GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אמנון כהן: אז תגיד לי איפה הפיקוח שלכם.
<רון בר יוסף: אני אומר לך שני דברים אדוני, אחד שאנחנו אוכפים את נושא האכיפה הפלילית, דהיינו קיום של חוקי עבודה במדינת ישראל.
<רון בר יוסף: בשנה האחרונה אגף ההסדרה והאכיפה קיבל תגבור עצום בעובדים.
אמנון כהן: מכספי הציבור.
<רון בר יוסף: למעלה מ-100 עובדים.
אמנון כהן: ברוך השם, כן.
<רון בר יוסף: אם פעם היה מפקח אחד ל-X עובדים, אז היום יש מפקח אחד לעשירית ה-X הזה.
<רון בר יוסף: זה התחיל כבר עכשיו, העובדים התקבלו במשרד, עדיין מתקבלים באגף האכיפה וההסדרה, ולכן היקף הפיקוח, עומק הפיקוח, מספר הפעמים שהדבר הזה מפוקח והתגובות – זמן התגובה לתלונות – הוא הרבה יותר מהיר.
אמנון כהן: מה קרה פה עכשיו, תספר.
אמנון כהן: מה שעכשיו יהיה בסדר, מה יהיה פה?
<רון בר יוסף: בתחום הזה של הרכבת אני יכול לומר לך, אני לא מתייחס לנשוא הביקורת, כי אני - - -
<רון בר יוסף: אני לא מכיר את זה פשוט.
אמנון כהן: לא, אתה באת פה לוועדת ביקורת, מה זה אתה לא מכיר?
<רון בר יוסף: המשרד הגיב על ה - - -
אמנון כהן: רון, אני מכבד אותך, אתה פקיד מכובד, אבל אתה בא לוועדה לענייני ביקורת המדינה, ואתה צריך להתייחס לדו"ח מבקר המדינה.
אמנון כהן: מה שכתבתם שם ומישהו כתב לא יודע מה, המבקר פנים שלכם, זה לא מעניין אותי.
אמנון כהן: מעניין אותי כרגע שאתה צריך לבוא בקיא במה שהצביע עליו הדו"ח, ואיפה אתה תיקנת או איפה אתה כשלת, שאתה הולך לתקן עכשיו, גם יכול להיות.
אמנון כהן: יכול להיות שבמערכת לא היה מספיק כוח אדם, יכול להיות.
אמנון כהן: אבל אתה צריך לבוא ולהתייחס לדו"ח.
<רון בר יוסף: אז אני רוצה להשיב בדיוק על מה שביקשת.
<רון בר יוסף: הרי פרויקט הרכבת לא עצר בנקודה הזו והוא המשיך בעוד שני מקטעים, עם עוד שתי חברות, וכל הפעילות בהמשך שנעשית היום היא שונה בתכלית.
<רון בר יוסף: כל בקשה שאנחנו מקבלים נבדקת לעומק, גם על ידי התמ"ת וגם באמצעות צוות בין משרדי.
<רון בר יוסף: הצוות הבין משרדי שכולל את משרד הפנים, את רשות ההגירה, את משרד האוצר, נעזר גם במומחים.
<רון בר יוסף: ההקצאות נעשות גם על פי חוות דעת המומחים.
<רון בר יוסף: הן נעשות על פי גרף של צורך בעובדים יומי, אפילו אנחנו בהצעות הבאות שאישרנו, בחנו בכל יום ויום, ביקשו מהחברות שניגשו אלינו שיתנו לנו לגבי כל יום ויום כמה עובדים הם צריכים, בהתפלגות מקצועית, באיזה מקצועות הם צריכים את זה.
<רון בר יוסף: בחנו באופן פרטני, ברמה של בדיקת עיסוק, האם העבודות האלה יכולות או לא יכולות להתבצע על ידי עובדים ישראלים.
<רון בר יוסף: אני יכול לומר לך שבמקרים מסוימים לא אישרנו בכלל עובדים זרים.
<רון בר יוסף: פשוט לא אישרנו, למרות הלחץ של החברות, משום שמצאנו שיש עובדים שישראלים שיהיו מסוגלים לעשות עבודה.
<רון בר יוסף: למשל עבודה בהליך של קידוח-פיצוץ, הגענו למסקנה שאם החברה תתקדם בנתיב של השכר, היא תפגוש גם עובדים ישראלים.
<רון בר יוסף: זו אגב המדיניות - - -
אמנון כהן: אבל למה לא פיקחתם?
אמנון כהן: שם לא עמדתם בתנאים.
<רון בר יוסף: שם לא.
<רון בר יוסף: שם ההליך היה אחר.
אמנון כהן: לא, היה כתוב בהסכם שתמורת עובדים זרים כאלה וכאלה, יעסיק הקבלן כך וכך ישראלים, אבל אף אחד לא פיקח.
אמנון כהן: לא רק שלא פיקח, גם הקבלן לא קיבל שום קנס.
אמנון כהן: הוא אומר מה איכפת לי מה כתוב, אני אעשה מה שטוב לי.
אמנון כהן: הקבלן קיבל לפחות קנס, שהוא יידע ופעם הבאה לא יעשה את זה?
<רון בר יוסף: לא, אבל - - -
אמנון כהן: ועל זה שהוא מחזיק כרגע 22 מיליון שקלים, שהוא לא משלם לעובדים, מישהו מפקח על זה?
<רון בר יוסף: על זה אנחנו מפקחים.
אמנון כהן: מה אתם מפקחים?
<רון בר יוסף: משום שמי שלא משלם שכר לעובדים - - -
אמנון כהן: שילם.
אמנון כהן: לא שילם את הכל.
אמנון כהן: הוא שילם.
<רון בר יוסף: אז אם הוא לא משלם שכר ..., הוא לא עובד בתנאים.
אמנון כהן: הדו"ח מציין 22 מיליון שקלים, שתוצאה מכך הוא חסך.
אמנון כהן: מי מפקח שהוא ישלם את הכסף?
<רון בר יוסף: אני אומר, יש לנו היום את אגף ההסדרה - - -
אמנון כהן: שנייה, אז אני ספציפית מדבר לא על היום, על אתמול.
<רון בר יוסף: כן.
אמנון כהן: מה יהיה עם אותו קבלן שהוא קודם כל הביא, לא יודע, אנחנו טעינו כמדינה, כשר, והביאו בכובע אחר את העובדים.
אמנון כהן: בפועל לא שילם 22 מיליון שקלים, במידה והיה לו את הטופ של העובדים, 600 עובדים.
אמנון כהן: יכול להיות שהוא העסיק באותה נקודת זמן 400 עובדים, 450 עובדים, 480 עובדים וזה ירד קצת.
אמנון כהן: 16 מיליון, 17 מיליון, לא יודע, לפי תחשיב.
אמנון כהן: אבל כל שקל שמגיע לעובד הוא צריך לקבל, כי מחר אני צריך אותו.
אמנון כהן: מי מפקח כרגע שידאג שהקבלן מתחייב להעביר את הכסף.
אמנון כהן: אתם לא רוצים את הקבלן, בסדר, אני אומר כל עוד לא תשלם לעובדים, אתה את החלק שלך ממני, כמדינה, לא מקבלן.
אמנון כהן: אתה אל תעסיק את העובדים, בסדר.
אמנון כהן: אבל אתה יכול לדרוש ממנו – עד שאחרון העובדים לא יקבלו את השקל האחרון שלהם – אתה אלי אל תבוא בדרישות.
אמנון כהן: מי יכול לעשות את זה אדוני?
<רון בר יוסף: אנחנו יכולים לבדוק את זה מול כל העובדים - - -
אמנון כהן: מה לבדוק?
<רון בר יוסף: לבדוק אם קיבלו.
אמנון כהן: כל עובד?
<רון בר יוסף: כל עובד אם הוא קיבל את השכר כפי שמגיע לו.
<רון בר יוסף: למשל, אם הוא קיבל את השכר שעליו הוסכם, אם הוא הועסק לפי - - -
<שמואל גולן: הם נעלמו.
אמנון כהן: אבל הם נעלמו, בסדר.
אמנון כהן: הם נעלמו, הוא ברח, אז זה עניין שלו.
אמנון כהן: אני רוצה תשובה לוועדה לגבי אותן יתרות של 22 מיליון שקלים.
אמנון כהן: בסיכום הדברים תכתבי שאני רוצה לקבל מהתמ"ת דיווח - - -
<רון בר יוסף: הכלכלה.
אמנון כהן: לגבי הפרויקט הזה איך שהוא נקרא, לגבי אותם עובדים שהועסקו בפרויקט ומגיע להם תקציבים, אפילו אם הועסקו כתעשייה, לא מעניין.
אמנון כהן: אני לא יודע אם כתוב בחוזה שהוא תעשייה, ועובד תעשייה מקבל זה וזה, אז לתת לו.
אמנון כהן: אם בשלב מסוים העברתם אותו מתעשייה לקבלן של בנייה ואז הסטאטוס שלו משתנה נגיד, אז גם, מה שמגיע, את ההפרשים.
אמנון כהן: חשוב לנו שהם מחר לא ידברו סרה על מדינת ישראל, כי אנחנו צריכים אותם מחר לדברים אחרים.
אמנון כהן: לכן קודם כל כיהודים אנחנו צריכים – ביומו תיתן שכרו.
אמנון כהן: את מה שמגיע – תיתן לו.
אמנון כהן: אסור לגזור ולעשוק את העובדים, וזה בכל הענפים, אפילו שהוא עובד זר.
אמנון כהן: הוא בא לעבוד ולהרוויח ואנחנו צריכים לתת לו.
אמנון כהן: אנחנו רוצים דיווח בפילוח הזה, מי הוא כשהוא נכנס.
אמנון כהן: הגדרה מי הוא כשהוא נכנס למדינת ישראל.
אמנון כהן: מצדי הקבלן צריך כבר לשלם לו, אפילו שהמכונה עדיין לא הגיעה, הוא כבר עובד.
אמנון כהן: אז מאותו יום, לפי שעות, הכל, עד השקל האחרון, הקבלן צריך לשלם.
אמנון כהן: אפילו אם הוא העסיק אותו בינתיים בחברה אחרת, לא יודע, כי אין עליהם פיקוח, יכול להיות שהם ברחו למקומות אחרים.
אמנון כהן: צריך למצוא אותם, לשלם להם את מה שמגיע להם.
אמנון כהן: וחשוב לנו מכל, אם הם כבר סיימו והם באו לפרק זמן מסוים, חייבים לתת להם את הכסף מה שמגיע להם ולהגיד להם תודה רבה ולהתראות, סיימת את השליחות שלך פה במדינת ישראל.
אמנון כהן: אז גם לדאוג ליציאתם, אבל לא לקפח אותם.
אמנון כהן: שבוע זה מספיק?
<רון בר יוסף: שבועיים.
אמנון כהן: תכתבי, תוך שבועיים דיווח לוועדה לענייני ביקורת המדינה, וגם למבקר, שיראה שאנחנו עומדים בדברים האלה.
אמנון כהן: למה אתם עצרתם עכשיו?
אמנון כהן: הקפאתם אמרתם, עד מתי?
אמנון כהן: בגלל הדברים האלה הקפאתם?
<שושנה שטראוס: בעיקר ההקפאה הייתה משום בהיתר וגם בהצהרות של החברה למדינה, היא אמרה שהיא מביאה צוות מיומן של עובדים שהם עובדים ביחד בכל העולם, הם הולכים מפרויקט לפרויקט בכל העולם, מכירים את המכונה וצריך את כל הצוות - - -
אמנון כהן: חברת הכנסת מיכל רוזין, אם תרצי להתייחס, אני כמובן אתן לך, כי את יושבת ראש ועדת עובדים זרים, אז יש לנו ממשק בדברים.
אמנון כהן: אז אם יש לך פה דברים, אנחנו עושים ביקורת על דברים מסוימים.
מיכל רוזין: אני באתי ללמוד.
אמנון כהן: כן, עושים ביקורת על דברים מסוימים, כי זה אמנם פרויקט ייחודי, אבל אנחנו מדינה מתפתחת.
מיכל רוזין: זה משליך גם על - - -
אמנון כהן: כן, על דברים אחרים, על זה, ולכן ראיתי לנכון שחייבים פה גם לעשות דיון, למרות שהוא נראה כזה קטן, אבל הוא גדול.
אמנון כהן: 1.6 מיליארד שקלים לפרויקט הזה ספציפית, רק לפרויקט הקטן הזה ויש להם עוד כמה בקנה לכריית מנהרות ומנהור, ולכן אנחנו רוצים להזיז את הנושא הזה, שנפיק לקחים ולהבא זה לא יקרה.
אמנון כהן: אז קודם כל עובדים שהם מקצועיים, שגם נרצה בעתיד שיבואו, כי אנחנו לא עשקנו אותם.
אמנון כהן: אז נשלם את השכר שלהם כמו שמתאים להם.
אמנון כהן: לדאוג שהם ייכנסו באותו סטאטוס של בנייה, ואז יש לנו קרן שאני דואג גם שהם יקבלו את הכסף במטוס, שאני יודע שבסיום הפרויקט הוא יוצא החוצה.
אמנון כהן: המדינה כבר נתנה על זה את הדעת.
אמנון כהן: לא בכל הענפים זה מוסדר.
אמנון כהן: יש ענפים שזה לא מוסדר עדיין, אבל לאט לאט, המדינה למדה, כל פעם דברים חדשים.
אמנון כהן: אבל פה יש לנו מוכן, לכן פחות פיקוח צריך, פחות כוח אדם צריך לפקח.
אמנון כהן: עכשיו צריך לפקח על השכר.
אמנון כהן: מישהו צריך לפקח על השכר ובגלל שזה ממשק בין כמה משרדי ממשלה, אז אחד תמיד זורק על השני, ואנחנו עושים פה סדר, בעזרת השם.
אמנון כהן: נמצא את המינוח הנכון וכולם בסוף יידעו כל אחד בפאזל, איפה האחריות שלנו, שיהיו מסונכרנים.
אמנון כהן: לפעמים הם לא מתייעצים אחד עם השני.
אמנון כהן: גם לפעמים לא שותים אפילו קפה בלובי.
אמנון כהן: לא שותים.
אמנון כהן: אז בזכות הוועדה פה הם יושבים ביחד, שותים מים קרים, יש פה קפה מי שרוצה, תרגישו נוח.
אמנון כהן: אז מתי אתם תוודאו בתיאום עם משרד הכלכלה, שהם ישלמו את השכר, ואז אפשר לפתוח את ההקפאה, לא?
אמנון כהן: כי אני רוצה לבנות בסופו של דבר, אני בסופו של דבר רוצה להביא בשורה לעם ישראל, שתהיה בנייה, שתהיה כרייה, שתהיה רכבת.
אמנון כהן: להקפיא זה קל, בסדר.
אמנון כהן: כמה זמן זה מוקפא כבר?
<שושנה שטראוס: זה מוקפא כבר מדצמבר לדעתי.
אמנון כהן: חצי שנה.
אמנון כהן: הם לא עובדים?
<שמואל גולן: כן, מאז שאנחנו פרסמנו את הדו"ח.
<ירון רביד: עובדים, מה זה לא עובדים?
אמנון כהן: רגע, אתם מתקנים אבל?
אמנון כהן: אני רוצה שמחר יתחילו לעבוד, חברה.
<ירון רביד: אז זה חלק מהנושא, יושב הראש.
<ירון רביד: אתה הערת בצדק, הקבלן כרגע נמצא בהליך מול רשות ההגירה, עם בדיקה של כל מה שקשור ל - - -
אמנון כהן: אנחנו לא נוותר לו על שקל, שיבין.
אמנון כהן: על שקל.
אמנון כהן: לא על 22 מיליון, על שקל.
<ירון רביד: לא באתי להגן על הקבלן, אני רוצה לקדם את הפרויקט, אוקי?
<ירון רביד: אני לא מגן כאן על הקבלן, אני רק - - -
אמנון כהן: כן, אבל תגידו לקבלן שיושב ראש הוועדה אמר – אני אעקוב אישית שעל שקל לא יוותרו לו .
<ירון רביד: זה בסדר גמור, אני רק מציין שכמו שאמרת, אנחנו בסופו של דבר זקוקים לעובדים האלה על מנת להתקדם בעבודה.
אמנון כהן: אז אתם בממשק עם משרד הכלכלה, ידידי, ותוך שבועיים זה יובא לוועדה.
אמנון כהן: אתם כבר תקבלו את זה עוד יומיים, כי הוא כבר ייתן לכם, מה שיש לו בקנה כבר מוכן יקבל.
אמנון כהן: תתחילו להזיז את הדברים האלה, גם בתנאים אחרים.
אמנון כהן: תעזרו, אתם ברכבת, תראו מה עדיין הוא צריך לתקן בליקויים.
אמנון כהן: אני רוצה לסיים את הפרויקט בזמן, כן?
אמנון כהן: מתי המסלול צריך להיות מוכן?
<ירון רביד: בתחילת שנת 2018.
אמנון כהן: אם לא נעכב.
אמנון כהן: 2018.
<יעקב בליטשטיין: העיכוב העיקרי היום הוא תמיד עובדים זרים.
אמנון כהן: אבל אנחנו בסוף נגיע למצב שהמדינה תיתן כסף ואנחנו ניתן לכם אישורים, אשרות, והעובדים לא ירצו לבוא, כי עושקים אותם פה, אתה מבין?
אמנון כהן: לא ירצו לבוא.
אמנון כהן: המומחים האלה הם מיוחדים אמרתם, וגוף אחד רק מפעיל אותם, הם לא ירצו לבוא.
אמנון כהן: מה אני אבוא למדינת ישראל, מה אני משוגע?
אמנון כהן: חצי כסף לוקחים לי, אני צריך לעבוד אצל שר בבית להשלים את ההכנסה?
<יעקב בליטשטיין: צריך שתהיה הפרדה בין הנושא של האכיפה לבין הנושא של אישור עובדים זרים.
<יעקב בליטשטיין: כלומר, מי שפושע צריך להיענש.
אמנון כהן: כן, אבל פה אין ממשק מספיק טוב, לכן פה גם עושקים, גם זה, הכל ביחד נהיה, ברוך השם.
אמנון כהן: אוקיי, אז איפה אנחנו עומדים עכשיו?
<שושנה שטראוס: מה שרציתי לומר, שבפועל מה שיוצא מהדו"ח זה שהרווחים האלה נבעו מכך שמספר העובדים הזרים שאישרו לחברה להביא, הוא מספר גדול מדי, ובעצם החברה הייתה צריכה להביא מספר הרבה יותר קטן.
<שושנה שטראוס: לא שהיא תביא הרבה עובדים ותשלם להם או לא תשלם להם, אלא שצריכים להתאים את המספר שהיא באמת זקוקה לו, למציאות.
<שושנה שטראוס: וזה מה שהוועדה - - -
מיכל רוזין: מי נתן את ההיתרים?
אמנון כהן: הם נותנים את ההיתרים.
אמנון כהן: לא, אבל על פי המלצה שיש עבודת מטה שנעשתה במשרד האוצר, אבל לא קיבלו את עבודת המטה, קיבלו את עבודת היועץ של השר.
אמנון כהן: זו הייתה הבעיה פה, ולכן אני מבקש, היועץ ההוא כבר לא נמצא, השר גם התחלף, להיכנס למתווה שהצעתם אתם, ובפועל היום הדברים משתנים.
אמנון כהן: יכול להיות שגם אותה כמות של אנשים שהחלטתם אז, יכול להיות שהיא כבר לא רלבנטית עכשיו, כי אתה כבר בהליכה, אתה עובד, אתה לומד.
אמנון כהן: אתה גם אומר תשמע, אני כבר פה יכול להכניס יותר ישראלים.
אמנון כהן: אנחנו רוצים לדאוג כחול לבן, לחברה.
אמנון כהן: צריך קודם כל להכניס את האנשים שלנו.
אמנון כהן: רק במידה ש - - -
מיכל רוזין: ---השירות התעסוקתי.
אמנון כהן: לא, לא, יש מסלול של עובדים.
אמנון כהן: גם התמ"ת עושה הכשרה תעסוקתית ומרוויחים יפה מאד בפרויקטים האלה, יפה מאד מרוויחים.
אמנון כהן: אז אני אומר, תכניסו גם את החברים, מרוויחים יפה מאד שם.
אמנון כהן: גם החרדים יכולים לעבוד, אלה שמסתובבים ועשו כבר צבא, תכניסו אותם לשם, והם מרוויחים יפה מאד שם, אני אומר לך.
אמנון כהן: אז ככה שכמה שיותר כחול לבן.
אמנון כהן: רק אם באמת ספציפיקה יש, ויש מישהו מיוחד שרק הוא יכול להפעיל את המכונה הזאת, אפילו הסומך שלו והתומך שלו שבאים לעזור, כמו נווטים כאלה במטוס, אז מי שעוזר יכול להיות גם משלנו.
<עמית סדן: אני רוצה להתייחס, אם אנחנו מדברים.
אמנון כהן: מה רוצה להתייחס?
אמנון כהן: תגמור את הבעיות.
מיכל רוזין: רגע, אני יכולה להוסיף שנייה לפני שהוא עונה, שיענה גם לזה.
אמנון כהן: כן, תוסיפי, בבקשה.
מיכל רוזין: לנושא ההפקדות, אנחנו גם בסבבים האלה על תחומים שונים.
מיכל רוזין: בנושא ההפקדות – האם אותם קבלנים טענו שאין להם איך להפקיד או אין להם איך להפריש, או שזה לא טענות - - -
אמנון כהן: אין טענה כזאת, לא.
אמנון כהן: אם הם נכנסים למסלול - - -
מיכל רוזין: לא, הייתה בעיה קשה עם סיפור הקרן.
אמנון כהן: אז לא, אני לא מכיר.
מיכל רוזין: אז השאלה אם הייתה פה בעיה של הפקדה, ולכן - - -
אמנון כהן: בענפים אחרים את מתכוונת או לבנייה?
מיכל רוזין: אני למדתי מענפים אחרים ולכן אני שואלת האם זה קיים גם בבנייה.
אמנון כהן: בענפים אחרים יש בעיה.
<שושנה שטראוס: הנושא של הפיקדון נקבע במדינה רק לעובדים שמגיעים לפי מכסה מסוימת.
<שושנה שטראוס: היום זה עד - - -
אמנון כהן: למכסה לתחום או מכסה בכלל.
<שושנה שטראוס: ...
<שושנה שטראוס: ומועסקים על ידי קבלני כוח אדם בעבודות מסוימות לבנייה.
<שושנה שטראוס: עכשיו, העובדים האלה לא הגיעו לפי המכסה בענף הבנייה, הם לא מועסקים על ידי קבלני כוח אדם, כמו העובדים האלה, שהם יכולים לעבור בין מעסיקים, הם יכולים לעבור לקבלן כוח אדם אחד ובין קבלני בניין, וזו מטרייה אחרת.
<שושנה שטראוס: פה רצו להביא קבוצה של מומחים, הייתה אמורה להיות קבוצה אורגנית של צוות שעובדים עם חברה איטלקית שמומחית לבנייה הזו.
<שושנה שטראוס: צוות אחד שמגיע לפה, עובד ויוצא.
<שושנה שטראוס: ולכן, מאחר שהמטרייה הייתה שונה, לא הייתה סיבה להחיל עליהם את הפיקדון.
<שושנה שטראוס: מה גם שהפיקדון משקף את פיצויי הפיטורין שממילא העובדים צריכים לקבל בסוף התקופה.
<שושנה שטראוס: זאת אומרת זה לא חיסכון, זה פשוט שהם משלמים את זה מדי חודש לרשות ההגירה, כי הם נשארים אצל קבלן אחד, לעומת העובדים שמניידים בין קבלנים שונים, ואז חשוב שתהיה להם את הקרן במקום אחד.
<שושנה שטראוס: כל עובדי הסיעוד במדינה, 45,000 עובדי התעשייה שהיו פה, היום זה מספרים קטנים, עובדים זרים למסעדות, עובדים זרים לחקלאות, אין לאף אחד מהם היום הסדר פיקדון, אבל המדינה מנסה עכשיו להחיל את ההסדר הזה.
<שושנה שטראוס: אנחנו חושבים שזה הסדר טוב.
<שושנה שטראוס: אז במקרה הספציפי הזה, למרות שיש לקבלן חובה, מאחר שהם עובדים בישראל, לעמוד בכל תנאי העבודה של הישראלים וכל ההנחיות של ההסכמים הקיבוציים החלים, ובכלל זה פיצויי פיטורין בסוף התקופה, אם מגיע לעובד, לא נכלל מלכתחילה הסדר של הפיקדון.
<שושנה שטראוס: בעקבות הביקורת של המבקר - - -
<שמואל גולן: לא נכלל מהסיבה שהגדירו אותם במקום פועלי בניין, פועלי תעשייה, שלא מחויבים.
אמנון כהן: ואז נגמר, ואז הוא בורח.
<שמואל גולן: אז גם אפשר להוציא - - -
מיכל רוזין: אז למה פועלי תעשייה לא מחויבים לפיקדון?
<שמואל גולן: כי היא אומרת לך, שחלק מהגופים עדיין לא מחויבים.
<שושנה שטראוס: אין הסכם.
אמנון כהן: מתי זה ייכנס לאט לאט?
מיכל רוזין: אז זו בעיה.
מיכל רוזין: כאילו, לא יכול להיות שיש מצב כזה שחלק מהעובדים - - -
אמנון כהן: יש עבודת מטה בנושא?
אמנון כהן: משרד המשפטים, הגעת?
<שי סומך: בסדר גמור.
אמנון כהן: למה לא מסדירים באמת את כל הענפים, שייכנסו לקרן ושיהיה מסודר?
אמנון כהן: גם חקלאות, גם סיעוד.
אמנון כהן: יש לי דו"חות קשים גם על נושא הסיעוד, תבין, שהעובדים באים לפה בשביל משפחת הנכס X, הוא רואה את הנכה, בורח, והוא עוד חודשיים מחכה עכשיו כדי לעבוד בתור מלצר, אתה מבין?
אמנון כהן: אם אין פיקדון, אם אין דרך.
אמנון כהן: עוד פעם, אני לא רוצה שיעשקו חס וחלילה, ראית את הראייה שלי, אני רוצה שהם יקבלו את הכסף, הכל, אבל למה לא להסדיר?
אמנון כהן: הרי צריך כשבן אדם בא הוא צריך מראש לראות את התמונה של הבן אדם, אפילו בוידיאו, בסקייפ,שהוא בא לטפל רק בבן אדם הזה.
אמנון כהן: או זה – או חזרה.
אמנון כהן: הוא צריך לראות את זה ככה, ואנחנו נתקלים בזה.
אמנון כהן: ואז למעשה הוא בא, הולך עוד פעם, לא אמרתי לשרים, יש יועצים משפטיים גם שהעובדים יכולים ללכת אליהם.
אמנון כהן: כל מיני.
<שי סומך: זו שאלה שגם אני שואל אותה.
<שי סומך: את מי?
<שי סומך: את מי שמוסמך לעדכן את התקנות.
אמנון כהן: רגע, רגע, משהו מונע ממך?
אמנון כהן: שרת המשפטים?
<שי סומך: שרת המשפטים לא מוסמכת ל - - -
אמנון כהן: אז מי צריך להתקין?
<שי סומך: אבל אולי אני - - -
אמנון כהן: שנייה, שנייה, הנושא הזה חשוב לי, כי יש לי דיונים אחרים על הסיעוד, שמשפחות בוכות לי, כל יום אני מקבל מיילים לכאן, שחיכו לעובד זר, התפללו הרבה תפילות, כי הבירוקרטיה ברוך השם אצלנו, חודשיים-שלושה אפילו לפעמים.
אמנון כהן: יש עוד אחד שכל רגע בא לפה.
אמנון כהן: חודשיים שלושה.
אמנון כהן: סוף סוף הגיע, הגיע המשיח, כמו משיח בשביל המשפחה, אנחנו בתשעה באב בשבוע הזה, אנחנו מחכים שבית המשפט ייבנה.
אמנון כהן: הוא חושב שהמשיח הגיע, האיש או האישה, לא משנה מה, הגברת שהגיעה רוצה לתת שירות, ראתה, ברחה.
מיכל רוזין: טוב, אי אפשר גם לכבול אנשים, גם זכותנו לבוא לעבוד, גם אנחנו באים בבוקר לעבודה - - -
אמנון כהן: אבל הוא בא ספציפית למשפחה.
אמנון כהן: אין לי בעיה, לא רוצה, חזרה.
אמנון כהן: לא ילך למשפחה אחרת, לעשירים יותר.
<עמית סדן: לענות לנושא הפיקדון?
<עמית סדן: כי זה שני דברים נפרדים.
אמנון כהן: גם רוצה פיקדון, למה לא?
<עמית סדן: הפיקדון לא מונע מעבר של עובדים ממקום למקום.
אמנון כהן: טוב, אבל אני רוצה להסדיר את הנושא הזה.
אמנון כהן: אתה ממשרד המשפטים, תגיד לי אל מי לפנות.
אמנון כהן: אני יש לי בעיה באמת יש לי הרבה דו"חות על הנושא הזה.
אמנון כהן: תנחה אותי.
אמנון כהן: תחכים אותי.
אמנון כהן: אני ותיק פה בבית הזה, אבל אני לא מצאתי את הנוסחה המתאימה.
<שי סומך: אני מצטער, להנחות אותך לעשות כבילה אני לא יכול להנחות.
אמנון כהן: לא כבילה, אמרתי פתרון.
אמנון כהן: אמרתי פתרון.
אמנון כהן: לא כבילה, חס וחלילה, אנחנו מדינה דמוקרטית.
אמנון כהן: אנחנו חופש פולחן, הכל חופש.
אמנון כהן: בסוף אני הכי סובל מהחופש, אתה מבין?
אמנון כהן: תיתן לי כלי, אני רוצה להסדיר את הנושא.
אמנון כהן: אמרתי, הכל מותר, סקייפ הביתה, תמונות, הכל, שהבן אדם שבא יידע, הוא כבר הפנים, הוא אומר אני בא בשביל הבן הזה.
אמנון כהן: אני בא כשליח, לא רק כסף.
אמנון כהן: אני בא לעזור לבן אדם הזה.
אמנון כהן: עכשיו עוד פעם, יש ברירה, או הבן אדם הזה, או חזרה הביתה, אין לי בעיה.
אמנון כהן: אני לא כופה עליו כלום, אבל הוא צריך לבוא במטרה.
אמנון כהן: אתה יכול לעזור לי איך אני יכול לעשות את זה?
<שי סומך: אני חושב שמשרד הפנים יכול לעדכן לגבי כמה מהלכים שהוא עושה בעניין הזה, שהם מאוזנים.
אמנון כהן: הם לא מספיק טובים.
<שי סומך: אבל אלה המהלכים שנקבעו בחוקי העבודה - - -
אמנון כהן: תדבר בנושא הזה עכשיו.
<שי סומך: אני אדבר על פיקדון?
אמנון כהן: תדבר על פיקדון.
מיכל רוזין: למה זה לא מוסדר לכל הענפים ומה עושים?
אמנון כהן: אולי זה לא מתאים, תיכף נראה.
<שי סומך: קודם כל הפיקדון זה כלי מצוין שכולם מרוויחים ממנו – גם העובדים מקבלים את הזכויות שלהם וגם אחר כך העובדים עוזבים ברצון, בלי משטרת הגירה, בלי משמורת, לא צריך לכלוא אותם בשום מקום, לא צריך דיונים אינסופיים לגבי הרחקה.
<שי סומך: זה כלי מצוין.
<שי סומך: למשל בבנייה, בין 96% ל-97% מהעובדים שרבים מהם הם מסין, עזבו את הארץ בזמן כדי לקבל את הפיקדון.
<שי סומך: זאת אומרת זה הסדר פשוט מצוין.
אמנון כהן: למה זה לא עובד בתעשייה?
<שי סומך: זה גם לא עובד בסיעוד ובחקלאות.
<שי סומך: זו שאלה מצוינת, גם אני מצטרף לשאלה הזאת.
<שי סומך: למשל בהליך הקודם-, יש כל מיני סיבות.
<שי סומך: בכנסת הקודמת הייתה הצעת חוק פרטית של שי חרמש - - -
אמנון כהן: אתם התנגדתם.
<שי סומך: לא, ממש לא.
<שי סומך: שהממשלה הצטרפה אליה ואפילו ביקשה להרחיב אותה גם ל - - -
אמנון כהן: אז מה, אתם צריכים אותנו?
אמנון כהן: אתם הממשלה, תעשו.
אמנון כהן: שי חרמש לא פה, אבל הממשלה פה.
<שי סומך: אבל הכנסת צריכה לאשר.
<שי סומך: בסופו של דבר - - -
אמנון כהן: אנחנו נאשר, רק תביא.
<שי סומך: נשמח מאד שתסייעו בעניין הזה.
<שי סומך: הכנסת בסופו של דבר לא אישרה את הצעת החוק.
אמנון כהן: בואו נעשה את זה ביחד – ועדת עובדים זרים, ועדת ביקורת תעשה ביחד.
אמנון כהן: לא, אבל אתם לא צריכים אותנו, הממשלה לא צריכה אותנו.
אמנון כהן: הממשלה אפקטיבית מאד היום.
אמנון כהן: רובה חדשה אמרו שהביאו.
<שי סומך: בסדר.
<עמית סדן: אני יכול להוסיף, נדרשות הקלות של שרי הפנים ושרי הכלכלה - - -
אמנון כהן: איציק, תוציא לי את החוק הזה של שי חרמש, איך נקרא החוק?
<עמית סדן: לא, לא צריך.
אמנון כהן: אם יש לך פתרון.
<עמית סדן: הכל זה תקנות של שר הפנים ושר הכלכלה.
מיכל רוזין: בוא תסביר איפה זה תקוע, מה הבעיה?
<עמית סדן: במהלך החמש שנים האחרונות נעשו אין ספור ניסיונות מצד הממשלה להביא את הדבר הזה, כל פעם זה נתקע בשלב אחר, של הממשלה נגד הפקידות.
<עמית סדן: פעם אחת אצל השר הזה לגבי ענף מסוים שהיה לו אינטרס פה ופעם אחרת לגבי השר ההוא בגלל אינטרס שהיה.
אמנון כהן: אם תביאו לכנסת, אנחנו נכריע.
<עמית סדן: זה כבר הגיע פעם אחת לוועדת העבודה והרווחה ושם זה איך שהוא נפל.
<עמית סדן: יש הרבה התנגדות לדבר הזה מצד כל מיני גורמים.
אמנון כהן: אינטרסנטים יש.
<עמית סדן: אז זה לא שאנחנו לא רוצים את זה, אנחנו פועלים כבר שנים להשיג את הדבר הזה.
<עמית סדן: שי כבר - - -
אמנון כהן: חברת הכנסת מיכל רוזין, אנחנו בשיתוף פעולה נמצא את החוק, נראה אם הוא מתאים לאופי של החוק הזה.
אמנון כהן: אנחנו נעזור, באמת יש מאבקים ואז אולי נעביר את לא לוועדת העבודה והרווחה, נעביר את זה לוועדת הביקורת, או לוועדה שלך.
אמנון כהן: את יכולה לחוקק חוקים בוועדה שלך?
מיכל רוזין: מותר לי בהחלט, רק אנחנו באופוזיציה, אז לא בטוח שייתנו לנו.
אמנון כהן: לא, אבל יש אינטרס לממשלה פה, יש אינטרס לממשלה.
אמנון כהן: הפקידות בעייתית.
מיכל רוזין: זה לא בדיוק, לא, לא, לא.
מיכל רוזין: לי זה נשמע הפוך פה.
מיכל רוזין: אני שומעת דברים אחרים.
מיכל רוזין: דווקא הפקידות רוצה והשרים עצרו, אבל אני לא - - -
אמנון כהן: לא, הוא אומר שזה נתקע בוועדת העבודה.
<עמית סדן: פעם אחת.
<עמית סדן: כל פעם בשלב אחר.
<עמית סדן: אני אומר, זה עוד לא הובא לפתחם של השרים החדשים.
מיכל רוזין: צריך לשמוע את הסיבות למה זה נתקע כדי להבין.
אמנון כהן: אנחנו נלמד את זה, אוקיי, אנחנו נלמד את זה.
אמנון כהן: זה בשבילנו.
אמנון כהן: אוקיי, בואו נתקדם הלאה לנושא שלנו.
אמנון כהן: האוצר, מה אתה עושה בנושא שלנו?
<עמית סדן: אני רוצה להגיד שאם אנחנו מסתכלים ככה קצת על מה למדנו - - -
אמנון כהן: אני רוצה לקדם את הפרויקט גם, לא לתקוע.
<עמית סדן: כן, כן.
<עמית סדן: אני רוצה להגיד שבפרויקט הבא שבחנו, אלף עשינו עבודת מטה.
<עמית סדן: יש לנו צוות בין משרדי של רשות ההגירה, משרד הכלכלה ואנחנו שמתייעצים.
אמנון כהן: עם הרכבת התייעצתם?
<עמית סדן: הרכבת – אנחנו כל פעם מביאים נציג של הגוף הרלבנטי.
<עמית סדן: זה לא בהכרח הרכבת.
אמנון כהן: שיהיה שותף, שיידע איפה הוא עומד.
<עמית סדן: ויושבים עם החברה, באמת עושים עבודה שיכול להיות שאורכת זמן לפעמים, אבל לפחות העבודה נעשית בצורה - - -
אמנון כהן: ההמלצות שלכם מתקבלות או שאצל היועץ עוד פעם.
אמנון כהן: יש יועץ אחר עכשיו.
<עמית סדן: אלף שינינו קצת גישה בהיבט של עידוד תעסוקת ישראלים, בגלל שכמו שאמרת, הבנו שזה פרויקטים הולכים להיות פה ורק לצומח ולגדול לאורך השנים.
<עמית סדן: אם עכשיו אנחנו לא נעצור כניסה מאסיבית של עובדים זרים, גם לא ייווצר פה שוק של עובדים ישראלים.
<עמית סדן: וירון צודק, היום אין הרבה עובדים ישראלים שעובדים בקידוח ופיצוץ.
אמנון כהן: אז למה לא מלמדים את החרדים את הדברים האלה.
אמנון כהן: למה תמיד את השוליים?
אמנון כהן: זה דברים שמתאימים לחרדים.
אמנון כהן: משרד הכלכלה - - -
<עמית סדן: יכולים להרוויח מזה הרבה מאד כסף.
אמנון כהן: יש לי שדולה לעידוד תעסוקה.
<קריאה: לא, כי הם לא באים לעבוד.
<קריאה: ישראלים לא באים לעבוד.
<קריאה: המשכורות שהיום מציעות החברות הן משכורות יחסית גבוהות.
אמנון כהן: אני יודע, לכן אני אומר.
<קריאה: אבל לא באים ישראלים.
אמנון כהן: יש לי שדולה לעידוד תעסוקה במגזר החרדי.
אמנון כהן: אז אנחנו פה בשיתוף הפעולה הזה, אנחנו ניקח קבוצה של חסידים, נכשיר אותם, נביא את המומחים שיידעו ללמד אותם, על הכלים, על הדברים.
אמנון כהן: הנה יוזמה שלנו.
אמנון כהן: משהו מתוק ייצא מהדבר הזה.
אמנון כהן: יש לי שדולה שהקמתי, השר יהיה נוכח באחת השדולות.
אמנון כהן: איציק, תרשום לך את זה.
אמנון כהן: איך נקרא המקצוע הזה?
<עמית סדן: כרייה.
אמנון כהן: טוב, נושא של כרייה, כי אנחנו נצטרך לעשות עוד הרבה תשתיות במדינת ישראל.
<קריאה: עבודות כרייה במנהור.
אמנון כהן: תכתוב: עבודות כרייה במנהור, שאנחנו נעשה פרויקט כזה בהשתתפות המדינה בוודאי, ואיזו שהיא מכללה תקבל את הדבר הזה.
אמנון כהן: אולי נעשה פנים מפעלי.
אמנון כהן: אולי ששפיר הזה, או החברה ההיא, שתהיה שותפה, שגם תעסיק אותם אחר כך.
אמנון כהן: המטרה שלנו היא להכשיר – ולהעסיק אותם, בעזרת השם, זה מה שחשוב.
<עמית סדן: אני רוצה להשלים את הנקודה.
<עמית סדן: בהיתר הבא שנתנו לחברת מינרב, נתנו היתר מאד מאד נקודתי, רק לעובדים שנמצאים ממש בתוך מכונת ה-TBM עצמה, כי מכונת ה-TBM, לפי מה שאנחנו מבינים, זו מכונה לפרויקטים מאד נקודתיים, זה לא משהו שהוא רחב כמו הכרייה וקידוח ופיצוץ.
<עמית סדן: שם המספרים מאד ממוקדים ומספרים הרבה יותר נמוכים, וזו המדיניות שכרגע אנחנו הולכים איתה.
אמנון כהן: אחד שלמד 14 שעות גמרא ביום, זה קטן בשבילו ללמוד דברים כאלה.
אמנון כהן: קטן מאד בשבילו ללמוד דברים כאלה.
<עמית סדן: יבורך כל עובד ישראלי שייכנס לזה.
אמנון כהן: כן, עכשיו לגבי הפרויקט הזה, אתם תעזרו למשרד הכלכלה לגבי התקציב.
אמנון כהן: אתם יכולים להקפיא את הכסף עד שהוא לא יגיד שהכסף שולם וכל הדברים?
אמנון כהן: אפשר לעשות את זה?
אמנון כהן: בממשק, בינינו.
אמנון כהן: כאילו אתם לא תשלמו לעובדים, הקבלן ישלם לעובדים, אבל הוא יגיד לכם – שילמו עד אחרון העובדים, עכשיו אתה את המנה הבאה תשלם.
<עמית סדן: לשלם לחברה?
<עמית סדן: לשפיר?