GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אלי פולק: לי אין ספק שרשות השידור זה נכס למדינתי שראל ולכן הציבור צריך לשלם עבורו, אבל יש בעיה קשה מאוד באותו תשלום.
<אלי פולק: אין מס רגרסיבי יותר במדינת ישראל מאשר אגרת הטלוויזיה.
<אלי פולק: אדם שיכול להיות לו בכל חדר מהווילה שלו בת 20 חדרים טלוויזיה, משלם בדיוק כמו אדם שיש לו בסך הכול בקתה קטנה, והדבר היחיד שיש לו בבית זה טלוויזיה קטנה.
<אלי פולק: הדבר הזה הוא לא צודק, הוא לא נכון והוא גם כן לא גורם לכך שהציבור יבין את רשות השידור טוב יותר.
<אלי פולק: מערך הגבייה של רשות השידור ואולי הנזק הכי גדול לשידור הציבורי, ומי שאכפת לו מהשידור הציבורי במדינת ישראל, צריך לדאוג ולהיות אחראי לכך שהתדמית של הרשות בעיני הציבור תהיה רשות שמשרתת את הציבור ולא נכנסת לתוך הבתים שלו כדי לבוא ולקחת ממנו כספים וכן הלאה.
<אלי פולק: לכן הקריאה שלנו, הבקשה שלנו, רבותיי חברי הכנסת, אנא תמצאו דרך לשנות את השיטה.
<אלי פולק: אנחנו הצענו דרך לשנות את השיטה, לעשות את זה דרך אגרת הרכב.
<אלי פולק: אם עושים את זה דרך אגרת הרכב, אפשר לוותר על 25 מיליון שקל, 30 מיליון שקל מהתקציב שלו, משום שלא צריך להחזיק את כל המערך הזה.
<אלי פולק: הכסף הזה יגיע לרשות.
<אלי פולק: יתרה על כך, מי שיש לו 3 כלי רכב ישלם פי 3.
<אלי פולק: מי שיש לו כלי רכב אחד, ישלם עוד פחות ממה שהוא משלם היום.
<אלי פולק: מי שאין לו כלי רכב לא ישלם, ואז לא תהיה בעיה של מגזר כזה שמשלם ומגזר אחר שלא משלם, משום שאף אחד לא רוצה להיות בלי מצב שיש לו רישיון.
<אלי פולק: אם זה לא הפתרון שניתן לעשותו, אנא תמצאו פתרון אחר.
אמנון כהן: מה קשור הרכב לבן אדם שאין לו מקלט טלוויזיה בכלל?
<אלי פולק: אני חושב שהשאלה במקומה, אבל יש לה גם כן, אני מקווה תשובה טובה.
<אלי פולק: אנחנו נהנים כולנו ברכב מרדיו.
אמנון כהן: בוטלה אגרת רדיו.
<אלי פולק: לרכבים אין טלוויזיה למרות שיש להם את המכשיר הזה שהוא כמעט טלוויזיה לכל דבר, אבל מעבר לכך כל אחד מאיתנו משלם מיסים להרבה מאוד דברים שאנחנו לא נהנים מהם ישירות ואנחנו עושים את זה משום שאנחנו יודעים שיש מדינה והיא צריכה להתנהל.
<אלי פולק: רשות השידור שמשדרת בערבית, אני לא נהנה ממנה.
<אלי פולק: לצערי אני לא יודע את השפה הערבית.
<אלי פולק: רשות השידור שצריכה לשדר בשפות שונות למיניהן, עושה שירות לי כאזרח, כי השירות הזה נחוץ למדינה בתור מדינה ולכן אני צריך לשלם עבור זה.
<אלי פולק: האם יש לי מקלט טלוויזיה בבית או אין לי מקלט טלוויזיה בבית, להערכתי או לטעמי הדבר ממש לא משנה, אלא מאי, יש סיבה לכך שהרשות מקבלת את התקציב שלה דרך אגרה, דרך מס ישיר מהציבור ולא דרך משרד האוצר, כי אני חושב שאפילו השר לשעבר איתן כבל לא רוצה שרשות השידור תצטרך לכתת את רגליה אל האוצר כל שנה כדי לקבל את תקציבה.
<אלי פולק: אנחנו רואים היום כמה, למרות שיש לה אגרת רשות שידור ואגרת טלוויזיה, היא עדיין צריכה לכתת את רגליה וכל השנים היא היתה צריכה לעשות את זה, והדבר הזה הוא לא בריא ולא טוב.
<אלי פולק: לכן הנושא הראשון שרציתי להעלות הוא נושא של האגרה.
<אלי פולק: אני רק רוצה להעלות דוגמא אחת קטנה לאחד הדברים שאני חושב שרשות השידור לא מתנהלת בצורה נכונה.
<אלי פולק: היום כל השידורים הם דרך ה-DTT ולא דרך האנלוגי.
<אלי פולק: אם אני קונה מסך אנלוגי שאין לו מכשיר DTT, מדוע אני צריך לשלם אגרת טלוויזיה על כך?
<אלי פולק: זה לא טלוויזיה.
<אלי פולק: זו דוגמא קלה לדברים שבהם הרשות כן היתה צריכה להתנהל נדמה לי עם קצת יותר הבנה לגבי מה שהציבור צריך ורוצה, והכספים שמדובר עליהם הם לא כספים מי יודע מה גדולים.
<אלי פולק: אני רוצה להעיר ברשות
<אלי פולק: כם עוד הערה.
<אלי פולק: אני חושב שאם עוברים על הנהלות רשות השידור במשך כמעט 20 השנים האחרונות, לא היתה הנהלה כמו ההנהלה היום, שקשובה לרחשי לב הציבור.
<אלי פולק: אני חושב שהדברים האלה צריכים להיאמר, חבר הכנסת איתן כבל.
<אלי פולק: אני מתפלא עליך שאתה ב-2010, כאשר יצא דוח חריף על אנשים שבעצם אתה היית קרוב אליהם, לא שמענו אותך מדבר בצורה כזאת.
איתן כבל: אני אגלה לך סוד, אני לא קרוב לאף אחד.
איתן כבל: עשה לי טובה, פנית אלי, אל תקרב אותי ואל תקריב אותי.
<אלי פולק: נדמה לי שההנהלה הנוכחית קשובה הרבה יותר מהנהלות קודמות.
<אלי פולק: זה לא אומר שלא ניתן לשפר.
<אלי פולק: אין ספק שניתן לשפר.
<אלי פולק: אני הייתי רוצה לראות פעם אחת הנהלה של רשות שידור שפונה אל הציבור ושואלת את דעתו על התוכניות שהם מקבלים.
<אלי פולק: האם אתה בעד התכנית הזאת, האם אתה נגד התכנית הזאת.
<אלי פולק: האם אתה רוצה תכנית שתעסוק בענייני כלכלה, שתעסוק בענייני מדע, בענייני חברה.
<אלי פולק: מה אתם רוצים מהציבור.
<אלי פולק: עד היום הדברים האלה היו מלמעלה למטה.
<אלי פולק: הגיע הזמן שהדברים האלה, לטעמי יהיו מלמטה למעלה.
<אלי פולק: תודה.
אמנון כהן: חני לוז.
<חני לוז: אני ממרכז תדמית לתגבור הדמוקרטיה במדיה הישראלית.
<חני לוז: עוסקים גם במעקב תקשורת, גם בקידום מדיניות של שמיים פתוחים.
<חני לוז: אני עיתונאית, כבר 15 שנה עוקבת אחרי רשות השידור, נמצאת בישיבות שלהם כבר לפחות 15 שנה.
<חני לוז: אני רוצה לציין שהדה דוו שעולה לי כל שנה וכל דיון הוא חוזר על עצמו.
<חני לוז: יש לי פה מכתב שלי מ-2007 על דוח מבקר המדינה, על 52% של תלונות מוצדקות.
<חני לוז: הדברים האלה חוזרים על עצמם וחוזרים על עצמם וחוזרים על עצמם, ואני חושבת שמה שחבר הכנסת איתן כבל אמר, שכתבתי את זה כבר כמה וכמה פעמים, רשות השידור כמי שמעניקה, כמי שנותנת לנו את השידור הציבור, יש בה משהו חולה כרוני שכנראה אי אפשר לרפא אותו.
<חני לוז: אנחנו כבר שנה אחרי שנה יושבים בישיבות האלה.
<חני לוז: אני שואלת אתכם רבותיי האם באמת אפשר לעשות שידור ציבורי, מערכת חדשות בלתי תלויה כשכל הזמן מגיעים לכאן עובדי רשות השידור וצריכים להתחנן על נפשם?
<חני לוז: כל ישיבה.
<חני לוז: כל חודשיים נמצאים פה בישיבה אחרת.
<חני לוז: איזה מן מערך חדשות בלתי תלוי אפשר לעשות בצורה כזאת?
<חני לוז: האם אפשר לרפא את זה?
<חני לוז: אני שאלתי את זה גם כשאיתן כבל היה השר הממונה ואני שואלת את זה שוב, האם באמת יש פה משהו שאפשר לרפא?
<חני לוז: אנחנו באים ואומרים כן, צריך להקים מערך שידור ציבורי אחר.
<חני לוז: צריך לפתוח משהו אחר בריא.
<חני לוז: יש הרבה עובדים מוכשרים ברשות השידור.
<חני לוז: הם ימצאו את מקומם במערכי שידורים אחרים.
<חני לוז: המצב היום הוא בלתי אפשרי, של אוסף של ועדים שחונקים את האפשרות של כל הנהלה טובה ככל שתהיה.
<חני לוז: לא יכולים לעבוד עם המחנק ועם ההסכמים השונים שיש לכל אחד.
אמנון כהן: אז הבעיה זה ועדים או הבעיה זה ההנהלה?
<חני לוז: יש גם בעיה כאן.
<חני לוז: אי אפשר להגיד שהעובדים הם לא הבעיה.
<חני לוז: יש בעיה עם הועדים.
<חני לוז: לא שאין עובדים שיכולים לעבוד טוב.
<חני לוז: הם יכולים לעבוד טוב, אבל כל מערך המבנה של רשות השידור כמו שהוא, גם עם כל השינויים שחלו בו, הוא לא מבנה שמתאים לשנת 2013 והוא לא מבנה שיכול לתת שידור ציבורי באמת מתאים לציבור.
אמנון כהן: ופיזור ההנהלה ישפיע על זה?
<חני לוז: לא, אני לא חושבת.
<חני לוז: אני חושבת שצריך להקים משהו חדש.
<חני לוז: כמו שבזמנו הקימו רשות שנייה והקימו משהו חדש בשידור הציבורי, משהו חדש צריך לקום כאן, עם רענון מחשבתי.
<חני לוז: אפילו המצב הטכנולוגי של רשות השידור הוא מביש יחסית לטכנולוגיה של מדינת ישראל ב-2013, וזה רק דבר קטן.
<חני לוז: אני תומכת במה שאמר פרופסור אלי פולק בעניין האגרה, אבל אנחנו התנגדנו מהתחלה לאפשרות לגבות דרך המכוניות, דרך אגרת הרישוי גם בגלל חוסר השוויון.
<חני לוז: יש אנשים שיש להם מכוניות, לפעמים אפילו שתיים כי הם גרים בפריפריה.
<חני לוז: לא מכוניות יקרות.
<חני לוז: הם צריכים את המכוניות שלהם.
<חני לוז: יש את הציבור שמקבל את המכוניות ליסינג, ציבור מנהלים שהוא במצב כלכלי מבוסס.
<חני לוז: הוא לא משלם את זה מהכיס שלו.
<חני לוז: זה לא יגרום לשוויוניות יתר.
<חני לוז: אני גם לא רואה את הקשר בין החזקת מכונית לבין תשלום טלוויזיה.
<חני לוז: יכול להיות שצריך לחשוב כמו שחוק בריאות עבר בביטוח לאומי, אז לגבות את זה או דרך מערך גביה קיים, דרך ביטוח לאומי, אבל בתנאי אחד, שהציבור יוכל להביע את שביעות רצונו מרשות השידור.
<חני לוז: צריך להקים מערך של סקרים, של מערך שביעות רצון, והיום יש דברים שהם לא כל כך קשים.
<חני לוז: אני גם לא יודעת למה צריך באגף גבייה שהוא קיים עדיין, למה צריך להקים מערך כל כך חדש ומשוכלל טלפונית?
<חני לוז: יש היום אימיילים ופייסבוק ודרכים לדבר עם הציבור, ועדיין לא מדברים עם הציבור.
אמנון כהן: כמה כסף גבייה מהציבור?
<אבי כץ: 450 מיליון שקל מאגרת טלוויזיה ותוספת אגרת רישוי עוד 300 מיליון.
<אבי כץ: יחד 750 מיליון.
<חני לוז: מערך הגבייה הוא מיותר לחלוטין.
<חני לוז: שומעים את זה מכל הציבור.
<חני לוז: בעניין התכנים של רשות השידור, אני כמי שמאוד מעורה בציבור ומקבלת פניות רבות גם במקביל לאגודת זכות הציבור לדעת, גם אלי מגיעות הרבה תלונות ואני שומעת את רחשי לב הציבור.
<חני לוז: יש בעיה גדולה עם הפיקוח על תכנים שלא מייצגים את כל הציבור, אבל יותר חמור מזה ואני מתחברת למה שאמר חבר הכנסת אייכלר, הם מסיתים אפילו נגד ציבור.
<חני לוז: גם הציבור החרדי, גם ציבור מתנחלים, גם ציבור דתי בכל מיני גוונים.
<חני לוז: יש גם ציבורים אחרים.
<חני לוז: יש עולים מסוימים שקובלים על זה.
<חני לוז: שיח של שנאה ושיח של הסתה, המקום שלו לא בשידור ציבורי.
אמנון כהן: אהבת ישראל, להרבות באהבת חינם.
<חני לוז: אין פיקוח על התכנים ואין פיקוח שיכול לבוא ולהגיד האם החדשות מאוזנות, כמה הן מייצגות ציבור כזה, ציבור אחר.
<חני לוז: למה יש במאי כמו ניסים מוסק, שהוא פעיל שמאל מאוד ידוע והוא עדיין משדר את הסרטים שלו כסרט דוקומנטרי בלי שיציגו אותו כפעיל שמאל כמו שהוא, ואני לא רוצה לתת פה דוגמאות כי זה לא נושא הדיון, אבל הפיקוח על התכנים של השידור הציבורי הוא לא מוסדר ובשידור הציבור העתידי הדבר הזה צריך להיות מוסדר, שיתן מענה לכל הציבורים ולא לפתח שיח של שנאה דרך כספי הציבור.
אמנון כהן: נציב קבילות הציבור, דדי מרקוביץ'.
<דדי מרקוביץ: שלום אדוני.
אמנון כהן: מגיעות אליך פניות?
<דדי מרקוביץ: בהחלט.
אמנון כהן: כמה בשנה?
<דדי מרקוביץ: השנה הגיעו כמעט 3,000 פניות.
אמנון כהן: מה האופי של הפניות?
<דדי מרקוביץ: מחציתן בנושא אגרה ומחציתן בענייני תוכן.
<דדי מרקוביץ: זה פחות או יותר.
אמנון כהן: זה מעבר למה שמגיע אליכם.
אמנון כהן: יש כאלה שהגיעו אליו ואחרי זה חזרו אליכם או בדרך כלל זה לא כך?
<דדי מרקוביץ: אנחנו עובדים בחפיפה.
<דדי מרקוביץ: בדרך כלל אני עונה לשאלות שמגיעות מהאגף של מיכל.
אמנון כהן: איך מגיעים אליך?
אמנון כהן: יש טלפון מיוחד אליך?
<דדי מרקוביץ: אפשר להגיע אלי בשלל צורות.
<דדי מרקוביץ: אפשר להגיע אלי במייל.
אמנון כהן: מפורסם באיזשהו מקום?
<דדי מרקוביץ: מפורסם גם באתר רשות השידור.
<דדי מרקוביץ: יש לי דף פייסבוק מאוד פעיל.
אמנון כהן: מי יודע על קיומך בכלל?
אמנון כהן: הציבור, איך יודע שקיים דבר כזה ברשות השידור?
<דדי מרקוביץ: רשות השידור מפרסמת גם באתר האינטרנט.
אמנון כהן: יש תלונות שלא מגיעים אל רשות השידור.
<דדי מרקוביץ: תבדיל בין להשיג טלפונית את רשות השידור לבין פניות שאני מטפל כגוף שאמון על - - -
אמנון כהן: אישה מבוגרת לא יודעת לכתוב, רוצה להרים טלפון, יש לה בעיה.
אמנון כהן: איך היא מגיעה אליך?
<דדי מרקוביץ: כולם יכולים להגיע אלי, אין שום בעיה.
אמנון כהן: אבל לא מגיעים, אומרים.
<דדי מרקוביץ: לנציב קבילות הציבור לא מגיעים?
<דדי מרקוביץ: לנציב קבילות הציבור, מי שרוצה להגיע, מגיע כל הזמן, ואני גם אומר את זה.
אמנון כהן: איך הוא יודע שצריך להגיע אליך?
<אבי כץ: אישה מבוגרת לא פונה אלינו, כי היא פטורה בדרך כלל.
<דדי מרקוביץ: אדוני, מי שרוצה להגיע לנציב קבילות הציבור, יכול להגיע לנציב קבילות הציבור בלי שום בעיה.
<דדי מרקוביץ: גם ברשתות החברתיות, גם בטלפון, גם במייל, גם בדואר, בכל ערוץ אנחנו זמינים.
אמנון כהן: כבוד המנכ"ל והיושב ראש, אפשר כשאתם עושים את התשדירים, להגיד, מי שיש לו תלונות - - -
<אמיר גילת: יש תשדירים מיוחדים.
<אמיר גילת: אדוני היושב ראש, נראה לי שיש בלבול בין הפניות לנציב קבילות הציבור עם קבילות לבין מה שדובר קודם, זה פניות לאגף הגבייה של אזרחים.
אמנון כהן: אבל הבעיות הן בגבייה.
אמנון כהן: הציבור לא יודע שיש לך נציב.
<אמיר גילת: הפנייה של האזרח משלם האגרה חייבת להיות בראש ובראשונה לאגף הגבייה.
<אמיר גילת: זה הכתובת שלו.
<אמיר גילת: גם על זה יש תשדירים.
<אמיר גילת: גם על זה יש הפניות בכל דרך אפשרית.
<אמיר גילת: יש בכל דרך אפשרית, כולל על השובר של התשלום, יש את הטלפונים.
<אמיר גילת: זה שלא עונים שם, זה בעיה אחרת.
<אמיר גילת: אליו פונים בנושא של קבילות כשלא מצליחים לתפוס.
<אמיר גילת: גם פונים אלי, גם פונים אליהם.
<אמיר גילת: המצב של האגרה, לא נגעתי בו קודם, החוק הוא מ-1965 חתום על ידי ישראל גלילי.
<אמיר גילת: כבר אבד עליו הכלח.
<אמיר גילת: החוק קובע שכל מי שברשותו מקלט טלוויזיה, צריך לשלם אגרה.
<אמיר גילת: דיברו פה קודם על נושא של הסוחרים.
<אמיר גילת: רוב הסוחרים לא מדווחים.
<אמיר גילת: זה רק דוגמא אחת לחוסר עדכניות של החוק, אבל אני רוצה להמחיש את זה בצורה בולטת.
<אמיר גילת: זה טלוויזיה, המחשבים הניידים הם טלוויזיה והיום בעצם כל אזרח יכול לצרוך את השידור הציבורי באחת ממגוון הדרכים, טלוויזיה, רדיו, אמצעים סלולאריים ואחרים.
<אמיר גילת: לכן לדעתי צריך לשנות היום את החוק, שכל בית אב משלם את האגרה.
אמנון כהן: אני חושב הפוך, לבטל את האגרה.
<אמיר גילת: הרציו של האגרה זה שרשות השידור תהיה עצמאית.
אמנון כהן: הבנתי, 750 מיליון זה התקציב, אז צריך לשפות אתכם איכשהו.
<אמיר גילת: אם ממילא ב-5 השנים הקרובות אנחנו הולכים לתכנית הרפורמה, אם היא תאושר, אז ממילא אנחנו לא עצמאיים ב-5 השנים הקרובות.
<אמיר גילת: ממילא אנחנו תלויים כמו שאמרתי, באוצר, במענקים ובהלוואות וכו' וכו'.
<אמיר גילת: לכן אפילו ל-5 השנים הקרובות אפשר לחשוב על פתרון זמני אחר.
<אמיר גילת: אין ספק שהשיטה הנוכחית פשטה את הרגל.
<אמיר גילת: רשות השידור היום לא ערוכה.
<אמיר גילת: על הכרטיס ביקור הוירטואלי שלי כתוב עיתונאי, לא כתוב גובה.
<אמיר גילת: אני יודע לעשות תוכן, אני לא יודע לעשות גבייה.
<אמיר גילת: אני אומר את בשביל השיחה.
<אמיר גילת: רשות השידור צריכה לעסוק רק בדבר אחד, היא צריכה לעסוק בשידור.
<אמיר גילת: המחוקק הטיל עליה משימות אחרות, להיות גובה, להיות עכשיו חברת נדל"ן, להיות חברת פרסום של הפרסום ברדיו, שזה עוד מקור הכנסה.
<אמיר גילת: לדעתי רשות השידור, ואני אומר את זה בכל הזדמנות ואני אגיד את זה גם עכשיו, צריכה לעסוק רק בשידור.
<אמיר גילת: לכן צריך למצוא חלופות לנושא גביית האגרה.
אמנון כהן: מבקרת פנים, מה שלומך?
<איתנה גרגור: בסדר.
אמנון כהן: מרגישה טוב, הכול בסדר?
<איתנה גרגור: בדרך כלל אומרים על חזאים שכשאין עננים ואין גשם, הם נכנסים לדיכאון, אז אותו דבר זה מבקרים.
<איתנה גרגור: כשיש ליקויים הם מרגישים בסדר.
אמנון כהן: אבל אני לא ראיתי, אני רוצה לקבל את הדוחות שלך.
אמנון כהן: יש כמה דוחות.
אמנון כהן: איתנה, מה שחשוב לנו, אנחנו הולכים לחזק את מעמדם של מבקרי פנים.
אמנון כהן: אנחנו רוצים שלפני שמבקר נכנס בכלל לתמונה בעבודה שוטפת, אתם תגלו את הדברים ותבואו להנהלה, ואת הליקויים צריך לתקן.
אמנון כהן: זו המערכת שצריכה להיות.
אמנון כהן: הביקורת שלך זו תכנית העבודה של ההנהלה ושל החברים שיושבים כאן.
אמנון כהן: איך ההתייחסות אליך במערכת, בסדר?
אמנון כהן: כשאת מביאה דוחות, מתקנים אותם?
אמנון כהן: יש דוח שהמנכ"ל והיושב ראש יוצאים לתיקון הליקויים?
<איתנה גרגור: כן,כן, כמובן.
<איתנה גרגור: רק באמירה כללית, ברמה הציבורית, תשובה לחבר כנסת איתן כבל.
<איתנה גרגור: דוחות ביקורת זה דבר טוב.
<איתנה גרגור: אני הייתי מתחילה לדאוג אם לא הייתי רואה דוחות.
<איתנה גרגור: כבר נתקלתי בגופים שלא ראיתי דוחות ביקורת.
<איתנה גרגור: יחידת הביקורת הפנימית באמת מאוד פעילה וזאת זכות שניתנת האפשרות ליצור את הביקורת.
אמנון כהן: יש לך תכנית עבודה או שמנחיתים עלייך המנכ"ל והיושב ראש או ההנהלה מה את צריכה לבדוק?
<איתנה גרגור: בוודאי.
<איתנה גרגור: אני פועלת על פי חוק הביקורת הפנימית.
<איתנה גרגור: אני מתכננת את תכנית העבודה השנתית.
<איתנה גרגור: היא מאושרת על ידי המוסדות.
<איתנה גרגור: במהלך שנת העבודה גם מתווספים נושאים נוספים שמוטלים עלי על ידי יושב ראש הרשות ועל ידי יושב ראש ועדת ביקורת.
<איתנה גרגור: מתנהל גם הליך של תיקון ליקויים בכמה רמות, ברמה החוקית, בדיונים בוועדת ביקורת.
<איתנה גרגור: גם ברמה במהלך הביקורת על ידי דיונים פנימיים במוסדות, בוועד מנהל, ועדת כספים, כל הוועדות.
<איתנה גרגור: יש צוות תיקון ליקויים ברשות המנכ"ל.
<איתנה גרגור: עוקבים אחרי הליקויים ברמה של משנה למנכ"ל, רמה של כל המנהלים.
<איתנה גרגור: יש מגמה של תיקון ליקויים ויש עוד הרבה ליקויים שצריך לתקן.
<קריאה: מה יש יותר, תיקון או ליקויים?
<איתנה גרגור: אני חושבת שגוף שפועל, יש בו ליקויים.
אמנון כהן: אגודת העיתונאים.
<אחיה גינוסר: יושב ראש הרשות כבר אמר שהסכמי הרפורמה חתומים.
<אחיה גינוסר: אנחנו מבקשים מהוועדה, מוועדות אחרות, מכל אחד מה שביקשנו גם מחבר הכנסת איתן כבל.
<אחיה גינוסר: אנחנו מבקשים לאשר את הרפורמה ממי שצריך לאשר אותה, שזה משרד האוצר או הממונה על השכר או על התקציבים או מי שזה לא יהיה באוצר.
<אחיה גינוסר: אנחנו מאמינים שאם הרפורמה תצא לדרך, אפשר יהיה לתקן את הליקויים, ומקווים שאכן היא תצא לדרך.
<אחיה גינוסר: כל הליקויים שמדברים עליהם כאן, לדעתנו הפתרון שלהם מצוי ברפורמה
אמנון כהן: המבקרים הפנימיים, מי רוצה לדבר?
<מיקי מירו: שנינו.
<מיקי מירו: אני רוצה להגיד משהו, שאם אני גאה במישהו שהוא המבקר הפנימי, זו האישה הזו, אמיצה, מקצוענית, חודרת לעומק, חושפת מיליונים, עושה את העבודה שלה.
אמנון כהן: חושפת איפה מיליונים?
<מיקי מירו: היא יכולה להגיד אבל אסור לה להגיד.
<מיקי מירו: יש לה את זה בדוחות.
אמנון כהן: קודם כל לא אסור לה כלום.
אמנון כהן: הכול מותר לה.
אמנון כהן: זה ועדת ביקורת.
<איתנה גרגור: חושפת וחוסכת.
<מיקי מירו: היא דוגמא לכל המבקרים שהייתי רוצה לראות אותם.
אמנון כהן: עשית את עבודתך.
אמנון כהן: מרדכי, אתה רוצה להגיד משהו?
<מרדכי שנבל: שני דברים בהקשר להערות שהזכרת על ביקורת פנימית.
<מרדכי שנבל: שאלת אם תכנית העבודה נעשית בהתאם למה שהיא מתכננת.
<מרדכי שנבל: אני רק מזכיר הערה כללית שנמצאת בחוק הביקורת הפנימית והיא כנראה צריכה לעשות שינוי.
<מרדכי שנבל: תכנית העבודה מאושרת על ידי הממונה בשינויים הנראים לו.
<מרדכי שנבל: הסעיף הזה, איכשהו צריך להשתנות.
<קריאה: נתקן אותו.
<מרדכי שנבל: הדבר השני, היקף ביקורת.
<מרדכי שנבל: גם אנחנו דיברנו בדיון שהיה על הביקורת הפנימית, דוח מבקר המדינה על הביקורת הפנימית, איך גוף בהתאם לגודל שלו וההיקף שלו קובעים תקציב ביקורת פנימית, סקר סיכונים.
<מרדכי שנבל: ראינו במשרדי ממשלה שהיה בדיון שלפעמים זה לא עונה לצרכים.
אמנון כהן: אריה לית, לשכת עורכי הדין.
<אריה לית: הדוח מתייחס לבקשות של עורכי דין לגבות שכר טרחה מעל הסכום המקובל.
<אריה לית: אני רק רוצה להתייחס לזה מפני שזאת לא הפעם הראשונה שתוקפים עורכי דין בדבר.
אמנון כהן: לא את כולם, רק מי שלא עובד נכון.
<אריה לית: ועדה משותפת של ועדת חוקה חוק ומשפט וועדת הכספים קבעה שהסכום שהגוף עצמו יכול לגבות עבור התראה, הינו 15 שקל שבינתיים עלה ל-16 שקל.
<אריה לית: בפניה השנייה זה עולה ל-22 או עכשיו 23 שקלים.
<אריה לית: כמובן הסכום הזה לא מכסה את העלות אם הגוף מבקש מעורך דין לטפל בעניין.
<אריה לית: לכן מה שקורה, שהגוף יכול לדרוש מהאזרח לשלם את ה-23 שקלים אבל הוא עצמו צריך לשלם את הסכום של שכר טרחה לעורך הדין.
אמנון כהן: מי צריך לשלם?
<אריה לית: הגוף עצמו.
אמנון כהן: הוא משלם 22 מיליון.
<אריה לית: לגבי זה יש תעריף מינימאלי שנקבע על ידי לשכת עורכי הדין והתעריף המינימאלי לכתיבת מכתב התראה הינו 231 שקל.
<אריה לית: הסכומים שעליהם מדבר הדוח הם מעל הסכום הזה ויש סמכות על פי חוק לשכת עורכי הדין לטפל בדברים כשהשכר מופרז.
<אריה לית: הדרך לטפל בזה הינה בדיני אתיקה, מפני שאם גובים סכום מעל המקובל, זאת הפרה של דיני אתיקה.
<אריה לית: יש החלטה של הוועד המרכזי שרואה את הסכום שנקבע בתעריף המינימאלי והסכום שניתן לגבות, ומעל זה זה נחשב כמופרז.
אמנון כהן: האגרה השנתית היא 356 שקלים.
אמנון כהן: אזרח לא שילם, עבר דירה, נפרד מאשתו, הלך לאימא שלו.
אמנון כהן: הוא כותב לכם מכתב.
אמנון כהן: אתם אומרים, בינתיים העניין לא הוסדר, אתה צריך לשלם.
אמנון כהן: אתה עכשיו אומר, אני מפעיל את הגבייה באמצעות עורך דין חיצוני.
אמנון כהן: כמה האזרח ישלם בסוף?
אמנון כהן: 356 ועוד מה?
<אבי כץ: ועוד קנסות אם הוא מפגר יותר מ-5 חודשים, 50% ועוד שכר טרחה שקבענו וביטלנו.
<אבי כץ: מה שאדוני מציין, אנחנו גבינו שכר טרחה עבור התראה, 100 שקל פלוס מע"מ עבור סכום של 500 שקל.
אמנון כהן: להתראה ראשונה?
<אבי כץ: כל התראה עד 500 שקל גבינו 116 שקלים, וזה כולל מע"מ.
<אבי כץ: התראה מעל ל-500 שקל גבינו 245 שקלים, וזה בתאום עם לשכת עורכי הדין.
אמנון כהן: ועכשיו זה ירד?
<אבי כץ: עכשיו ביטלנו את זה.
אמנון כהן: איך אתם גובים היום?
אמנון כהן: כמה משלם האזרח בסוף?
<אבי כץ: אגרה פלוס קנסות פלוס אותם סכומים של הוצאות גבייה.
אמנון כהן: 16 שקל פלוס 23 שקל.
אמנון כהן: הסדרתם את זה.
אמנון כהן: תודה רבה, לשכת עורכי דין.
<אריה לית: אם מותר לומר, לא ברור מהדוח האם הוא מתייחס לתקופה לפני או אחרי 11 במרץ 2011.
<אריה לית: מפני שלפני זה לא היתה מגבלה.
אמנון כהן: דרך אגב, את המגבלה של שכר עורכי דין הכנסתי בוועדת חוקה, חוק ומשפט, כי ראיתי דווקא בתחום אחר, בנושא של הארנונה עשקו את האזרחים הגופים החיצוניים.
אמנון כהן: עיריות התקשרו עם גופים חיצוניים כמו עורכי דין.
אמנון כהן: על חוב 100 שקל הוא גובה 300 שקל.
אמנון כהן: היה אבסורדי, אז הסדרנו את זה, אז זה תפס לגבי כולם.
אמנון כהן: מה רצית לענות לאדוני?
<מיכל רונן: הדוח שלנו לפני מרץ, אבל גם לתקופה שאחרי, כי גם ראינו שאחרי שנחקקו תקנות המיסי גבייה, הוצאות מרביות, הרשות דרשה מהאזרחים סכומים שהם מעבר.
<מיכל רונן: אם יורשה לי להתייחס רק למה שאמר אדוני לגבי השכר המינימאלי שקבוע בתקנות לשכת עורכי הדין, אין חולק שמי שמקבל את השירות, שזה רשות השידור, שוכרת עורכי דין, היא צריכה לשלם להם את השכר שצריך, אבל לבוא ולגלגל את זה על האזרח שחייב באגרת טלוויזיה בסכומים שהם מעבר לתקנון, זה היה פסול.
אמנון כהן: כץ, רצית להגיד משפט?
<אבי כץ: כן, אני רציתי לענות לפרופסור אלי פולק.
<אבי כץ: את ההצעה שלו לגבי הנושא של גבייה באמצעות אגרת רישוי אני שמעתי בשלוש או בארבע ועדות שונות.
<אבי כץ: מה שאני רוצה להגיד פה, שוועדת הכלכלה לפני כשנה וחצי החליטה להעביר לשר הממונה שאז היה ראש הממשלה, להקים ועדה שתבחן חלופות לגביית האגרה.
<אבי כץ: הוועדה הזו קמה ברשות מנכ"ל ראש הממשלה, בחנה חלופות.
אמנון כהן: ועדת לוקר?
<אבי כץ: לוקר.
<אבי כץ: בין החלופות היתה גם הצעתו של אדון אלי פולק, ולא התקבלה.
<אבי כץ: שר התחבורה התנגד לכך.
אמנון כהן: גם אני מתנגד.
<אבי כץ: בגלל הציבור החרדי.
אמנון כהן: בכלל זה לא פרופורציונאלי.
אמנון כהן: צריך לבחור חלופות אחרות.
אמנון כהן: יש בטח עוד חלופות, לא?
<אבי כץ: הוועדה בחנה חלופות, הביאה את זה לראש הממשלה להחלטה.
<אבי כץ: החלופה שנשארה זו החלופה שקיימת גם כיום, גביית האגרה באמצעות אגף הגבייה.
<אבי כץ: היתה שם עוד המלצה, שגם חבר הכנסת איתן כבל הזכיר אותה קודם, שבמקום לחפש אנטנות על הגג או צלחות על הגג, הוועדה המליצה לקבל מידע מחברות הכבלים והלוויין.
<אבי כץ: יש הצעת חוק שעברה בקריאה ראשונה בכנסת ה-17, של חבר הכנסת איתן כבל, עברה בכנסת ה-18, והבקשה שלנו שימשיכו.
<אבי כץ: אמר לי אמנם שהוא לא רוצה להיות שנוא על הציבור, אבל הבקשה שלנו, כדי להקל עלינו ולאתר חייבים, זה שחבר הכנסת איתן כבל יעביר את זה לרציפות גם בכנסת ה-18.
<אבי כץ: זה תלוי בו.
אמנון כהן: מצד המבקר, מה נגיד לציבור?
<לאה עוזיאל: אחרי דיון כזה מה שנותר לי, אני באמת רוצה רק להקריא כמה שורות מהסיכום של הדוח הזה שאמנם היה לפני כמה שנים.
אמנון כהן: זה רלוונטי גם היום, את אומרת.
<לאה עוזיאל: מאוד רלוונטי ומאוד נכון גם לימים אלה.
<לאה עוזיאל: אנחנו ציינו בסיכום כי משרד מבקר המדינה היה ער אמנם למציאות בה פועלת הרשות.
<לאה עוזיאל: היא נדרשת לקדם את השידור הציבורי בסביבה תחרותית מאוד, כשהיא מתמודדת מצד אחד עם גופי תקשורת מסחריים, ומצד אחר עם משברים פנימיים ממושכים, אך אין במציאות זו כדי להמעיט מחומרת אי הקפדה על ההוראות המחייבות של הדין והנהלים.
<לאה עוזיאל: עוד הדגשנו כי קיום השידור הציבורי אינו עומד בסתירה לתרבות ארגונית נאותה, למינהל התקין ולהקפדה וזהירות בכל הנוגע לשימוש במשאבי הציבור.
<לאה עוזיאל: ניהול תקין של ענייני כוח האדם ותרבות ארגונית נאותה, הם מאבני הבניין החשובות להצלחת הרפורמה ולהבראת הרשות.
<לאה עוזיאל: לסיום, אני רק רוצה לחזור ולהדגיש את מה שציין היושב ראש בתחילת הדיון, שנושא רשות השידור לא יורד מסדר יומו של משרד מבקר המדינה.
<לאה עוזיאל: אנחנו ממשיכים לעסוק ברשות הן בביקורת והן בבירור תלונות.
אמנון כהן: חבר הכנסת איתן בכל, בבקשה.
איתן כבל: אחרי ששמעתי את רוב הדוברים כאן, רציתי להתנצל בפני כולם שהטרדתי אותם, שביקשתי את הדיון הזה.
איתן כבל: זה דיון מנומנם, הכול נשמע בסדר, הרפורמה חתומה, יש דוחות ביקורת למכביר, ברוך השם.
איתן כבל: הכול בסדר.
איתן כבל: אני באמת מרגיש איזשהו צורך להתנצל על הדיון הדחוף.
איתן כבל: אני אומר לך אדוני בצורה הכי ברורה, ואני אומר את זה בעיקר לנציגי הביקורת.
איתן כבל: כולנו יודעים שהמצב הוא הרבה מעבר לקשה.
איתן כבל: אני לא רודף אחרי אף אחד ואני לא מחפש אף אחד ואין לי עניין אישי חס וחלילה באף אדם.
איתן כבל: אני מבקש אדוני שתעבירו את הפניה שלי למבקר המדינה.
איתן כבל: זה שאתם אומרים לי, וזה בסדר גמור, שאתם ממשיכים לעקוב, תראו, אני לא רוצה להשתמש במילים בוטות, במילים קשות.
איתן כבל: אני גזרתי על עצמי היום להיות מאוד מתון בדבריי.
איתן כבל: לכן אדוני, הצעתי היא כאן, ואני חוזר ואומר אותה, היא פיזור ההנהלה.
איתן כבל: ההנהלה, אני מתכוון ועד מנהל.
איתן כבל: אני מדבר על כל הגורמים המעורבים, הקמת ועדת הצלה שתהיה גם ועדת הקמה.
איתן כבל: זה צריך להיעשות במקביל, סגירה ופתיחה במקביל.
איתן כבל: אין דרך אחרת, ואני מדבר על כך שהצוות שיוקם יהיה ברשות שופט עליון בדימוס שיינתנו לו כל הסמכויות לארגן את הצוות.
איתן כבל: אני גם מנצל את ההזדמנות הזו ופונה לשר.
איתן כבל: תזכור אדוני, לפניי היו דיונים, אחרינו יהיו דיונים, אבל זה לא באמת.
איתן כבל: זה מאות מיליונים.
איתן כבל: אדוני שמע את הסכומים.
איתן כבל: גם אחרי שאגרת הרדיו נגבית, לא חשוב איך שנקרא לה, באיזה מכונת כביסה נכבס את המילה.
איתן כבל: אגרת הטלוויזיה, ועוד האוצר נדרש להביא כסף כי בלעדי זה לא יהיה, ואחרי זה גם מוכרים את הנכסים שהיו אמורים, ואדוני יודע, להיות לפיתוח בכלל, הרשות, ולא להחזר חובות של הרשות.
איתן כבל: גם אם היו את הנכסים האלה שדרכם היתה תכנית לעשות את פיתוח הרשות, את פיתוח השידור הציבורי, גם זה לא יהיה.
איתן כבל: אני אומר את זה כאן והדברים נכתבים והדברים נאמרים ולא בפעם הראשונה.
איתן כבל: לכן אני מאוד מאוד מבקש שתצא פניה ויצא קול קורא מפי מבקר המדינה.
אמנון כהן: תודה חבר הכנסת איתן כבל.
אמנון כהן: אני אסכם את הדיון על פי הדוח ועל פי נציב תלונות הציבור שהיה כאן בדיון, וכמובן אנחנו גם נתייחס לסיכומו של חברת הכנסת איתן כבל, היוזם של הדיון המהיר.
אמנון כהן: אנחנו נפנה כוועדה למשרד האוצר ולממונה על השכר על מנת לזרז את הנושא של הרפורמה שהוגשה אליהם.
אמנון כהן: אנחנו גם נציין שם שנציגו ברח מהדיון, יונתן רזניק.
אמנון כהן: רשום שהוא היה צריך להיות כאן.
אמנון כהן: הוא ברח מהדיון ולא עדכן את הוועדה לגבי איך מתקדם הנושא הזה.
אמנון כהן: דבר שני, אנחנו כוועדה נעקוב לגבי מענה אנושי שאתם הולכים להקים.
אמנון כהן: אמרת שלושה חודשים מר כץ, כי אתם שיאנים של תלונות הציבור שהן מוצדקות, לכן זה צריך להשתנות, כי זה שנים על גבי שנים.
אמנון כהן: הפרסום של הנושא הזה עושה לכם תדמית לא טובה גם בציבוריות, גם בתקשורת.
אמנון כהן: אני שמח שאתם שיניתם את הדרכים.
אמנון כהן: גם שיניתם את הגבייה האגרסיבית הזאת מול עורכי דין.
אמנון כהן: אנחנו נעקוב שהדבר הזה יוצא תוך שלושה חודשים.
אמנון כהן: אנחנו רוצים שגם תעדכנו את הוועדה ואנחנו נחליט אם לקיים דיונים נוספים.