GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שי גורן: לצורך העניין כשסוגרים את בסיס חיל-האוויר בח"א 27 ומעבירים אותו לנווטים, אז רופאי השיניים זזים איתו.
<שי גורן: אנחנו בכל רגע נתון רבעונית בודקים את - - -
אמנון כהן: עוד מעט עיר הבה"דים, להיערך עם כל הסיפור.
<שי גורן: נכון, יהיה שם תכנון - בדיוק.
<שי גורן: בודקים את הספקי העבודה בכל רגע נתון, בודקים את זמן התורים ובודקים האם ביחידה שיושבים של החיילים שיושבים מולי אכן צריך נכון לרגע זה שני רופאי שיניים או שהם לא מספיק עסוקים וזמן ההמתנה הוא כזה שמאפשר לי לקחת אחד מהם ולהעביר למקום אחר.
אמנון כהן: מישהו עושה את הבקרות האלה?
<שי גורן: דווקא במובן הזה חיל הרפואה הוא מאוד מאוד גמיש כי העברת תקנים היא עסק יחסית קל ופשוט וזה מתקיים.
שמעון אוחיון: אבל המבקר היה מוטרד בעניין הזה שהתקינה היא מלפני 23 - 25 שנה.
שמעון אוחיון: אפילו גם מבחינה נוהלית מישהו שיישב ויכתוב: אלה הנתונים, זה המצב, אלו הדרישות ולכן אנחנו מעדכנים.
שמעון אוחיון: אם הוא היה רואה איזושהי התייחסות לעדכון הנוהלים על-פי התקינה החדשה או איזושהי תקינה חדשה שאתם מציעים.
שמעון אוחיון: מה שהוא רואה זה שאתם עובדים לפי מה שהיה לפני 23 שנים והוא לא רואה איזושהי התייחסות שבאה ואומרת שהתקינה הזאת מתאימה גם למצב עכשיו - בדקנו, ביקרנו, סימנו וי וזה בסדר.
שמעון אוחיון: אבל כנראה זה לא נעשה ולכן הוא מוטרד שאתה עדיין עובד לפי תקינה שנקבעה לפני 23 שנים.
<שי גורן: אני פה מקבל את הביקורת.
<שי גורן: בגדול, אנחנו לא בודקים רמת תחלואה.
<שי גורן: אין לנו את הכלים והיכולת לבדוק כל הזמן.
<שי גורן: אנחנו מגיבים למצב על-פי תיאור של זמני המתנה ותפוקות הרופא ומסיטים בהתאם לצורך.
<שי גורן: צריך להבין שאנחנו מטפלים באוכלוסייה מאוד מאוד רחבה שרמת התחלואה שלה מאוד מאוד משתנה.
<שי גורן: יש לנו בסיסים שבהם מספר האנשים לא מעיד על כמות התחלואה הקיימת כי כל אחד שם, לפעמים זו גם הפעם הראשונה שהוא רואה רופא שיניים, ויש לנו בסיסים שיש הרבה מאוד אנשים על רמת התחלואה בגלל חתך סוציו-אקונומי של היחידה.
<שי גורן: לא מציג לכם, אי-אפשר לעבוד רק על-פי מספרים.
<שי גורן: צריך לנתח כל מקרה בנפרד.
<שי גורן: בפרמטרים שאנחנו עושים את זה זועקים מהשטח, כמה זמן ביחידה הזאת ממתינים לרופאי שיניים וכמה רופא השיניים שלי עסוק, ואת זה אנחנו בודקים מידי רבעון ומסיטים בהתאם.
שמעון אוחיון: זה לא משכנע מבחינה נוהלית.
<דודו דגן: אני רוצה להתייחס נוהלית.
<דודו דגן: התקנים האלה מתוקפים כל שנה, זה משהו שאני מתעסק איתו.
<דודו דגן: למה?
<דודו דגן: כי צה"ל כל הזמן מתקצץ.
<דודו דגן: למשל, יש לנו תקנים שמקובעים בתקן שמופיע במערכת, למשל, בבסיס האימונים של חטיבת כפיר בבקעה יש שני רופאי שיניים: אחד בתקן ואחד הוא תקן אבל הוא משאב שעומד לבחינה כל שנה.
<דודו דגן: אנחנו הולכים לזרוע היבשה ואומרים להם: חשוב לנו מאוד שיהיה שם רופא שיניים וזה עומד למבחן כי בכל עת קיצוצים, ולמעשה בכל שנה כי המשאב הזה נופל מבחינה תקציבית.
<דודו דגן: אני צריך להוכיח את הצורך שלו.
<דודו דגן: לדוגמה, צה"ל מתקצץ עכשיו באלפי תקנים.
<דודו דגן: החלטנו, החלטתי, כמובן קרפ"ר אישר את זה, שבאותו בסיס יהיו שני רופאי שיניים ולא יהיה נגד רפואה שמתעסק בניהול במקום אחר.
<דודו דגן: זה מתבצע בנוהל שוטף.
<דודו דגן: אני לא מתבסס ואני לא מכיר את התקנים של לפני 25 שנים, אבל זה אולי מתבצע באופן כל כך שוטף שאנחנו נכתוב את זה בנוהל מסודר.
<דודו דגן: ולכן, כשאתה תבדוק במערכת אתה תראה באותו בסיס תקן לרופא שיניים אחד, בפועל יש שיניים כי יש שם 1,200 חיילים שהולכים להיות לוחמים ועוד 800 סגל ואני גם ברמת סדר הכוחות, מספר האנשים וגם ברמת התחלואה.
<דודו דגן: יתרה זאת, בבסיסים הללו שהחיילים הם חיילים שהם ברמה א', שהם לא יוצאים הביתה, אנחנו בודקים את רמת התחלואה.
<דודו דגן: יש תוכנית מסודרת איך מורידים את רמת התחלואה מרמה 4 ועד רמה 1, ובסוף כשהחייל יוצא כתוב לו במערכת שהוא היה ברמה 4 והוא לא השלים טיפולים ולכן הוא רק ברמה 2.
<דודו דגן: אנחנו ממקדים את זה.
<דודו דגן: זה חייב לבוא בהלימה לתקנים.
<דודו דגן: כמובן, כמו שהזכרת היושב-ראש, צה"ל עובר דרומה.
<דודו דגן: זה עשרות אלפי חיילים.
<דודו דגן: יש עשרות אלפי חיילים בדרום כבר כרגע בלי קשר לקריית ההדרכה.
<דודו דגן: יש בסיסים עצומים של זרוע היבשה.
<דודו דגן: כל בסיסי ההכשרה למעשה נמצאים בדרום.
<דודו דגן: עוברים עוד עשרות אלפי חיילים, קריית התקשוב וקריית המודיעין וקריית ההדרכה.
אמנון כהן: לגבי שביעות רצון המטופלים.
<שי גורן: שביעות רצון המטופלים היא אירוע שנבדק.
<שי גורן: פה אני תוצאתי משום שאני מקיים סקר שביעות רצון כפי שמקיים צה"ל בחיל הרפואה.
<שי גורן: יש גופים בצבא שתפקידם לבדוק את סקר שביעות הרצון, אנחנו ניזונים מהם.
<שי גורן: פה הופקו לקחים, קיבלנו את הערת הביקורת.
<שי גורן: הסקר שבוצע כבר בשנה שלאחר הביקורת כלל גם את החיילים בסדיר.
אמנון כהן: צריך בעיקר את הסדיר.
<שי גורן: אני יכול לצטט.
אמנון כהן: לא, אל תעזבו אותנו.
<יפה בלונד: תודה רבה.
<יפה בלונד: זה היה מעניין.
<יפה בלונד: גם כאימא לקצין בצה"ל שאני משלמת טיפול רפואי פרטי כי לעולם הוא לא מספיק לעשות טיפול רפואי מושלם.
אמנון כהן: יפה, אני יכול להגיד לך באחריות שאנחנו לא ניתן להם להתחמק.
אמנון כהן: בסוף תדעי שרפואת שיניים בצה"ל תהיה מספר אחת ואת תגידי לי: לך טפל בצבא כי שם יותר טוב מאשר באזרחות.
<יפה בלונד: תודה.
<שי גורן: אני יכול לצטט מתוך הסקר השנתי.
אמנון כהן: שעשיתם עכשיו?
<שי גורן: ככלל ניתנו הערכות גבוהות למרפאות השיניים.
אמנון כהן: כמה מתוכם סדיר, כמה מתוכם קבע?
<שי גורן: הסקר כלל מאות אנשים.
אמנון כהן: מאות - זה לא אומר לי כלום, מאות אנשי קבע אתה מתכוון.
שמעון אוחיון: הסקר הוא רק של אנשי קבע או שזה כלל גם סדיר?
<שי גורן: גם סדיר.
אמנון כהן: כמה מבחינת אחוזים?
<שי גורן: כל המתרפאים.
<שי גורן: הסקר בוצע בשיטה הבאה: בדקו מספר ימים בשנה רנדומלית, את כל המבקרים במרפאות השיניים.
אמנון כהן: מה הם אומרים באמת?
אמנון כהן: הטיפול טוב או לא טוב?
<שי גורן: הציונים - אני יכול לצטט: ככלל ניתנו הערכות גבוהות למרפאת השיניים, בעיקר לחלקים הנקשרים לעבודת הרופאים.
אמנון כהן: אולי זה באזור מסוים בלבד בו אתה נותן רופא טוב וטכנאי טוב.
<שי גורן: לא, אני אגיד לך גם איפה הבעיות.
<שי גורן: אני לא מתבייש באיפה הבעיות שלנו, הן גם מופיעות בסקר.
<שי גורן: שביעות רצונם של אנשי הקבע יותר גבוהה מזו של משרתי החובה באופן מובהק בכל הקשור ליחס, למקצועיות ולזמן ההמתנה.
<שי גורן: שביעות רצון בולטת לחיוב, וכן הלאה וכן הלאה.
<שי גורן: במה הם לא מרוצים?
<שי גורן: הם לא מרוצים מבחינת זמינות.
<שי גורן: לא תמיד יש להם תורים פנויים, הם לא מרוצים מבחינת התשתית.
אמנון כהן: מרפאת השיניים יושבת כאילו עדיין בקרוון, עדיין במכוניות ככה.
<שי גורן: כן, מזה הם פחות מרוצים.
אמנון כהן: אבל מבחינה מקצועית הם מרוצים?
<שי גורן: זכינו לציונים מאוד מאוד גבוהים.
אמנון כהן: אני מעדיף שהם יתלוננו שהם עומדים בתור הארוך.
אמנון כהן: אני קודם כל צריך לטפל בסדירים, כן?
אמנון כהן: מי שבקבע יכול ללכת הביתה ולטפל.
<שי גורן: עוד מילה אחת בנושא סקרים.
<שי גורן: חיל-האוויר שהוא גוף מסודר בתוך הצבא מבצע סקרי איכות שירות לכל הגופים שנותנים שירות בבסיס חיל-האוויר, מהמטבח ועד האפסנאות, ואת זה הוא עושה לאורך שנים.
<שי גורן: רפואת השיניים ביחידה, או מה שנקרא בחיל-האוויר גף רפואת השיניים, מדורג באופן היסטורי בין המקום הראשון למקום השני בנותני השירות ביחידה.
אמנון כהן: מה עם הצנחנים?
אמנון כהן: מסכנים.
אמנון כהן: מה עם חיל רגלים?
אמנון כהן: מה עם הגולנים שלנו שלא ישנים בלילות וששומרים עלינו בגבולות?
<שי גורן: אין מסורת כזאת של סקרי איכות.
<שי גורן: חיל-האוויר יודע לעשות סקרים והוא עושה את זה.
אמנון כהן: חיל-האוויר, בסדר.
אמנון כהן: מה עם האחרים?
<שי גורן: אנחנו למדנו ועשינו סקר בשנה שעברה שהקיף גם את החובה.
אמנון כהן: בסוף כל החיילים ילכו לחיל-האוויר.
<שי גורן: אנחנו נשתפר בנושא הזה ונעשה, אני מקווה, סקרים מהסוג הזה יותר ויותר.
אמנון כהן: אפשר שיהיה טיפה פחות, לא הרבה, מהדרגה ההיא שבחיל-האוויר.
אמנון כהן: טיפה אפשר.
שמעון אוחיון: אתה אומר שיש שביעות רצון אצל אנשי קבע ופחות אצל אנשי הסדיר?
<שי גורן: לא, לא.
<שי גורן: בגדול שביעות הרצון ביחס לגופים אחרים שעשו בקרה, שביעות הרצון מאיכות השירות והמקצועיות היא גבוהה, נקודה.
<שי גורן: בתוך היחס הגבוה הזה נמצא הבדל.
<שי גורן: אנשי הקבע היו מרוצים יותר מחיילי החובה וזה נכון, זה מה שמצא הסקר.
<שי גורן: לא מתווכח עם התוצאות, אלה התוצאות.
<שי גורן: יחד עם זאת, שוב, שני הציונים שהתקבלו, גם בחובה, גם בקבע, הם ציונים גבוהים יחסית, יחסית לנותני שירות אחרים.
<שי גורן: לא אגיד כלום על הרפואה ליד.
אמנון כהן: מה קורה לגבי אי-התייצבות?
אמנון כהן: האם יש איזושהי סנקציה?
אמנון כהן: הרי בן-אדם תפס תור, אלא אם כן הוא היה באמת בפעילות כזו או אחרת והקפיצו אותו, כמו שאמרתי.
<שי גורן: אני חושב שהיושב-ראש נגע בדיוק בבעיה.
<שי גורן: ההוראה בצבא בגלל שזמנם של רופאי השיניים יקר תרתי משמע, ובגלל שיש בעיית תורים, נקבע שאיש קבע וחייל סדיר שקובעים תור, לא מודיעים על אי-הגעתם 24 שעות לפני, יש סנקציות מולם.
<שי גורן: כך קבעה הפקודה, כך היא קובעת עדיין.
<שי גורן: יחד עם זאת, בדיוק כמו שאמר היושב-ראש, הפקודה כמו שהיא כתובה והיא לא מותירה שיקול דעת הכניסה אותנו לבעיה קשה.
<שי גורן: כי כמו שאתה אומר, על כל מקרה של חייל שלא הגיע היית צריך לברר מה קורה לו, איפה הוא, קרה לו משהו רפואי, קרה לו משהו משפחתי, וכן הלאה.
<שי גורן: כבר עוד לפני הביקורת התחלנו בשינוי הפקודה.
<שי גורן: הפקודה המחודשת הוצגה כבר לסגן קרפ"ר בשבוע שעבר, עולה לדיון סופי אצל קרפ"ר.
<שי גורן: בגדול הפקודה נשארת כמו שהיא, היא רק מאפשרת לרופאי השיניים, מפקד המרפאה, שיקול דעת לא להפעיל צעדים אוטומטיים ואחר כך שהחייל יבוא ויבכה ויגיד: איך אתה מחייב אותי?
<שי גורן: או איך אתה שופט אותי?
<שי גורן: אימא שלי - - -
אמנון כהן: אלא אם כן, יש סיבה מוצדקת.
<שי גורן: אם הוא התרשם שזה או מישהו סדרתי או שהוא בירר את הסיבה והיא באמת לא זה אז הוא יוכל ל- - -
אמנון כהן: אני מציע שכאשר עושים את התורים שם צריך לשים ברזרבה עוד שניים-שלושה-ארבעה אנשים שנמצאים גם כך בתוך הבסיס.
<שי גורן: אנחנו עושים.
אמנון כהן: ואז למעשה כשמישהו היה בפעילות כזו או אחרת הוא אפילו לא צריך להודיע.
אמנון כהן: קודם כל אם יש תור אז עשר דקות-רבע שעה לפני כן מוודאים איפה הוא נמצא.
אמנון כהן: אם הוא מגיע הכול בסדר.
אמנון כהן: אם הוא לא מגיע אז להקפיץ את ההוא שעמד בהמתנה.
אמנון כהן: אחר כך תמצה איתו את הדין, האם הסיבה מוצדקת, לא מוצדקת.
אמנון כהן: אז לפחות שהרופא שבא לא יחכה חצי שעה.
<שי גורן: ההצעה התקבלה רטרואקטיבית, אנחנו עושים את זה.
<שי גורן: גיוס מועמדים לרפואת שיניים שלא עמדו בקריטריונים.
<שי גורן: בהיעדר עתודאים אנחנו מגייסים רופאי שיניים מהאזרחות.
<שי גורן: קודם כל, אני רוצה לשים דברים על השולחן.
<שי גורן: אנחנו מגייסים אך ורק רופאי שיניים שיש להם רישיון בישראל.
<שי גורן: אלה היחידים שנכנסים בכלל לוועדת הקבלה.
<שי גורן: כל רופא שלא התקבל אצלי, אני מזכיר לחברי הוועדה הנכבדים, הולך לעבוד במרפאתו הפרטית.
<שי גורן: אנחנו רוצים לקבל רופאי שיניים טובים יותר, ולכן יש אצלנו ועדת - - -
אמנון כהן: קיבלתי מייל בבוקר ואתה בינתיים תעבור עליו, דודו.
<שי גורן: אנחנו מקבלים אצלנו או מקימים אצלנו ועדת קבלה פנימית.
<שי גורן: כל רופא שיניים שרוצה להתגייס לצבא ומחזיק ברישיון עובר ריאיון על-ידי שתי קצינות רופאות שיניים או - - - שבהם בודקים את ידיעתו בשפה העברית, התאמתו למערכת הצבאית כפי שהיא נראית ורמת המקצועיות שלו בשאלות תיאורטיות לגבי איך מטפלים וכן הלאה.
אמנון כהן: האם היתה תקופה שקלטתם אנשים פחות טובים לפי הדוח?
<שי גורן: תן לי לסיים ואני חושב שהתשובה תהיה ברורה.
<שי גורן: הוועדה הזאת שיושבת אצלי במשרד, אין לה סמכות להגיד לי לגייס או לא לגייס.
<שי גורן: היא אומרת את מידת ההתאמה של האדם, בין חלש, בינוני, גבוה.
<שי גורן: לי יש את הסמכות לקבל, אני חושב, גם כאלה שהוגדרו בהתאמה בינונית.
<שי גורן: ולמה?
<שי גורן: ראשית, אני חי במחסור.
<שי גורן: שנית, אני יכול לקחת רופאי שיניים, למשל, שהערת הביקורת או הוועדה היתה שהידע שלו בשפה עברית כרגע בינונית - - -
אמנון כהן: בשפה העברית, אבל מקצועית לא.
<שי גורן: בשפה העברית.
<שי גורן: מקצועית הוא בסדר גמור.
<שי גורן: לך תשרת במרפאה גדולה, יש לי כאלה, תעבור חניכה גם בשפה, לפעמים גם במקצועיות.
<שי גורן: תהיה רופא מספר שלוש או ארבע באותה מרפאה, תקבל הדרכה, תקבל פיקוח, ואז תוכל משם לצמוח ולהיות רופא שיניים, לצורך העניין, בבסיס מרוחק, שם תהיה לבד.
<שי גורן: אני עושה את זה, אני חושב שזה בסמכותי.
<שי גורן: שוב אני מזכיר, כולם בעלי רישיון.
<שי גורן: אין דבר כזה בלי רישיון.
<שי גורן: גם הרופא הזה שאמרתי לו לא, הולך לעבוד בקליניקה פרטית.
<שי גורן: ההיפך, היו רופאים שהעירו לנו: מי שמכם בכלל לקבוע אם אני מתאים או לא?
<שי גורן: יש לי רישיון ממשרד הבריאות, מי אתה שתגיד לי שאני לא יכול לשרת?
אמנון כהן: ואתה עדיין בוחן אותו?
<שי גורן: אני עדיין בוחן אותו.
<שי גורן: אני חייב להגיד שרוב הנבחנים אצלנו לא מתקבלים.
אמנון כהן: אז למה התכוון המשורר שלנו?
<שי גורן: שלפעמים קבע אותו צוות שלי התאמה בינונית למשל בתחום המקצועי ובגלל החוסר, בגלל שאני יודע איפה אני יכול לשים אותו, אני לא אשלח רופא כזה להיות רופא לבד, אבל אני יכול להגיד לו: אדוני, גש למרפאה - - -
אמנון כהן: אתה אומר לי שזה ייפסק כי יש לך כבר עתודאים?
<שי גורן: כרגע עם העתודאים אנחנו כבר לא נגייס.
אמנון כהן: זה הכיוון שצריך להיות.
<שי גורן: צריך לזכור שלימודי רפואת שיניים הם שש שנים.
אמנון כהן: תתקדם הלאה, יש לך פה עוד נושא.
<שי גורן: בוודאי, יש לי הרבה.
אמנון כהן: יש בחירות מוניציפאליות, אני צריך לעזור בשטח.
<שי גורן: היעדר מערכת מידע יעילה לייעול.
<שי גורן: אנחנו פה מקבלים את המלצות הוועדה.
<שי גורן: אכן מערך רפואת השיניים לאורך שנים לא היה ממוחשב מספיק.
שמעון אוחיון: מה זה אומר לא ממוחשב מספיק?
<שי גורן: זה אומר שלמשל התיקים הרפואיים הם תיקים רפואיים ידניים ולא ממוחשבים.
<שי גורן: היה מיחשוב ברמה של העברת דוחות וכן הלאה - לא מספיק.
<שי גורן: תהליך ארוך מאוד עקב סד תקציבי לא פשוט שמשרד הביטחון כופה עלינו.
<שי גורן: לא כל דבר אנחנו יכולים לממן.
<שי גורן: גם פה אני שמח להגיד כפי שעדכנתי את המבקרים בוצעה קפיצת מדריגה בשנתיים האחרונות.
<שי גורן: כל מרפאות השיניים בצה"ל היום ממוחשבות, כל פציינט שנכנס למרפאת שיניים התיק שלו הוא תיק ממוחשב.
<שי גורן: אין יותר תיקים ידניים, אנחנו לא כותבים ואפילו צילומי הרנטגן שהערנו הופכים להיות דיגיטאליים.
<שי גורן: השנה אנחנו כבר נכניס כעשרים מערכות שגם הצילום הוא כבר חלק מהתיק הממוחשב.
<שי גורן: אין יותר צילומים רגילים או מה שנקרא רנטגן קלאסי.
<שי גורן: במובן הזה אנחנו משיגים את רפואת השיניים הציבורית.
<שי גורן: גם פה אכן היה שנים שלא היינו איפה שאנחנו רוצים להיות, עכשיו אנחנו מתקדמים לשם.
<שי גורן: שוב, תחת איזשהו סד תקציבי.
<שי גורן: אני הייתי שמח להגיד לכם שמחר כל מרפאות השיניים יעבדו עם רנטגן דיגיטאלי.
<שי גורן: זה יקרה לאט לאט.
אמנון כהן: לאט, לאט - בסדר.
אמנון כהן: הלאה, עוד סעיף.
<שי גורן: שינניות.
<שי גורן: העיר דוח מבקר המדינה שבצה"ל ביחס לכמות הרופאים יש מחסור בשינניות.
<שי גורן: שינניות, לטעמי, עושות עבודה מאוד מאוד חשובה בתחום המניעה ובתחום הדרכה ושמירה.
אמנון כהן: גם באזרחות יש להן עבודה.
<שי גורן: הם היו יכולים לפנות את הרופאים שלי לדברים שרק רופא היה יכול לעשות.
<שי גורן: לצערי, נכון לרגע זה, אנחנו עדיין במחסור שינניות.
<שי גורן: הוצגה עבודת מטה מסודרת שאושרה על-ידי סגן קרפ"ר.
אמנון כהן: כמה זמן לוקח להכשיר אותן?
<שי גורן: שנתיים.
<שי גורן: שיננות זה לימודים של שנתיים.
אמנון כהן: האם אי-אפשר לעשות משהו קדם-צבאי?
<שי גורן: אני לא חושב שיש יותר מסלול כזה של קדם-צבאי.
<שי גורן: לא מאשרים לנו.
<דודו דגן: המסלול היחידי שיש לנו קדם-צבאי זה פרמדיקים לארבעה חודשים כי ההכשרה היא של שנה, ובצדק.
<דודו דגן: כל מה שלא צריך לעשות קדם-צבאי לא צריך חייל.
<דודו דגן: צריך בשירות שלו שלוש שנים, נכשיר אותו ואנחנו נסתדר עם זה.
<דודו דגן: זה בסדר גמור.
אמנון כהן: אתם מקבלים עכשיו שינניות שכבר הוכשרו או שאתם מכשירים?
אמנון כהן: אם זה שנתיים, שנתיים של צבא שהיא צריכה להיות מוכשרת, אחרת גומרת צבא הולכת לאזרחות.
<שי גורן: ברגע שאקבל הגדלה של התקינה הקיימת נדע לגדל שינניות שלומדות באוניברסיטה.
<שי גורן: התוצאה תהיה בעוד שנתיים.
<דודו דגן: ואז הם יתגייסו לשנתיים חובה ושנה קבע.
<דודו דגן: היא כבר למדה.
<שי גורן: זה לא בדיוק שנתיים משום שזה לא לימודי תואר.
<שי גורן: לא לימודי תואר, אבל לומדים את זה באוניברסיטה.
שמעון אוחיון: נעזוב כרגע את העתודה.
שמעון אוחיון: לפני השירות הם לומדים.
<שי גורן: כן, נכון.
<שי גורן: כך זה המצב היום.
<שי גורן: הבעיה שלי היא התקינה.
<שי גורן: בסופו של דבר, מישהו צריך לשלם משכורות.
<שי גורן: אנחנו היום בעידן שצה"ל מוריד תקנים.
שמעון אוחיון: אבל הם ילמדו יחד עם סטודנטים אחרים?
<שי גורן: הם לומדים בכיתה יחד עם סטודנטיות אחרות.
שמעון אוחיון: אז שוב תיתקל באותה הבעיה של העתודאים שאתה אומר שהם צוציקים לעומת האחרים.
שמעון אוחיון: אני הייתי מציע לכם, אני מתאר לעצמי שזה לא דברים חדשים.
אמנון כהן: חיילים, הדיון לא מעניין, הא?
<קריאה: הדיון מאוד מאוד מעניין והוא נוגע לשירותנו הצבאי, אבל עלינו לחזור לשרת את המדינה.
אמנון כהן: להמשך השליחות.
אמנון כהן: אבל אני מבקש ממך, לא לשכוח לא להגיד כלום.
אמנון כהן: אנחנו בטלוויזיה.
אמנון כהן: לא להגיד מילה, חצי מילה אפילו.
אמנון כהן: ביקור, כן.
אמנון כהן: חבר'ה, לא לשכוח להצביע, כן?
אמנון כהן: כל מה שאתם רוצים, כן?
אמנון כהן: יש פה יושב-ראש מוכשר וטוב.
<קריאה: - - -בשבוע שעבר ביקורת רפואה אצלנו במרפאה ביחידה והיא עברה בהצלחה.
אמנון כהן: אצלכם זה כמו חיל-האוויר.
<קריאה: ממרפאת השיניים שלכם אתם מרוצים?
<קריאות: מרפאת שיניים עדיין אין, אין לנו רופא שיניים.
אמנון כהן: אבל אמרתי, אתם כמו חיל-האוויר, זה בסדר.
אמנון כהן: ראיתי שם, אכלתי ארוחה.
אמנון כהן: היתה ארוחה כמו של טייסים.
שמעון אוחיון: אני מציע לכם כדי להתמודד עם הבעיה הזאת, אני מתאר לעצמי שאתם שקלתם את הדברים האלה ואתם לוקחים אותם, אבל פשוט רק על-פי ניסיון שיש לי בעבודה במסגרות כאלה.
שמעון אוחיון: כלומר, אנחנו צריכים לדאוג לאותה קבצה שכמובן לא יהיו בודדים.
שמעון אוחיון: בודדים הולכים לאיבוד.
שמעון אוחיון: אם תהיה לך באמת קבוצה גדולה ותדאג להעצמה אישית ולמפגשים נפרדים עבורם שהם ירגישו בטוחים, שהם מתוחזקים בצורה טובה וגם מחוזקים.
שמעון אוחיון: אני לא יודע כמה מהם במסגרת שלך שהם מתמחים.
שמעון אוחיון: יש אפשרות מבחינת הנוהל, בקיץ הם הולכים ומשרתים בוודאי, לנסות ללוות אותם גם במהלך הלימודים על-ידי הדרכה, על-ידי אנשים שעוסקים בטיפוח ובהעצמה אישית.
שמעון אוחיון: כך הם ירגישו חזקים.
שמעון אוחיון: אני מכיר תופעה הפוכה, זה מעניין.
שמעון אוחיון: אני אספר לך את הסיפור.
אמנון כהן: אין זמן עכשיו לסיפורים, יש לי בחירות היום.
שמעון אוחיון: שילמדו מזה, שילמדו מן הדברים הללו, אנחנו מתמודדים עם זה.
שמעון אוחיון: אנחנו צריכים מורים למתמטיקה, מדינת ישראל צריכה מורים למתמטיקה.
שמעון אוחיון: הרבה פעמים אתה לוקח מישהו ששירת בצה"ל וכבר גמר את השירות הסדיר והוא קצין והוא מצטיין והוציא ציון טוב בפסיכומטרי, והיה לו גם אפילו 9 בבחינה בבגרות בחמש יחידות.
שמעון אוחיון: האוניברסיטאות היום מכינות להם עתודות.
שמעון אוחיון: בכיתה י"א-י"ב הבחור כבר למד שנה אחת-שנתיים במתמטיקה לתואר אקדמי.
שמעון אוחיון: מגיע אותו בחור מבוגר יותר והוא אומר:
שמעון אוחיון: אני יושב פה עם הצוציקים האלה ואני מרגיש מתוסכל.
שמעון אוחיון: הם שתיים-שלוש רמות רצים קדימה, אני לא רוצה לשבת פה.
שמעון אוחיון: אני לא יכול, אני לא מדביק את זה.
שמעון אוחיון: אתה מבין?
שמעון אוחיון: זה דבר הפוך.
שמעון אוחיון: עד שאתה לא תחזק אותו ותיתן לו את הביטחון ואת ההשלמה.
שמעון אוחיון: זה לא מעניין את האוניברסיטה.
שמעון אוחיון: לכן, אני גם חושש, אלא אם כן תביא באמת למודעות האוניברסיטה לגבי אותם אנשים אחרים: אני שולח לך קבוצה, אני רוצה לחזק אותה.
שמעון אוחיון: אני רוצה שהיא תקבל ביטחון ושלא תהיה כאן איזושהי תחושת נחיתות בעניין הזה כדי שהם יצליחו גם בלימודים.
שמעון אוחיון: אני לא יודע אם חידשתי, אבל מהניסיון.
אמנון כהן: פעם היו רשתות כמו אורט ואמי"ת שדרכם היינו יכולים לקבל חלק מהבוגרים הטכנולוגים שלנו וגם בחימוש כי צרכי צה"ל מרובים, אנחנו צריכים.
אמנון כהן: גם פה צריכים לחשוב על איזשהו אלמנט שמשלב ושכבר בגיל 16 - 17 יתחילו איזשהו תהליך.
אמנון כהן: ואז אתה יכול מבלי להתחייב לעוד תקן של קבע להגיד שאתה כבר מקבל אותו כמעט מוכן לגיל גיוס, לגיל 18.
אמנון כהן: הוא כבר שנה, שנה וחצי אחרי הלימוד.
אמנון כהן: אפשר לשלב את זה איכשהו או לעשות הסכם עם איזשהו מוסד כזה או אחר, ואז בתוך הלימודים של הבגרויות והכל מי שילמד את זה יקבל זיכוי כזה או אחר או משהו - באמת משהו לטובת הצרכים שלך.
אמנון כהן: אפשר לעשות אחד במרכז הארץ או אחד במרכז אחד בדרום כי יש מקומות שבהם אנשים כן ירצו לתת את השירות הזה גם בצבא.
<שי גורן: אני מחייך משום שמה שאמרת עכשיו היתה אחת מהאופציות שהוצעה, שאנחנו ננהל מעין בית-ספר לשינניות שילמדו שנה אחת.
אמנון כהן: לא, הוא ינהל.
אמנון כהן: אתה - - -
<שי גורן: אנחנו נעשה אולי את החלק המעשי.
<שי גורן: כל החלופות האלה נבחנות.
<שי גורן: נכון לעכשיו, אנחנו על סוגיית התקינה עצמה כי היום צה"ל מקצץ תקנים.
אמנון כהן: תקינה זה קשה יותר כי זה כסף.
<שי גורן: קשה, אבל בסוף מישהו צריך לשלם לה משכורת.
אמנון כהן: לא, אני לא רוצה להגיע למשכורת.
אמנון כהן: אני רוצה להגיע שאתה כבר קיבלת חיילת בת 18 שהכשרת אותה כבר.
אמנון כהן: השקעת בה כבר מבעוד מועד.
אמנון כהן: למשל, אני רואה שאתם צריכים נהגים.
אמנון כהן: לפעמים עוד לפני הצבא אתה עושה להם את הקורס הזה של שלושה חודשים.
אמנון כהן: הם חותמים, הם אומרים שהם הולכים להיות נהגים ואתה משקיע בהם מקצועית.
אמנון כהן: לאחר תקופה מסוימת, לאחר ותק מסוים, אתה הופך אותם גם לנהגי סמיטריילר ואתה נהנה מהם אחר כך גם במילואים.
אמנון כהן: זה הדברים שצריך לעשות.
אמנון כהן: לא צריך תקינה, אתה צריך לשלב את זה כבר.
אמנון כהן: זה צריך להיות לפי הצרכים שלך.
אמנון כהן: תעשה אולי כך שהמספר יהיה כפול כי אולי חלק ינשרו.
אמנון כהן: בדרך זו אתה בונה לעצמך כמות של שינניות או שיננים, אולי גם בחורים יכולים להשתלב, אני לא יודע, מי שירצה, ואז אתה משלב את זה.
אמנון כהן: יכול להיות שזה יהיה אחר כך קרש קפיצה ושהתעודה הזאת תפטור אותם מקורסים באקדמיה או מסמסטר כזה או אחר אחר כך כי יש פה ממשק כזה או אחר.
אמנון כהן: זה צריך להיות משהו שיהיה כדאי לפה ולפה.
אמנון כהן: המטרה היא שלא תקבל תקינה, לא צריך תקינה.
אמנון כהן: לא צריך עוד תקן כקבע, זו הבעיה שלך כרגע.
אמנון כהן: תקבל אותה בגיל 18, 18 וחצי.
אמנון כהן: נניח ושנה וחצי היא תלמד באזרחות וחצי שנה כדאי לי להשקיע בה כצבא בלימודים בתוכי ואז אתה גם מתאים אותה לצרכי הצבא.
אמנון כהן: אחר כך אולי גם לפי אזורים.
אמנון כהן: אתה תשלח אותה כפי שאתה שולח כל אחד.
אמנון כהן: תחשוב, אני זורק את זה.
אמנון כהן: יש לנו ניסיון אחר ולא רק צבא.
אמנון כהן: קח את זה בפרספקטיבה כזאת.
אמנון כהן: אנחנו רוצים פשוט שיהיה פתרון ושבכמה פחות כסף יהיו לך האנשים המקצועיים ביותר.
<שי גורן: בסדר גמור.
אמנון כהן: תן לנו דיווח אחר כך מה עשית עם השינניות.
<שי גורן: אוקיי.
<שי גורן: זכאות לטיפולי שיניים בהוראות קרפ"ר לעומת פקודת מטכ"ל.
<שי גורן: אכן יש פער בין שתי הפקודות.
<שי גורן: העובדתיות היא נכונה.
<שי גורן: אני חייב רק להגיד שני דברים.
<שי גורן: רוב רובם של המטופלים הם חיילים בסדיר.
<שי גורן: כלומר, בחובה ובקבע.
<שי גורן: כמות הלא חיילים המטופלים היא סדר גודל של כ-4% והם מטופלים בתשלום - רק כשנהיה בפרופורציות.
<שי גורן: נכון אומר המבקר שתיאורטית ההרחבה הזאת הגדילה את המטופלים או התיאורטיים בעשרות אלפי אנשים, אך העובדה היא שהטיפול ניתן בתשלום ובמגבלות מאוד גדולות, ולכן כמות המטופלים בפועל לא עוברת את ה-4% וגם לא תעבור.
<שי גורן: הפוטנציאל תיאורטית קיים.
<שי גורן: הוא לא ימומש גם כי המגבלות נשארות אותן מגבלות.
<שי גורן: אי-ההתאמה הזאת בין הפקודות קיימת כבר עשרות שנים ואני מניח שהגורמים המשפטיים יטפלו בזה במה שצריך.
אמנון כהן: מישהו פנה אליהם?
<שי גורן: הם מכירים את הנושא.
<שי גורן: אי-אכיפה - דיברנו.
<שי גורן: היעדר מדדים לזמני המתנה לתורים - קיבלנו את הערת המבקר.
<שי גורן: פעלנו, קבענו יעדים כמה זמן אמור באופן אופטימלי להמתין חייל לטיפול שיניים גם בטיפולי מומחים.
<שי גורן: כמחלקה אנחנו מאשרים את זה למול החיל, ואלה היעדים הזה וזה בהתאם להמלצת המבקר.
אמנון כהן: לגבי הנושא הראשון ההרחבה שדיברתם לגבי אוכלוסיות נוספות שרוצות לקבל טיפולים.
<שי גורן: זה מה שאמרנו.
אמנון כהן: מחיר הטיפול הוא כמו קליניקה רגילה או שיש איזשהו סבסוד?
<שי גורן: לא, זה לא סבסוד.
<שי גורן: יש פרמטרים שאנחנו לא מכניסים.
<שי גורן: את קביעת המחירונים אחראי ענף התקציבים שלנו.
<שי גורן: הוא עושה את זה מתוך מחשבה שלו, תוך השוואה למחירוני קופת-החולים, וכן הלאה.
אמנון כהן: נניח ואזרח שאיכשהו קשור לצבא, או פורש מהצבא, בא לשכונה שלו והוא רוצה לעשות כתרים ודברים כאלה ושם הסכום הוא X.
אמנון כהן: האם הסכום פה יהיה פחות או יותר?
<שי גורן: קשה לי לענות כי שוק רפואת השיניים הוא שוק פרטי וטווח המחירים הוא עצום.
<שי גורן: אתה יכול למצוא כתר במאות שקלים בודדים ואתה יכול למצוא את אותו כתר לכאורה בסכום של עשרת אלפים שקל בישראל.
<שי גורן: יש פערים עצומים?
אמנון כהן: עצומים?
<שי גורן: כן, ולכן אני לא יכול להגיד לך שזה יהיה הכתר הכי יקר או הכי זול.
<שי גורן: התחום היחיד שאני יודע להשוות אליו יחסית זה מה שלכאורה רפואת שיניים ציבורית, אלה קופות-החולים.
<שי גורן: אני אומר לכאורה כי הן לא באמת ציבוריות.
<שי גורן: אבל זה אמור להיות טיפול רפואת השיניים הלכאורה מייצג, ואנחנו בונים את המחירונים שלנו בהשוואה אליהם.
<שי גורן: לגבי מיקור החוץ של רפואת שינים - מיקור חוץ של רפואת שיניים נבדק כמה וכמה פעמים, אפילו בזמני.
<שי גורן: הפעם האחרונה שבוצעה בדיקה היתה בשנת 2010 על-ידי חברת ייעוץ מקנזי שבדקה את כלל מערכת הביטחון.
<שי גורן: המסקנות שלה היו: ראשית, לא ברור עדיין שספק רפואת שיניים חיצוני יוכל לעמוד בפריסת המרפאות הצה"לית שזה אומר רמת-הגולן, איו"ש, הדרום הרחוק, ערבה ונגב, שם רוב בבסיסי ההכשרה.
שמעון אוחיון: בעלות הזאת.
<שי גורן: סעיף ב' אומר:
<שי גורן: עלות כל מתווה של מיקור חוץ גבוהה משמעותית מעלות מערך רפואת השיניים, אלא אם תושג הנחה משמעותית בעלות הביטוח.
אמנון כהן: נניח ונכנסת למקום מסוים, אתה יכול להשאיל רופא מבחוץ אליך.
<שי גורן: בדקו הרבה מאוד אלטרנטיבות של מיקור חוץ.
<שי גורן: בין היתר, חברת ביטוח, חברות קופות-החולים, רופאים שיעבדו אצלנו, וכן הלאה.
<שי גורן: כל האופציות האלה נתגלו לפי הבדיקות שבוצעו עד עכשיו כלא יעילות כלכלית באותה מידה, ובספק גם אם יוכלו להתממש.
<שי גורן: למצוא היום רופא שיניים, אזרח, שיסכים לעבוד באזור הערבה הרחוקה או יהודה ושומרון, זה לא אירוע פשוט.
אמנון כהן: אבל אם הוא גר באזור יהודה ושומרון?
<שי גורן: אם הוא גר ביהודה ושומרון אז כן, אבל צריך למצוא רופא שיניים ספציפית שגר ואין, אין .
אמנון כהן: האם קורה מצב שאתה מתוך הצבא משאיל לאזרחות רופאי שיניים?
<דודו דגן: יש לנו את אותה בעיה ברפואה.
<דודו דגן: יש חיילים בערבה אז אתה יכול להגיד לי: איך אתה מביא לשם אורתופד?
<דודו דגן: אתה צודק, זה עולה לי הון עתק.
<דודו דגן: אין, לא מוכנים לבוא.
<דודו דגן: רופא אורתופד באיכילוב, מטיסים אותו בטיסה לעובדה.
<דודו דגן: הוא יורד שם במינון שאני צריך כי אני גם חרד לתקציב המדינה.
<דודו דגן: אנחנו לא חיים בסרט.
<דודו דגן: יש לי צדיק כזה שהוא יורד לשם.
<דודו דגן: משלמים לו שעות קנויות, כך זה נקרא.
<דודו דגן: יש אחד כזה.