים שלי.
אמנון כהן: אני אומר שהגברת דרורית שטיינמץ הבטיחה לטפל בזה, אולי ברמת המקרו, שזה יטופל, בלי חקיקה.
אמנון כהן: אני סומך עליה.
אמנון כהן: אבל אם אני פתאום אראה חקיקה אחרת, כי יש היום, נמצאת פה משפחה קרובה בתפקידים בכירים, כן?
אמנון כהן: אז יכול להיות שפתאום, ב"שושו" כזה, יגיע על ידי מישהו - - -