GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יגאל מאור: סליחה, כבוד היושב ראש.
אמנון כהן: אולי יש דרך אחרת.
אמנון כהן: במקום שהוא ייכנס עכשיו לסחרור הזה שבן אדם לא לוקח את החומרים האלה ועכשיו הוא הופך להיות אחראי, הוא צריך עכשיו להביא משאית ואולי הוא יעשה משהו לא נכון ואז יתבעו אותו.
אמנון כהן: יש לו בעיה.
אמנון כהן: הוא אומר שאולי עדיף שאם בן אדם לא יפנה, יושת עליו קנס בגובה כזה וכזה ואולי כך יהיה להם יותר קל.
אמנון כהן: הבן אדם ההוא שהחומרים שלו, שהוא הביא אותם וצריך אותם, אז קח את החומר ולך.
אמנון כהן: למה הוא צריך להיכנס לכל הסוגיה הזאת?
אמנון כהן: זה שהייתה רפורמה ב-2005, זה לא קודש קודשים.
<מנדי זלצמן: לפני 2005 הכולה יה טוב.
אמנון כהן: לא נכניס לזה.
<מנדי זלצמן: היה נפלא.
אמנון כהן: אני לא נכנס לזה.
אמנון כהן: רפורמה, לא תמיד היא מצוינת.
אמנון כהן: לפעמים היא כוללת.
אמנון כהן: לפעמים בנקודות מסוימות צריך לתקן.
אמנון כהן: אחרי שאנחנו בוחנים את הנושא הזה ובודקים אותו, אנחנו רואים שיש כאן איזשהו כשל ולא נתנו עליו את הדעת.
אמנון כהן: אולי היה איזה לובי חזק מאוד של היבואנים שביקשו לבטל את זה.
אמנון כהן: אנחנו הרי מכירים אחד את השני.
אמנון כהן: אז למעשה ביטלו את זה ועכשיו הבעיה היא עליו.
אמנון כהן: הוא לא מוכשר מספיק לנושא והוא יכול לעשות טעות ועל הטעות הזאת הוא יצטרך לשלם.
אמנון כהן: חס וחלילה אם מישהו ייכנס בדרך באותה משאית והיא תתהפך, על מי יחול הכול?
אמנון כהן: עדיף לי שהבן אדם שהביא את החומר, הוא זה שיהיה אחראי עד הסוף וייקח את החומר.
אמנון כהן: למה אתה מטיל את זה עליו?
אמנון כהן: הסתכלתם על זה פעם?
אמנון כהן: עשיתם דיון?
אמנון כהן: שולחן עגול?
אמנון כהן: עבודה מטה בדקתם את הנושא הזה?
אמנון כהן: למה אתם עדיין אומרים שהוא יטפל ולא יושת קנס.
<יגאל מאור: שוב אני חוזר ואומר.
<יגאל מאור: החוק , לא נוהל ---
אמנון כהן: עזוב חוק.
אמנון כהן: אני משנה חוק.
אמנון כהן: אל תגיד לי חוק.
אמנון כהן: אני חוק.
<יגאל מאור: החוק אומר שהוא צריך לפנות את זה.
אמנון כהן: לכן, תסתכל עלי.
אמנון כהן: אם משהו כובל את ידיו של הגוף המבצע, אני צריך למצוא מנגנון כדי שאני לא אסבך אותו.
אמנון כהן: נתתי לו הרשאה לטפל בנמל שלי כדי שהכול יהיה כמו שצריך, שלא יהיו סכנות, שלא יהיו בעיות, שהאזור האורבני לא ייפגע, שאנשים שבאים לנמל כדי להפליג לאזורים אחרים יוכלו לעשות זאת, אבל פתאום יתפוצץ לי משהו או הפיצוץ יקרה בדרך.
אמנון כהן: לכן אני צריך כמה שפחות סיכונים להטיל עליו.
אמנון כהן: חס ושלום, הקדוש ברוך הוא שומר עלינו ולא קרה אסון והכול בסדר.
אמנון כהן: זה לא בזכותך אלא בזכות הקדוש ברוך הוא, כך אנחנו אומרים, אבל זה יכול לקרות.
אמנון כהן: אחד הדברים שהוא גורר, יכול חס וחלילה להתרחש איזשהו אסון ואז נתחיל לחפש.
אמנון כהן: אנחנו לא רוצים להגיע לזה ולכן אנחנו רוצים ללמוד את הסוגיה.
אמנון כהן: החוק אומר כך, אבל יכול להיות שהחוק לא נכון.
אמנון כהן: אני לא בטוח, אבל שב ולמד אותו.
אמנון כהן: חייבת להיות כאן איזושהי הידברות ולראות אולי נטיל את האחריות על זה שמביא את החומר.
אמנון כהן: יאמרו לו שיש לו את הכללים, 24 שעות לגבי חומר מסוים, 14 ימים לגבי חומר אחר, עד שלושים יום נגיד חומר אחר, אולי עד תשעים ימים עוד משהו, וזה בסדר.
אמנון כהן: זה חוק, זה מה שיצרנו על פי סיכום כזה או אחר.
אמנון כהן: היום אומרים שיש פה בעיה שאין אפשרות להתמודד אתה.
אמנון כהן: בא לכאן המנכ"ל ואומר שהוא לא יכול להתמודד עם הבעיה הזאת.
אמנון כהן: למה אתה אומר שלא צריך להיות קנס?
<יגאל מאור: לא אמרתי שלא צריך להיות קנס.
<יגאל מאור: אמרתי שעם הבעיה הזאת כן מתמודדים והם עושים את זה על בסיס יומי.
אמנון כהן: הוא שנים רבות בתפקידו כמנכ"ל.
<יגאל מאור: כבוד היושב ראש, הקנסות האלה שהוא מדבר עליהם, אלה היו קנסות בלתי חוקיים.
אמנון כהן: אני אעשה אותם חוקיים.
אמנון כהן: נעשה מדרג.
<יגאל מאור: בסדר, נעשה אותם חוקיים.
<יגאל מאור: אני כרגע אומר שידיו לא כבולות.
<יגאל מאור: החוק אומר במלים האלה: רשאי מנהל הנמל או מי שהוא הסמיכו לכך - ומנכ"ל חברת נמל חיפה שיושב כאן הוסמך על ידי לכך – לסלק את החומר המסוכן מהנמל ולחייב את בעלו בהוצאות סילוקו.
<יגאל מאור: העברה ל-אובר סיז, זאת לא נסיעה ברחובות העיר.
<יגאל מאור: העברה ל-אובר סיז, זאת נסיעה של כמה מאות מטרים, שני קילומטרים, מחוץ לנמל באזור שלא מיושב כדי לשים את זה בטרמינל הזה.
אמנון כהן: באיזה כביש הוא נוסע?
<יגאל מאור: יוצאים מהנמל שמאלה ונוסעים.
<יגאל מאור: הוא נמצא בתוך אזור התעשייה של הנמל.
<יגאל מאור: הוא לא עובר דרך רחובות העיר כדי להגיע ל-אובר סיז.
<נעה גשן: אדוני היושב ראש, אם אפשר להצטרף לדברים.
<נעה גשן: הובלת חומרים מסוכנים זה עוד נושא שהמשרד מסדיר.
<נעה גשן: זה לא נושא שהוא הפקר.
<נעה גשן: יש חברות שמובילות חומרים מסוכנים, שוב, פועלות בגבולות ובמסגרות של היתרים.
<נעה גשן: אנחנו מעבירים חומרים מסוכנים מאזור הצפון עד רמת חובב בדרום.
<נעה גשן: זה לא איזשהו משהו שהוא משימה בלתי אפשרית.
אמנון כהן: הנמל יכול להעביר?
<נעה גשן: הוא יכול.
<מנדי זלצמן: בעלי המטען מעבירים.
<נעה גשן: גם בעלי המטען שלוקחים את זה מהנמל מובילים את זה ברחובות העיר.
אמנון כהן: הם יודעים איך, אבל אני מטיל עליו דבר שלא הייתי צריך להטיל עליו.
<נעה גשן: אם הוא רוצה, הוא יכול להגיש בקשה להיות בעל היתר להובלת חומרים מסוכנים ולעמוד בכל הדרישות.
<נעה גשן: דבר שני, הוא יכול להתקשר עם חברה שמובילה.
<נעה גשן: יש חברות שזה תחום ההתמחות שלהן.
אמנון כהן: כך אתם עושים את זה?
אמנון כהן: אתם מתקשרים עם חברה שמתמחה בהובלת חומרים מסוכנים?
<מנדי זלצמן: עדיין האחריות היא שלי.
<מנדי זלצמן: זה כביש סואן מאוד.
<מנדי זלצמן: יותר מזה, אני רוצה להביא לידיעת כבודו שכאשר נמלי המערב בארצות הברית רצו להעביר משאיות מהיום ללילה, הם השיתו כופר כסף על משאיות שהגיעו ביום.
<מנדי זלצמן: כל מכולה שהגיעה ביום, משלמת מאה דולר עד עצם הימים האלה ומכולה שמגיעה בלילה, מקבלת את אותה הנחה.
<מנדי זלצמן: על דבר כזה מהותי, אני חושב שחייבים להשית כופר כסף כי לא יתכן שבעל המטען יוצא מאותו סיבוב של פותרי הבעיה.
<מנדי זלצמן: פתאום הבעיה היא שלי.
אמנון כהן: נתקדם ונראה בסוף מה יהיה עם הסעיף הזה.
אמנון כהן: את יכולה לקרוא?
<מאיר בן דוד: אם אפשר הערה.
<מאיר בן דוד: נציג הכבאות אמר שאחסון ב-אובר זיס הוא יותר מסוכן.
<מאיר בן דוד: כנראה הוא יודע למה.
<ורד גוט: כבאות והצלה חיפה לא מסרה לחברת נמל חיפה דרישה בדבר הכבאית הנחוצה לדעתה בנמל ולא יידעה את חברת נמל חיפה בדבר התקנים שבהם עליה לעמוד ובדבר כבאית חלופית הנדרשת בנמל כאשר הכבאית הקבועה אינה תקינה.
<ורד גוט: בפועל הכבאית הקבועה נשלחת לעתים קרובות לתיקונים במוסך ואין בידי צוות החירום של הנמל כבאית חלופית לטיפול באירועי חירום.
<ורד גוט: כאן יש בעיה.
<ורד גוט: יש בנמל כבאית מאוד ישנה.
אמנון כהן: בטח ברפורמה החדשה הם קיבלו כבאית חדשה.
<ורד גוט: של הנמל, לא של הכבאות.
אמנון כהן: קיבלתם תשעים, תנו להם אחת.
<ורד גוט: הכבאית לפעמים במשך שבועיים ויותר נמצאת במוסך, כך הציגו לנו.
<ורד גוט: היא מאוד ישנה, היא לא תמיד עובדת והחשש הוא שבאמת במקרה חירום היא לא תהיה במקום.
אמנון כהן: זאת כבאית מיוחדת?
<ורד גוט: זאת כבאית שצריכה לשרת את הנמל עצמו ולהגיע מהר.
אמנון כהן: זאת כבאית רגילה או כבאית מיוחדת לחומרים מסוכנים?
<ורד גוט: כבאית רגילה.
<ורד גוט: אמרו גם שנציבות כבאות והצלה לא מסרה להם דרישות לגבי מה נחוץ בכבאית.
<ורד גוט: את הנושא הזה צריך להסדיר.
אמנון כהן: אריה, בבקשה.
אמנון כהן: קודם תגיד לי אם עם הרפורמה יותר טוב או פחות טוב.
<אריה רגב: נדבר על זה אחר כך בארבע עיניים.
אמנון כהן: שמח אותי.
אמנון כהן: העברתי רפורמה.
אמנון כהן: האם היא טובה או לא טובה?
<אריה רגב: טובה מאוד.
אמנון כהן: מתקדמת יפה?
<אריה רגב: כן.
אמנון כהן: משאית תהיה להם?
<אריה רגב: אם הם ישלמו כסף, תהיה.
אמנון כהן: נתתי לכם מיליארד שקלים כל שנה.
<אריה רגב: עוד לא קיבלנו אותו.
אמנון כהן: אתם מקבלים טיפין-טיפין.
אמנון כהן: יש כאן דרישה בדבר כבאית הנחוצה לנמל.
<אריה רגב: אנחנו אמרנו גם למשרד מבקר המדינה שאנחנו לא חושבים שהתפקיד שלנו לאפיין את הבעיות.
<אריה רגב: יש מפעלים שבונים כבאיות והם יודעים לאפיין כבאיות הכי טוב בעולם ויותר טוב מאתנו.
<אריה רגב: מכיוון שיצא הדוח, העברנו לנמל את הדרישות הכי טובות שאנחנו יכולים להעביר להם בדבר הכבאית שהם צריכים לבנות.
<אריה רגב: הם ייפנו למפעל שזכה כרגע במכרז, התכוף.
<אריה רגב: הם פנו ל-תכוף והתכוף יבנה להם כבאית חדשה טובה בהתאם למה שאנחנו ביקשנו.
אמנון כהן: מה אומר המנכ"ל?
<מנדי זלצמן: אכן כך.
<מנדי זלצמן: לפני כשבועיים-שלושה הועבר האפיון.
<מנדי זלצמן: השמענו בדיון שקיימנו את ההערות הקטנות והלא משמעותיות.
<מנדי זלצמן: כיבוי אש חיפה יעביר לנו את המחשבה שלו ואכן נרכוש כבאית חדשה.
אמנון כהן: כרגע יש טיפול אם חס וחלילה קורה מקרה?
אמנון כהן: המשאית בסדר או שהיא במוסך?
<מנדי זלצמן: אני רוצה להבהיר.
<מנדי זלצמן: אנחנו רק נותנים טיפול ראשוני.
<מנדי זלצמן: עדיין כבאות אחראי על כיבוי אש בנמל.
<מנדי זלצמן: את זה לא הדגשנו.
<מנדי זלצמן: כיבוי אש אחראי על כיבוי אש בנמל.
<מנדי זלצמן: אנחנו נותנים מענה ראשוני מיידי.
אמנון כהן: אבל יש לך מענה עכשיו למענה ראשוני מיידי?
<מנדי זלצמן: בוודאי.
אמנון כהן: המשאית בסדר?
אמנון כהן: היא לא במוסך?
<מנדי זלצמן: היא לא צעירה אבל היא בהחלט נותנת מענה.
אמנון כהן: כשהמשאית עוברת למוסך, אתם מיידעים אותם כדי שידעו שהיא לא נמצאת לצורך הטיפול הראשוני עליו אתה מדבר?
<אריה רגב: המרחק בין כיבוי אש למרכז הכובד של פעילות הנמל, לבין המקום בו עוגנת המשאית ומרכז הכובד של פינוי הנמל, הוא כמעט אותו מרחק.
<אריה רגב: זאת נקודת יתרון לכיבוי אש.
אמנון כהן: אתם מתריעים על כך שהמשאית שלכם כרגע לא נמצאת והיא במוסך?
אמנון כהן: שלפחות ידע כי הוא תמיד חושב שעזרה ראשונה יש לך.
אמנון כהן: בדברים האלה הזמן הוא מאוד קריטי.
אמנון כהן: צריך להיות מנגנון קשר ביניכם, איש הבטיחות שלך או מישהו אחר שצריך להיות בקשר בנושא.
<אריה רגב: הנושא נסגר.
<אריה רגב: המנכ"ל לא מתערב בזה אבל הנושא נסגר.
<אריה רגב: יש לנו איש קשר והכול סגור.
<אריה רגב: בנינו נוהל.
אמנון כהן: אני רק דואג שחס וחלילה לא יהיה אסון.
אמנון כהן: אם יהיה אסון, חס וחלילה, ידעו איך לטפל.
אמנון כהן: זךה מה שחשוב.
<אריה רגב: בנינו נוהל מסודר.
<אריה רגב: אנחנו מקבלים התרעה לתחנה.
אמנון כהן: מתי תהיה רכישה?
<מנדי זלצמן: עכשיו הם דנים בהערות שלנו.
<מנדי זלצמן: הגשנו אותן רק לפני כשבועיים-שלושה.
<מנדי זלצמן: אני מאמין שבשבוע-שבועיים הקרובים נקבל את המבנה הסופי ונגיש הזמנה.
<אריה רגב: אדוני היושב ראש, זה ייקח זמן כי בגלל כל הכסף שהעברת אלינו עכשיו בונים כבאיות עבורנו והמפעל עמוס.
אמנון כהן: יש מפעלים שונים במקומות אחרים.
<אריה רגב: ייקח לו זמן.
אמנון כהן: תפנו כדי שכבאית אחת תהיה בנמל.
אמנון כהן: מבחינת לוח זמנים ולא מבחינת כסף.
אמנון כהן: כבוד המנכ"ל, תוכל לשלוח לנו הודעה ביום שתצא הזמנה?
<מנדי זלצמן: בשמחה.
אמנון כהן: אם יש קושי, כמו שציין כאן נציג כבאות, כי יש הרבה הזמנות, תודיע לנו על כך.
אמנון כהן: אם יש אפשרות לספק עשר כבאיות בשנה והמפעל צריך לספק להם, אתה תחכה עוד שנתיים כי יש להם התחייבויות והסכמים.
<צבי ורטיקובסקי: יש ספקים שונים.
אמנון כהן: זה משהו מיוחד.
<אריה רגב: אותו רכב, אותו מרכב, רק הציוד בפנים שונה.
אמנון כהן: לא חייבים באותו מקום.
<מנדי זלצמן: ברשותך, אבקש להכניס מיידית לנוהל את הצעתך שאכן אם הכבאית שלנו בתיקון, יודיעו על כך.
אמנון כהן: סעיף 3.
<ורד גוט: רספ"ן ונציבות כבאות והצלה לא קבעו כללים בדבר ההכשרה הנדרשת מצוות החירום של הנמל ובדבר הזמינות הנדרשת של הגורמים בנמל שעל צוות החירום להסתייע בהם לצורך טיפול מהיר ויעיל באירועי חירום.
<ורד גוט: באמות המידה להסמכה לתפקיד מדריך או בוחן שקבעו רספ"ן ומשרד התמ"ת – שהיום זה משרד הכלכלה – אין התייחסות לעברו המשמעתי של המועמד ורספ"ן ומשרד התמ"ת אף אינם דורשים מידע בעניין זה מחברת נמל חיפה לפני ההחלטה להסמיך מדריכים ובוחנים במקצועות הנמליים.
<ורד גוט: יוצא מצב שבו לא מסתכלים על העבר המשמעתי, בין היתר בענייני בטיחות.
אמנון כהן: אני משער שהם סומכים על כך שהנמל לא ישלח בן אדם בעייתי.
אמנון כהן: הנמל מכיר את עובדיו ואם הוא רוצה שמישהו יהיה מדריך, הוא בוודאי עומד באמות מידה מיוחדות.
אמנון כהן: אני סומך עליו, אבל מה את מציעה שיהיה?
<ורד גוט: במסגרת מה שמבקשים, יבדקו גם את העבר המשמעתי.
<ורד גוט: כמובן כולנו סומכים על כולנו, אבל צריך גם לבדוק.
אמנון כהן: מה אומר על זה יגאל?
<שלמה עופר: רק לאחרונה התפרסם בתקשורת על איזושהי דמות בנמל אשדוד נדמה לי שרצו שיהיה מדריך.
<מנדי זלצמן: בגלל שזה כל כך יוצא דופן, זה היה אתמול על ארבעה עמודים בעיתון כלכלי מפורסם, אבל זה יוצא דופן וזאת לא השגרה.
אמנון כהן: כנראה הוא היה מחובר למישהו חשוב.
<מנדי זלצמן: כן.
אמנון כהן: הוא צריך לא להיות מחובר בכלל, כדי שסוף סוף יוכל גם עם ישראל להתקבל בנמלי ישראל ולא רק חבר מביא חבר, משפחה מביאה משפחה וכולי אלא שבאמת יהיה מקום מכובד מאוד, מקום עם שכר גבוה מאוד, מקום שבאמת אפשר להתפאר בו מבחינת התנאים.
אמנון כהן: תן גם לעם ישראל ליהנות מהמטעמים.
אמנון כהן: לא צריך שרק משפחה תיהנה.
אמנון כהן: כבוד המנכ"ל, תעשה כמה דברים.
<מנדי זלצמן: כבודו, אני יכול לבשר בעצם הימים האלה על אחוזים שהם לאין ערוך קטנים משכנינו בדרום, שם אחוות האחים יותר גדולה.
אמנון כהן: נפוטיזם.
אמנון כהן: העדפת קרובים ומשפחה.
<צבי ורטיקובסקי: גם מקורבים.
אמנון כהן: יגאל, בבקשה.
<יגאל מאור: ברשותך, אני אחלק את התשובה לשניים.
אמנון כהן: העיקר תענה לעניין.
<יגאל מאור: קודם כל, לגבי הכללים.
<יגאל מאור: כן נקבעו כללים.
<יגאל מאור: לדאבוני, יכול להיות שלא ראו אותם.
<יגאל מאור: אני מחזיק את הכללים כאן אצלי ביד.
אמנון כהן: תן לי אותם.
אמנון כהן: תן גם למשרד המבקר.
<יגאל מאור: יש כללים ביחס למה צריך לדעת צוות ההתערבות בענייני חומרים מסוכנים.
<יגאל מאור: אין לי שום עניין בכיבוי אש, אני לא מבין ולא נותן להם כללים לגבי כיבוי אש.
אמנון כהן: אתה צריך להסתכל מלמעלה ולראות שכל הצוותים יודעים מה תפקידם.
אמנון כהן: במצב חירום חייב להיות חפ"ק וכל אחד יודע מה תפקידו.
<יגאל מאור: אין לנו שום מנדט לדבר הזה.
אמנון כהן: אתה משרד התחבורה.
<יגאל מאור: כן, אבל יש דברים בנמל שאני לא מתעסק אתם.
<יגאל מאור: בנושא של וטרינריה יש את משרד החקלאות, בנושאים של ביטחון יש את גופי הביטחון.
<יגאל מאור: אני לא נכנס לכיבוי אש של הנמל.
אמנון כהן: מי צריך לקבוע כללים בדבר ההכשרה הנדרשת מצוות החירום?
<יגאל מאור: בחומרים מסוכנים אנחנו.
<יגאל מאור: כיבוי אש, אני מאמין שזאת נציבות כבאות והצלה.
אמנון כהן: אתה צריך לראות מלמעלה.
<יגאל מאור: אני לא יודע מה לתת להם.
<יגאל מאור: אני בכלל לא מכיר את הנושא הזה.
אמנון כהן: צריך לשבת נציג שלך או אתה בשולחן העגול יחד עם מנכ"ל הנמל או נציגו, נציג כבאות, נציג חומרים מסוכנים, נציג המשרד לביטחון פנים, נציג המשטרה.
אמנון כהן: בעת חירום חס וחלילה קרה מקרה או התפוצצה בדרך משאית או בנמל, כולם יודעים בדיוק מה לעשות ולא מתחילים לחפש אחד את השני.
אמנון כהן: יש תדר מיוחד שישר נכנסים אליו.
<יגאל מאור: אתה צודק.
<יגאל מאור: אני אומר שהיה צוות היגוי של כיבוי אש בנמלים שישבנו בו.
<יגאל מאור: זה יגיע אולי בהמשך או לא, אבל בעקבותיו כיבוי אש של חיפה יודע כבר להעמיד צוותים ונגיע לזה בהמשך, עם קריאת הסעיפים.
<יגאל מאור: לגבי ההנחיות המקצועיות לכיבוי אש, אני לא נותן להם.
<יגאל מאור: אני נותן להם בחומרים מסוכנים וזה הנייר שהחזקת כרגע.
אמנון כהן: אתה לא צריך לתת הנחיות.
אמנון כהן: צריכים להיות כללים ברורים.
<יגאל מאור: כללים לגבי ההכשרה הנדרשת.
<יגאל מאור: אני קובע את הכללים בתחום שלי ואמרתי להם.
<יגאל מאור: יש את התחום שלי בכללים.
<יגאל מאור: הכללים בתחום ההכשרה הנדרשת לאירוע חירום בחומרים מסוכנים, נתתי.
<יגאל מאור: זה הנייר שאתם מחזיקים.
<יגאל מאור: יכול להיות שהמבקר לא ראה אותו בזמנו.
<יגאל מאור: לגבי חלק שני, ברשותך, לעניין המשמעתי.
<יגאל מאור: אמר נכון כבוד היושב ראש.
<יגאל מאור: אני מסתכל בהיבט המקצועי איזה הכשרה מקצועית האיש עבר ואני לא נכנס לגיליון שלו אם האיש עבר עבירה משמעתית כזאת או אחרת כי אני סומך עליו - בדיוק כמו שנגעת בנקודה – שהנמל לא יגיש פרחח להיות מדריך או בוחן אלא הוא יגיש את מי שמקצועית עבר.
<יגאל מאור: אני לא בוחן את זה משמעתית.
<יגאל מאור: אני חושב שגם מבחינת כל חוקי ההגנה על הפרט, אני לא יכול להיכנס אם האיש בעברו עשה איזושהי עבירה בטיחותית או הטריד.
<צבי ורטיקובסקי: משרד מבקר המדינה התערב בנושא הזה.
<צבי ורטיקובסקי: לאחרונה היה תיקון והנמל הוסמך לדרוש את המידע הזה.
<צבי ורטיקובסקי: אתה לא, אבל הנמל כן.
<יגאל מאור: שאל אותי כבוד היושב ראש לגבי.
<צבי ורטיקובסקי: הנמל צריך לדרוש את זה.
אמנון כהן: אתה תדרוש כך שאנשים ראויים יקבלו תפקידי הדרכה ובוחן.
<מנדי זלצמן: אני בכלל הייתי מציע שכל ענייני הבוחנים ייעשה אאוט-סורסינג.
<מנדי זלצמן: יבוא אדם בלי שום קשרים, בלי שום שיוך ויבחן אותם.
אמנון כהן: אתה יכול להציע ארבעה-חמישה וכמו שעושים במכרז, מתוכם יבחרו את האחד, או אם צריכים שניים, תביא שמונה מועמדים.
אמנון כהן: בסוף אתה צריך להציג אותו, אתה נותן לו את הכלים והוא ת"פ שלך.
אמנון כהן: אולי אפילו את הגיליון האישי לצרף לו כדי שיראו.
אמנון כהן: אני בא להתקבל לעבודה, מגיש קורות חיים שלי ובודקים אם יש לי רישום פלילי.
<מנדי זלצמן: אני חושב שרישום פלילי הוא מידע חסוי.
<מנדי זלצמן: אסור להציג אותו למישהו אחר.
<צבי ורטיקובסקי: צודק מר מאור, זה לא התפקיד שלו אלא זה תפקיד של הנמל ועכשיו תוקנו התקנות בנושא חוק המרשם הפלילי, נדמה לי שזה גם נקרא תקנות השבים, שלמנכ"ל נמל חיפה יש את הסמכות הזאת לדרוש את הפרטים האלה.
אמנון כהן: הוא לא צריך לפרסם.
אמנון כהן: במידה שיש משהו, הוא לא יגיש אותו.
<מנדי זלצמן: הבנתי לפי יושב ראש הוועדה שאני אמור גם להציג את זה לאותו בוחן ולהראות.
<צבי ורטיקובסקי: זה תפקידך להגיש אדם נקי.
<מנדי זלצמן: בסדר.
אמנון כהן: משרד הכלכלה, איפה אתם כאן?
<ורדה אדוארדס: אנחנו נמצאים כרגולטור בנושא של הסדרת מפעילים של עגורונים.
<ורדה אדוארדס: בנושא הזה אנחנו פועלים מכוח תקנות.
<ורדה אדוארדס: למעשה בנמל חיפה יש רשות להכשרה שהוסמכה על ידינו והיא מפעילה את בעלי התפקידים האלה בכפוף לפיקוח שלנו.
<ורדה אדוארדס: היו בדוח שני נושאי שהם רלוונטיים לעניין הזה.
<ורדה אדוארדס: האחד הוא בנושא של הצורך להרחיב מפעילי עגורונים.
אמנון כהן: זה סעיף 6.
<ורדה אדוארדס: כרגע אנחנו מדברים על הנושא של הבוחנים.
<ורדה אדוארדס: לגבי הבוחנים, אני חייבת לומר שיש איזושהי בעיה שאנחנו קצת התקשינו לפתור אותה מאחר שמדובר בסוגי ציוד שהם ספציפיים לנמלים ואין במדינת ישראל הרבה מומחים בתחום הזה שהם לא מתוך הנמלים.
<ורדה אדוארדס: ברור שמי שבוחן את כל האנשים שהוכשרו לתפקידים האלה, צריך להיות אדם שהוא לפחות ברמה שלהם ולמעלה מזה.
<ורדה אדוארדס: הפתרון אותו הצענו, ואנחנו הולכים לבחון אותו מתחילת שנה הבאה, הוא שנעשה קרוס.
<ורדה אדוארדס: זאת אומרת, מאחר שהמומחיות נמצאת בתוך הנמלים, אנחנו ננסה לדאוג לכך שהבוחנים בנמל אחד יבואו מהנמל השני.
<ורדה אדוארדס: כלומר, לנסות לבטל את החשש לאיזשהו סוג של העדפות וכדומה.
<ורדה אדוארדס: בחידוש הרישיונות לגופי ההכשרה האלה, אנחנו נדרוש את אותו קרוס בבוחנים ונראה אם זה עובד.
<גיורא דש: אם אפשר לומר מילה, ברשותך אדוני.
<גיורא דש: אני מנכ"ל הרשות להכשרה ימית.
<גיורא דש: אנחנו מכשירים את הכבאים.
<גיורא דש: נושא הכיבוי באניות, נראה לי מוזר ואמרתי את זה גם לאנשי המבקר.
<גיורא דש: הצוות שצריך לתת תגובה ראשונית לאותו אירוע כמו צוותי החירום של נציבות כבאות והצלה, לא עובר את אותו מערך הדרכה.
<גיורא דש: אם מצאו לנכון שמערך כיבוי והצלה צריך ללמוד כיבוי אש באניות, לדעתי גם צוות הנמל שעושה את אותה פעולה ראשונית צריך לעשות את אותה מערכת הדרכה.
אמנון כהן: מי מתנגד לזה?
<גיורא דש: זה פשוט לא קורה.
<גיורא דש: אני הצעתי הצעה.
<אריה רגב: אנחנו מתנגדים לזה.
<אריה רגב: הכבאות.
אמנון כהן: הוא לא יודע איך לכבות.
<אריה רגב: הוא לא כבאי.
<יגאל מאור: מה שאומר גיורא זה כניסה לתוך חלל האנייה, שבירת חלונות ולהיכנס פנימה.
<יגאל מאור: אני מסכים עם אריה במאה אחוזים שהם לא אמורים לעשות את זה.
<יגאל מאור: הם אמורים לעשות התערבות ראשונית.
אמנון כהן: מה זה התערבות ראשונית?
<יגאל מאור: זה לבוא למשהו שקורה על השטח, על פני האדמה, בתוך הנמל עצמו.
<יגאל מאור: כשמדובר על שריפה שקורית בתוך האנייה – ויפה אמר מנדי שהמרחק הגיאוגרפי להגעה הוא מספיק לעשרות הכבאים וכבר קיבלנו הצהרה על זה מנציב כבאות ראשי לגבי כמה אנשים מוכנים – יכולים להגיע, להיכנס לאנייה ולטפל בזה.
<יגאל מאור: זה מקצועם והם מאומנים בזה.
<יגאל מאור: כל גוף אחר שינסה לעשות את זה, נוסיף עוד מספר קורבנות נוספים לאלה שכבר נמצאים שם.
אמנון כהן: אבל אלה שבשטח, לעזרה הראשונה, הם יודעים מה הם צריכים לעשות, מה מותר ומה אסור?
<יגאל מאור: הם יודעים מה הם צריכים לעשות במובן שאמרנו קודם ואני מאמין שגם אריה מדריך.
אמנון כהן: אריה, אתה מדריך אותם, את אלה שצריכים לטפל?
אמנון כהן: שחס וחלילה לא יהיה קורבן בעצמו.
<ורד גוט: אף על פי שחלפו יותר משנתיים מהמועד שבו נחתם הסכם בין חברת נמלי ישראל ורספ"ן, נציבות כבאות והצלה, כבאות והצלה חיפה ואיגודי ערים אחרים לכבאות שבו קיבלו עליהם נציבות כבאות והצלה וכבאות חיפה את האחריות לכיבוייו של דליקות בכלי שיט העוגנים בנמל חיפה, במועד סיום הביקורת לא היה כב"א חיפה ערוך לכך ובייחוד לא למקרה של אסון המוני.
אמנון כהן: חברת נמלי ישראל, בבקשה.
אמנון כהן: שלמה.
<שלמה בריימן: אני חושב שיגאל מאור יוכל להסביר יותר טוב.
אמנון כהן: אתה מקבל סתם משכורת?
אמנון כהן: הוא מייצג אותך בכל מקום?
<יגאל מאור: לא בכל מקום.
<יגאל מאור: בחלק מהמקומות.
אמנון כהן: דבר אתה.
<שלמה בריימן: היה הסכם בין חברת נמלי ישראל לבין נציבות כבאות בו חברת נמלי ישראל התחייבה בשמחה לממן את ההכשרה של הכבאים להתמודד בעת שריפה באנייה.
<שלמה בריימן: התשלום הזה הועבר במלואו, תשעה מיליון שקלים הועברו לנציבות כבאות והם עשו בזה שימוש.
<שלמה בריימן: בפגישה האחרונה שהייתה עם הנציב, שחר אילון, הוא אמר שהם עשו בכסף את השימוש הנדרש.
אמנון כהן: מה צריך להיות השימוש?
<שלמה בריימן: הכשרה, בעיקר הכשרה, וקליטה של כבאים נוספים.
<שלמה בריימן: יש מספר כבאים בכל אחד מהנמלים, לא בתוך הנמל אלא בתחנות הכיבוי הרלוונטיות באשדוד, חיפה ואילת, אנשים שמוכשרים לתת מענה.
אמנון כהן: מדובר בכלי שיט של הציבור?
<שלמה בריימן: במקרה הגרוע, חס וחלילה, אניית נוסעים שפורצת בה שריפה - אניית נוסעים היא עם 3,000 אנשים, עם 5,000 אנשים – וכלה באניית מטען.
<שלמה בריימן: בכל אחת מסוגי האניות האלה צריכים לעבור את ההכשרה המתאימה.
<שלמה בריימן: נתנו את הכסף הזה לנציבות.
<שלמה בריימן: בישיבת סיכום נאמר שהם עברו את ההכשרה ויש כרגע בחיפה, אשדוד ואילת כבאים מוכשרים לתת מענה מקיף לנושא.
אמנון כהן: אם כן, יש ביניכם הסכם.
<שלמה בריימן: היה הסכם וזה בסדר.
<שלמה בריימן: אני חושב שיעידו על כך אנשי הכבאות.
<שלמה בריימן: הועברו תשעה מיליון שקלים בשני תשלומים.
<צבי ורטיקובסקי: בזמן הביקורת הם לא היו עדיין ערוכים.
<צבי ורטיקובסקי: השאלה אם הם כבר ערוכים.
אמנון כהן: אריה, מה קורה שם?
אמנון כהן: תשעה מיליון שקלים קיבלת.
<אריה רגב: זה רק תשעה מיליון שקלים.
<אריה רגב: זה לא מספיק.
<יגאל מאור: היינו בישיבה עם נציב כבאות והצלה ב-23 ביוני 2013 והוא מסר לנו ואני קורא: "בנמל חיפה נמצאים בכוננות בכל עת 27 כבאים מנוסים ומתודרכים".
<יגאל מאור: זה מספיק?
אמנון כהן: אולי צריך ארבעים?
<שלמה בריימן: את המספר קבעה נציבות הכבאות.
<שלמה בריימן: זה לפי משמרות כי אלה 24 שעות.
<שלמה בריימן: זה לא ש-27 אנשים נמצאים בכל עת אלא הם מתחלפים.
אמנון כהן: סעיף 5.
<ורד גוט: אין בחברת נמל חיפה נוהל הקובע באילו מקרים ייחקרו תאונות בתפעול הנמל בידי גורמים פנימיים ובאילו מקרים תפנה חנ"ח לגורם מקצועי חיצוני.
<ורד גוט: הועלה חשש שחקירה בידי גורמים פנימיים תושפע מהתוצאות האפשריות של העמדת המעורבים בתאונות לדין משמעתי מאחר שאלה עשויים להיות חבריהם לעבודה של החוקרים.
<ורד גוט: הדבר עלול לפגוע במהימנות הבדיקה וביכולת להפיק לקחים שימנעו תאונות בעתיד.
<ורד גוט: בגוף הדוח ציינו דוגמה של מקרה שבו רק בנס – וגם הנמל הסכים אתנו – לא היו מתחת אנשים כאשר נפל מטען מאוד כבד במקום בו בדרך כלל כן הולכים אנשים.
<ורד גוט: הייתה חקירה בהתחלה של גורמים פנימיים ואפילו אנשים בתוך הנמל אמרו שהחקירה הזאת לא הייתה חקירה מעמיקה ויכול להיות שהיא כן הושפעה מאיזה שהם לחצים, והם אמרו שהם כאן במקרה הזה הולכים להוציא את זה החוצה.
<ורד גוט: אנחנו חושבים שצריך להיות נוהל שקובע אמות מידה, שקובע מקרים שבהם – במיוחד בתאונות חמורות או תאונות שיכלו לגרום לנזק חמור ורק בדרך נס לא גרמו – צריך שיהיה נוהל שיקבע מתי זה הולך לגורם חיצוני.
אמנון כהן: מנדי, יש דרגות כאלה?
אמנון כהן: אם מדובר במקרה פעוט, יש לך צוות שבודק את הבטיחות?
אמנון כהן: קרה מקרה וברוך השם ניצלו אנשים אבל אנחנו רוצים שהמקרה הזה לא יישנה.
אמנון כהן: אולי מישהו לא שם לב לדברים מסוימים ולכן או שצריך להעביר אותו מתפקיד או שזה לפעמים משהו חד פעמי.
אמנון כהן: יכול להיות שזה אדם מוכשר שעובד עשרים שנים וזה קרה, אבל צריך ללמוד את הסוגיה ולהעניש את מי שצריך.
אמנון כהן: כאן מדובר על דרגות מסוימות של חומרה.
אמנון כהן: חומרה אולי קטנה, יש צוות פנימי שבודק ובוחן, אבל צריכה להיות נראות ולכן אולי כדאי שיהיה גוף חיצוני שיבדוק ויבחן את הסוגיה הזאת, אז אתה מקבל מסקנות אותן אתה מיישם.
<מנדי זלצמן: תודה על ההערות.
<מנדי זלצמן: אני לא רק אסביר איך אני מסתכל אלא גם מה אני אישית עשיתי, כי אני הרי יושב כאן.
<מנדי זלצמן: ראשית, המקרה שמציינת המבקרת קרה לפני שהיא הגיעה.
<מנדי זלצמן: אכן נעשה דוח בדיקה על ידי גורמי הנמל.
<מנדי זלצמן: קודם כל, טוב שחוקרים.
<מנדי זלצמן: משהוצג בפני הדוח, ביקשתי שלא לקבלו וביקשתי לפנות לדוקטור אמיר פרי שידוע בקפדנות ובדוחות המחמירים שלו.
<מנדי זלצמן: לא חיפשתי איזו חברת טיוח.
<מנדי זלצמן: הגיע האיש ביוזמתי שלי, חקר, הגיש לנו את הדוח ואכן למדנו את הלקחים.
<מנדי זלצמן: כלומר, עשינו את זה כבר קודם, אלא מה, טוענת המבקרת שכדאי בנוהל – ואגב, הנה, יש לנו נוהל – מתי זה יוצא לגורמי חוץ ומתי לגורם פנים.
<מנדי זלצמן: אם היה לי כושר ניבוי כזה של חומרת התאונות, אולי הייתי לוקח את כושר הניבוי לבורסה ולמקומות אחרים, אבל אין לי יכולת לנבא כמה חמורה התאונה וכמה יש צורך בהבאת גורם חיצוני.
<צבי ורטיקובסקי: לא מדובר בניבוי.
<צבי ורטיקובסקי: מדובר במנגנון לטיפול כפונקציה של החומרה.
<מנדי זלצמן: הנה, בבקשה, הנוהל מונח.
<מנדי זלצמן: יש נוהל.
<צבי ורטיקובסקי: עם מנגנון חיצוני.
<מנדי זלצמן: זאת אומרת שכל התאונות תיחקרנה על ידי מנגנון חיצוני?
<צבי ורטיקובסקי: לא אמרתי כל התאונות.
אמנון כהן: הוא לא יכול לאבחן איזו תאונה חמורה ואיזו פחות חמורה.
<מנדי זלצמן: אני מאמין שיש שיקול דעת גם לסמנכ"ל תפעול וגם לסמנכ"ל משאבים להחליט מתי אנחנו מוציאים החוצה, כאשר זה ברור לכולם שמדרגת חומרה מסוימת שניתן ללמוד ממנה ולהסיק מסקנות, אנחנו מוציאים את זה החוצה.
אמנון כהן: ורדה, מה יש לך להגיד בנושא?
<ורדה אדוארדס: אני חייבת להזכיר כאן שהנושא של להוציא החוצה או לא להוציא החוצה הוא לא בהכרח וולנטרי ולא בהכרח נתון לשיקול דעת הנמל מאחר שיש גם חוק שמחייב מעסיק שקורית אצלו תאונת עבודה ועובד נפגע בגינה או כאשר קורה אירוע.
אמנון כהן: לא נפגע.
אמנון כהן: היה מזל.
אמנון כהן: הקדוש ברוך הוא קיבל את התפילה של אותו מנהל נמל, של מנדי שמתפלל כל בוקר ומבקש שלא יקרה לו שום דבר, שהעובדים שלו יהיו בריאים ושלמים ושתהיה פרנסה טובה ושפע.
אמנון כהן: הקדוש ברוך הוא מקבל את התפילות שלו ולא היה מקרה קשה.
אמנון כהן: לא היו חס וחלילה קורבנות.
<ורדה אדוארדס: החוק הזה מפרט, למרות שהוא ממש עתיק, וקובע.
<ורדה אדוארדס: אותה פקודה קובעת מקרים מסוכנים בהם אדם לא נפגע אבל עלול היה להיפגע.
אמנון כהן: אתם יודעים על מקרים כאלה שאף אחד לא נפגע?
<ורדה אדוארדס: אנחנו מקבלים מעט מאוד הודעות על לא נפגע.