GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אמנון כהן: בוועדה אתה עוזר לי המון בדיונים, אבל פה אין קואליציה-אופוזיציה, זה נושא ערכי, ציבורי, לזוגות הצעירים, מעמד הביניים, יוקר המחייה.
אמנון כהן: אלה כל הספינים עליהם בבחירות, כל אלה שלקחו את הקולות – זה המימוש.
אמנון כהן: אז מי שכבר עשה, למרות שהיה מש"ס – שר השיכון היה מש"ס – עשה כבר דבר טוב, למה להרוס?
אמנון כהן: איציק שמולי, בבקשה.
אמנון כהן: אתה יכול להגיד: אני מתחבר ליושב-ראש הוועדה ונמשיך הלאה.
אמנון כהן: גם זה אפשר.
איציק שמולי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, כבוד השר, על הדיון.
איציק שמולי: אני חושב שהדברים ברורים לכן אשתדל לדבר בקצרה, מה גם שאני לא צריך להטיף לשר השיכון על חשיבות חיזוק הפריפריה, אפילו בלוד כבוד השר כבר הספיק לבקר.
איציק שמולי: זה דיון נפרד, אבל תודה.
איציק שמולי: יש פה מצב לא הגיוני.
איציק שמולי: הבעיה הזאת התגלגלה לפתחי לפני חודש ימים בערך.
איציק שמולי: נפגשתי עם קבוצה די גדולה של זוגות צעירים, אנשים בערך בגיל שלי, שהודיעו להם יום בהיר אחד שהתוכניות שלהם לעתיד הקרוב לבנייה של בית בפריפריה במדינת ישראל, התוכנית הזאת מבחינתה של מדינת ישראל פשוט מבוטלת.
איציק שמולי: יש פה שתי בעיות.
איציק שמולי: בעיה אחת היא ברמה העקרונית – אחרי כל המילים הגדולות וההבטחות על חשיבות חיזוק הפריפריה -נהרייה, דימונה, ירוחם, נתיבות, עכו, כל המקומות האלו - מה לא נאמר?
איציק שמולי: באה הממשלה ובאבחת חרב חותכת אולי את עורק הדם הראשי שמוביל דם חדש, זוגות צעירים שמבקשים לבנות את ביתם בפריפריה.
איציק שמולי: דבר שני, גם לגבי הזוגות הצעירים.
איציק שמולי: הנושא הזה, כמובן, קרוב ללבי.
איציק שמולי: רק לפני שנתיים היתה לי זכות להוביל את המחאה של הזוגות הצעירים כנגד בעיית הדיור.
איציק שמולי: אחד הדברים שאמרו לנו שם: מה אתם רוצים?
איציק שמולי: קחו את המטלטלים שלכם, תעלו על משאית או על אוטובוס ותעברו לפריפריה.
איציק שמולי: שם המחירים זולים ואפילו נעודד אתכם.
איציק שמולי: אימצתי את העניין הזה, אבל כמוני גם זוגות צעירים אחרים.
איציק שמולי: בניגוד למילים ולהבטחות הגדולות, עכשיו המדינה מתנערת מזה.
איציק שמולי: זו בעיה מסוג אחד.
איציק שמולי: בעיה מסוג אחר, שאתה כבוד היושב-ראש נגעת בה, שעושים פה צחוק מהאנשים, כי בעצם יש פה הולכת שולל אחת גדולה.
איציק שמולי: באה הממשלה ואומרת לזוגות הצעירים: אני ממשלה רחומה וחנונה, אני מוכנה להתחשב בכם ולתת לכם את האפשרות להוציא היתר בנייה עד 1 ביולי ולממש את ההטבה.
איציק שמולי: כל זאת, כאשר הממשלה יודעת שלא ניתן במדינת ישראל להוציא בתקופה כל כך קצרה היתר בנייה.
איציק שמולי: לדעתי, חלק גדול מהזוגות הצעירים הללו מאוגדים בעמותות ובקבוצות רכישה, ולכן עניין היתר הבנייה הוא רלוונטי.
איציק שמולי: זה אמנם יכול להישמע לאחד הצופים שלנו סכום פעוט, יחסית, מערך הדירה.
איציק שמולי: אבל צריך להבין ש-60,000 שקל בפריפריה זה בדרך כלל 10% ממחיר הדירה.
איציק שמולי: לא פחות חמור, זה בדרך כלל מגיע ל40%–50% מההון העצמי שהאנשים האלה מגרדים מפה ומשם – מהכסף שנשאר מהחתונה, מכמה שקלים שזורקים ההורים.
איציק שמולי: זה 50% מההון העצמי שהאנשים באים אתו.
איציק שמולי: אז מה אומרים עכשיו לאנשים: לכו, תביאו כסף מהבלטות, תגרדו עוד קצת מהסבתא, אלוהים יודע מאיפה.
איציק שמולי: והיום אנשים עומדים בפני שוקת שבורה, כי הם נטלו על עצמם התחייבויות מול הבנקים ומול העמותות שהם לא יכולים לסגת מהן, כפי שהממשלה מצפה מהם לעשות וכפי שהממשלה עושה בעצמה.
איציק שמולי: שימו לב שהאוצר מדבר פה בכפל לשון.
איציק שמולי: מצד אחד הוא אומר: התוכנית הזאת לא מצליחה.
איציק שמולי: אגב, המסמך המאלף של הממ"מ מוכיח אחרת.
איציק שמולי: הוא קובע במפורש שגם המכירות וגם התחלות הבנייה ביישובים האלה עלו בצורה דרמטית של 70% בערך.
איציק שמולי: זה דבר אחד.
איציק שמולי: אבל גם אם נלך לשיטתו של האוצר, ושר השיכון בכבודו ובעצמו אמר את זה בדיון הקודם שיזמנו, אם התוכנית כל כך גרועה ולא מצליחה, ממה נפשכם?
איציק שמולי: תנו לאנשים האלה להשלים את התהליך.
איציק שמולי: ועדת הכלכלה הציעה עד ה-1 ביולי 2014, אפשר כמובן להאריך את זה.
איציק שמולי: ממה נפשכם?
איציק שמולי: תנו לאנשים לגמור את התהליך ואחרי המועד של ה-1 ביולי 2014 תגידו שהתוכנית הזאת מבוטלת.
איציק שמולי: אני לא אוהב את ההחלטה הזאת, אבל זה המינימום שאפשר לבוא כלפי האנשים האלו.
איציק שמולי: אדוני היושב-ראש, נקודה אחרונה.
איציק שמולי: בדבריך רמזת למשרד מבקר המדינה לגבי כל סוגיית - - -
אמנון כהן: לא רמזתי, דיברתי בבירור.
אמנון כהן: אני יושב-ראש הוועדה לביקורת המדינה, אז אני מדבר ברור כשאני מדבר בוועדה שלי.
איציק שמולי: לידיי הגיעו מכתבים שערורייתיים של סגן שר האוצר, מיקי לוי, שענה – הוא ולשכתו - לחלק מהזוגות הצעירים האלו.
איציק שמולי: אני רוצה לצטט רק משפט אחד שענה סגן שר במדינת ישראל לזוג צעיר לגבי הבטחה שלטונית שנתנה הממשלה.
איציק שמולי: שים לב: ההחלטה על חלוקה או שלילת המענק נתונה בידי שר האוצר, וכמו על כל הטבה אחרת שניתנת בעקבות החלטת ממשלה, אין להסתמך על הטבות אלו.
איציק שמולי: מה אומר משרד האוצר: אנחנו, יש לנו תוכניות גדולות.
ישראל אייכלר: שמולי, לא שמענו.
ישראל אייכלר: תגיד את זה עוד פעם.
איציק שמולי: מה משרד האוצר אומר?
איציק שמולי: ההחלטה על חלוקה או שלילת המענק נתונה בידי שר האוצר, וכמו על כל הטבה אחרת שניתנת בעקבות החלטת ממשלה, אין להסתמך על הטבות אלו.
איציק שמולי: אתם מבינים מה זה אומר?
דב חנין: קודם כול, צריך לברך על הכנות.
דב חנין: הממשלה אומרת: מה שאנחנו אומרים, אל תסתמכו עלינו כי זה רק אנחנו.
יעקב ליצמן: אני מתפלא שהוא לא אמר שהחרדים אשמים.
אמנון כהן: רגע, המשפחה שקיבלה את התשובה היתה חרדית?
איציק שמולי: דווקא לא.
אמנון כהן: תסתכל, תסתכל טוב.
אמנון כהן: כיפה אין במכתב?
איציק שמולי: גם לחרדים מגיעים פתרונות דיור.
איציק שמולי: כבוד היושב-ראש, בנימה יותר רצינית - יש פה בעיה חמורה שהיא הרבה יותר רחבה מבעיית הדיור בפריפריה.
איציק שמולי: כי מה אומר סגן שר האוצר?
איציק שמולי: אחרי כל ההתחייבויות וההבטחות הגדולות של מפלגת יש עתיד במערכת הבחירות, הקמנו קבינט דיור, יש לנו תוכנית ל-150,000 יחידות דיור בהשכרה, אבל אל תאמינו לנו בבקשה כי זו התחייבות שלטונית והיד שנתנה היא גם היד שיכולה לקחת.
איציק שמולי: סגן שר האוצר ושר האוצר בהחלטה הזאת אולי יכסו כמה שקלים בגירעון, אבל הם יקברו באופן סופי גם את הפריפריה וגם את הזוגות הצעירים.
איציק שמולי: אדוני היושב-ראש, אני חושב - - -
אורית סטרוק: וגם את אמון הציבור בממשלה.
איציק שמולי: וגם את אמון הציבור בממשלה, כי תשובה כזאת מחפירה מסגן שר במדינת ישראל צריכה באמת לעורר תהיות גם בוועדה הזאת וגם במשרד מבקר המדינה, כי כנראה סגן השר מיקי לוי, וכנראה גם שר האוצר, לא מבינים מה משמעותה של התחייבות שלטונית כלפי ציבור בוחרים.
מיקי רוזנטל: אני חושב שחברי, חבר הכנסת שמולי, עשה דיאגנוזה לגבי מצבה המנטלי של הממשלה הזאת ונתן לה הנחות, כי זה לא פחות מפיצול אישיות, אלא אם כן אני לא מבין מה קורה כאן, שיד ימין לא יודעת מה יד שמאל עושה.
מיקי רוזנטל: הרי בחוק ההסדרים הממשלה מביאה כל מיני הצעות שנוגעות לדיור, ובין היתר, מבטלת את מענק הפריפריה, עושה שינויים באפשרות לחסוך חיסכון פנסיוני, כך שאנשים אמידים לא כדאי יהיה להם לחסוך לפנסיה והם יחזרו וישקיעו בדירות וכך יהיו פחות דירות ויגבר הלחץ על הדירות.
מיקי רוזנטל: וכמובן שינויים במיסוי, שבמקום לשפר את המצב מרעים אותו.
מיקי רוזנטל: אני באמת לא יכול להבין את זה, אלא על רקע של פיצול אישיות מסוים.
מיקי רוזנטל: אני חושב שאם אנחנו רוצים לפתור את הבעיה, אדוני השר, צריכה להיות החלטה אמיצה, שאני אפילו לא כל כך אוהב אותה כי היא התערבות בנכסים פרטיים של אנשים.
מיקי רוזנטל: אבל אנחנו רק מטפלים כל הזמן בצד של הביקושים ושל ההיצע ולא בהוויה הבסיסית של מה זה בית.
מיקי רוזנטל: יש רבים במדינת ישראל שלא יכולים לאפשר לעצמם לקנות דירה, אבל הם נאלצים להיכנס לתהליך הזה משום שהמדינה לא מותירה להם שום ברירה אחרת.
מיקי רוזנטל: בארצות אירופה יש שוק נרחב לשכירות, והשוק הזה מאפשר לאנשים לגור בדירות לשכירות לטווח ארוך.
מיקי רוזנטל: זה מוריד את הלחץ, כמובן, מהשוק של הקונים.
מיקי רוזנטל: הכרחי לטפל בעניין הזה של השכירות, משום שאנחנו מאלצים אנשים להיכנס להרפתקאות איומות ונוראיות של רכישת דירה שלא יכולים לעמוד בהן.
מיקי רוזנטל: ואם הם עומדים בהן חייהם הופכים להיות סיוט – הם משתעבדים לדבר הזה שנקרא רכישת דירה.
מיקי רוזנטל: אנחנו לא צריכים להמציא את החוכמה, אפשר לאמץ את מה שמקובל בגרמניה, צרפת וכו', שבהן שוק השכירות מוסדר ברגולציה ממשלתית שאומרת, פחות או יותר, את הדבר הבא: נכנסת להסכם שכירות, אתה יודע מה המנגנון של ההצמדה שתשלם לאורך שנים.
מיקי רוזנטל: זה דבר מאוד מהותי, כי אז אנשים לא נאלצים כל שנה לעזוב את הבית שלהם.
מיקי רוזנטל: אני לא יודע אם אדוני יודע, אבל המספר המוערך של אנשים שעוזבים את השכירות ועוברים לשכירות אחרת כל שנה הוא למעלה מ-80,000 איש.
מיקי רוזנטל: זאת אומרת, 80,000 גרים בדירה שכורה, הם היו שמחים מאוד להמשיך לגור בה אבל בעל הדירה מעלה להם את השכירות באופן בלתי פרופורציונלי ואז הם הולכים לחפש דירה אחרת, והם יוצאים למסע שבכל שנה הם נאלצים לעזוב דירה.
מיקי רוזנטל: דירה שכורה יכולה להיות גם בית אם אנחנו, ברגולציה, נאפשר שלושה דברים: שההסכם יהיה הוגן; שמי ששוכר יוכל לגור בדירה שכורה לאורך זמן; שמנגנון התשלומים בדירה שכורה יהיה ברור ומפוקח.
מיקי רוזנטל: התוצאה תהיה ירידה בשכר דירה.
מיקי רוזנטל: אני כבר לא מדבר על בנייה להשכרה, בעניין הזה אני מניח שאנחנו חלוקים, אבל אני חושב שגם זה ראוי.
מיקי רוזנטל: אבל צריכה להיות החלטה מנהלית משמעותית שכן, היא פגיעה בזכויות קניין של אזרחים מצד אחד, ומאידך מסדירה עניין שהוא במשבר לאומי, והפתרונות שהציעו עד עכשיו לא מסייעים.
מיקי רוזנטל: זה פתרון שלא רק צריך לשקול אותו אלא צריך לאמץ אותו בחדווה כי הוא אחד הנדבכים החשובים בפתרון הבעיה, ובוודאי לא החלטות סותרות ומגוחכות שאני לא יודע איך אתה עומד בהן, כשר השיכון.
אמנון כהן: צחי מהאוצר היה צריך להגיע.
אמנון כהן: מי בא?
<קריאה: הגיע אריאל יוצר.
<אריאל יוצר: הודעתי על האיחור מראש.
אמנון כהן: מה, לא שמעת כל מה שאמרתי?
יעקב ליצמן: אדוני השר, המנכ"לית, יש לי כמה דברים.
יעקב ליצמן: יש מענק פריפריה לרופאים.
יעקב ליצמן: על אף שאני מצהיר כל יום שחתימת הסכם עם משרד האוצר לא שווה גרוש, כי עובדה שהם חתמו עם משרד הבריאות על הסכם לטיפולי שיניים והם לא מקיימים, ביטלו את זה.
יעקב ליצמן: זאת אומרת, מה שאמר חבר הכנסת שמולי, שהשר אומר שזאת פריבילגיה גם כשההסכם חתום, כי גם את זה הוא מבטל, אז מה שווה שהוא יחתום?
יעקב ליצמן: הפתרון אמיתי הוא שאנשים צריכים לדעת בטווח הארוך לאיפה הם יכולים ללכת ואיפה לא, איפה יש מענקים ואיפה לא.
יעקב ליצמן: לא יכול להיות שבן אדם מחפש דירה, מחפש לפעמים חצי דירה ופתאום – הופס, אין מענק.
אמנון כהן: הוא כבר התחיל תהליך.
יעקב ליצמן: אחר שר השיכון מתערב ופתאום יש עוד חודש מענק, ואחר פתאום אין.
יעקב ליצמן: זה משהו לא שווה, ולא יכול להיות דברים כאלה.
יעקב ליצמן: צריך להיות דברים חדים.
יעקב ליצמן: האם יש פה נציג של מרכז השלטון המקומי?
יעקב ליצמן: אני רוצה לספר סיפור שאני רואה אותו כחמור ביותר, ואני רוצה להבין אם זה יכול להיות במדינת ישראל.
יעקב ליצמן: לפני שנה פלוס הגעתי לסיכום עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה, אריה לוקר, וגם עם משרד האוצר, בכוח – הם לא רצו בתחילה אבל הסכימו בדיעבד - כדי לתת מענקים לכמה ערים בפריפריה, שיש בהן הרבה דירות יד שניה ריקות.
יעקב ליצמן: הסכימו לתת 60,000 שקל לתקופה, שנה-שנתיים.
יעקב ליצמן: הם בחרו, האוצר, חיפשו איפה יש מקומות עם דירות ריקות.
יעקב ליצמן: הם עושים את זה בדרך כלל בדירות שאין בהן חשבונות חשמל ומים.
יעקב ליצמן: יש להם דרכים לבדוק איפה אנשים לא גרים.
יעקב ליצמן: הגיעו לסיכום על חמש ערים: טבריה, נצרת, מצפה רמון, ערד וצפת.
יעקב ליצמן: לגבי צפת יש לי ספק אם אני זוכר טוב, אבל נדמה לי שאלה המקומות.
יעקב ליצמן: סוף סוף הגיעו לסיכום על המהלכים האלה, התנו את זה בהסכמה של ראשי הערים.
יעקב ליצמן: תתפלאו לשמוע, אף ראש עיר לא הסכים.
ישראל אייכלר: לא הסכים למה?
יעקב ליצמן: שהם יתנו מענקים לדירות יד שניה במקומות האלה.
יעקב ליצמן: האם אנחנו חושבים שזה מותר?
יעקב ליצמן: האם יש מצב כזה, שלראש העיר יש פריבילגיה להסכים או לא להסכים?
יעקב ליצמן: אני אומר לכם, אני אחראי על כל מילה.
יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, תזמין את אריה לוקר ותשאל אותו אם מה שאני אומר נכון.
יעקב ליצמן: אז מה קורה כאן?
יעקב ליצמן: יש לנו פריבילגיה של שר האוצר, יש לנו פריבילגיה של ראש העיר, היחיד שאין לו פריבילגיה זה האזרח.
יעקב ליצמן: לו אין דעה, הוא לא יכול לעשות כלום, הוא לא יכול לתכנן את מה שהוא רוצה.
יעקב ליצמן: אני חושב שגם על זה צריך לעשות בדיקה, אשמח אם המבקר יבדוק את זה.
יעקב ליצמן: אבל אני פונה לשר השיכון, וזה העיקר – לא יכול להיות מצב שעל המדיניות של השיכון והאוצר ראש העיר יכול לתת וטו או לא לתת וטו.
אורי אריאל: ראש עיר לא יכול.
אורי אריאל: הוא יכול להגיע לתיאום עם האוצר, הוא יכול להגיע לתיאום עם משרדך לשעבר.
אורי אריאל: זו לא זכות חוקית.
יעקב ליצמן: אני מספר לך, שאוצר אמר לי שהוא רוצה הסכמת ראש העיר.
יעקב ליצמן: אף ראש עיר לא הסכים.
יעקב ליצמן: אז האוצר יסביר, למה אני צריך להסביר?
יעקב ליצמן: כי ראיתי מכתב - - -
יעקב ליצמן: ראיתי מכתב מאוד מתלהב של השלטון המקומי.
יעקב ליצמן: איפה אתם?
יעקב ליצמן: אז אני אומר לך עובדה שהיה.
יעקב ליצמן: אני מציע לך לבדוק.
אורי אריאל: אבדוק.
יעקב ליצמן: דבר אחרון - אנחנו מדברים גם על הפריפריה, אנחנו מדברים גם על מענק לירושלים ואנחנו מדברים גם על - - -
אורי אריאל: מה בירושלים?
יעקב ליצמן: מענקים.
אורי אריאל: מה אתם?
אמנון כהן: ביטול המענקים בירושלים לצורך הרחבת דירות.
אורי אריאל: יש לכם בחוות הדעת של הממ"מ - שראיתי אותו עכשיו והוא מחקר מצוין - בסוף היא הספיקה להכניס שהמענקים בירושלים קיימים.
אורי אריאל: אמרתי לפני חודשיים, ואני חוזר ואומר: לכו לקנות דירות.
אורי אריאל: כל הקשקוש הזה בעיתונים, יש ואין - יש.
אמנון כהן: הוא מתכוון למשפרי דיור, מרחיבי דיור.
אורי אריאל: הוא דיבר על המענקים בירושלים.
יעקב ליצמן: אני יודע שהרחבת לכמה חודשים, אבל זה לא אומר - - -
אורי אריאל: אחרי עשר שנים שזה היה מוקפא בממשלת
אורי אריאל: כם אז הצלחתי רק חלקית.
אורי אריאל: זה נכון, אני מסכים.
אורי אריאל: וביחד אני מקווה שנאריך את זה, חבר הכנסת ליצמן.
יעקב ליצמן: זה שהוארך היום, אדוני, זה בגלל שאנחנו נופלים בין שני תקציבים.
יעקב ליצמן: אבל בוא נעזוב את זה, אתן לך את כל הקרדיט לזה.
יעקב ליצמן: אני רוצה להבין דבר אחד, מכל היישובים - - -
ישראל אייכלר: אתה צריך להיות ברור, אדוני השר.
ישראל אייכלר: אתה אומר לאנשים לקנות דירות, אבל זה רק לארבעה חודשים.
ישראל אייכלר: עד שהם יגמרו את הסידורים יגידו להם שכבר - - -
אורי אריאל: בממשלה שאתם ישבתם זה היה הרבה שנים, רק בהקפאה, בפריזר.
אורי אריאל: עכשיו זה לכמה חודשים - - -
ישראל אייכלר: שהאזרח יידע לא לקנות דירה אם אין לו אפשרות להוציא את ההלוואה בארבעה חודשים.
אורי אריאל: מכובדי, בסדר.
אורי אריאל: אנחנו נשתדל להאריך את זה.
אמנון כהן: חבר הכנסת ליצמן, אתה מסיים?
יעקב ליצמן: מילה אחת, אדוני.
יעקב ליצמן: תשים לב, אדוני, במחקר של הממ"מ בעמוד 4 יש רשימת יישובים שבהם מימשו.
יעקב ליצמן: ערד לא נמצאת שם, והסיבה היא שלא בונים שם.
אמנון כהן: אשלב בין הח"כים לבין אלה שבאו מהמטה המשולב למען נפגעי ביטול מענקי דיור בפריפריה.
אמנון כהן: אזרחים התארגנו וביקשו להגיע, אז חבר כנסת אחד ידבר ואחר כך אחד מהם.
אמנון כהן: חגית מרגלית כהן, מה שלומך, גברתי?
אמנון כהן: מאיפה את?
<חגית מרגלית כהן: כרגע אני מתגוררת בצפון, ביישוב עדי.
<חגית מרגלית כהן: אני מייצגת את הרוכשים בעיר חריש.
<חגית מרגלית כהן: אני רוצה להקדים ולומר שהרבה דברים שנאמרו כאן הם דברים מדויקים, נראה שאתם בקיאים בדברים, ומה שנותר זה לעשות.
<חגית מרגלית כהן: ככה אני מרגישה.
<חגית מרגלית כהן: אציג את עצמי.
<חגית מרגלית כהן: אני אם חד-הורית לשני ילדים, בת למשפחה של 11 ילדים.
<חגית מרגלית כהן: ההורים שלי, שיחיו, עבדו קשה כל החיים שלהם לכלכל את המשפחה.
<חגית מרגלית כהן: כל האחים שלי שירתו בצבא, שירתו את המדינה, כך גם אני.
<חגית מרגלית כהן: לכל אורך השנים אני עובדת, כל שנות חיי משתכרת למחייתי.
<חגית מרגלית כהן: מה שנקרא, מגיעה ממשפחה למופת, או בכלל – אזרחים למופת.
<חגית מרגלית כהן: כמו שאתם רואים, אני לא זוג צעיר, אני אוטוטו בת 50, אבל דירה משלי עדיין אין לי.
אמנון כהן: זו דירה ראשונה שאת - - -?
<חגית מרגלית כהן: דירה משלי עדיין אין לי.
<חגית מרגלית כהן: אני מפרנסת יחידה.
אמנון כהן: מה את עושה בחריש?
אמנון כהן: אמרו לי ששם יש רק חרדים.
<חגית מרגלית כהן: חריש לכולם.
מיקי רוזנטל: חרדים מהמצב יש שם.
<חגית מרגלית כהן: אגב, אני רואה את זה כדוגמה למקום שיהיה באמת עם אהבת ישראל.
<חגית מרגלית כהן: אני מפרנסת יחידה, כל המשכורת הולכת למכולת.
<חגית מרגלית כהן: מעבר לזה באמת אי-אפשר היה לעשות כלום.
<חגית מרגלית כהן: אני חיה חיים מאוד פשוטים.
<חגית מרגלית כהן: אני שורדת, אבל בשמחה.
אמנון כהן: מתי עשית את העסקה וממה את חוששת?
אמנון כהן: מתי חתמת?
אמנון כהן: איפה את כרגע?
<חגית מרגלית כהן: בשנת 2012, בשנה שעברה, קפצתי למים.
<חגית מרגלית כהן: הילדים שלי היום הם בני 16 ו-17 – עשר דירות עברנו.
<חגית מרגלית כהן: כל מעבר כזה הוא קשה, הוא קשה נפשית.
<חגית מרגלית כהן: החלטתי לקפוץ למים ולרכוש דירה, רק בגלל שהמענקים הוצעו שם, רק בגלל שהמחיר היה כזה שיכולתי לתאר לעצמי שבחיים האלה אני מסוגלת לקנות דירה על סמך זה.
<חגית מרגלית כהן: עשיתי את כל החישובים, כולל המענקים, ואז הגעתי למסקנה שיש פה איזה סיכוי קטן ואני הולכת להגשים חלום.
<חגית מרגלית כהן: התחלתי לגרד כספים בשביל ההון העצמי, הצלחתי לגייס את זה, שילמנו כבר את הכספים האלה, את הקרקע כבר רכשתי.
<חגית מרגלית כהן: כל ההון העצמי שלי כבר שם, נותרתי בלי כלום.
<חגית מרגלית כהן: ואז הגיעה 2013, ממשלה חדשה – ביטלו את המענקים.
<חגית מרגלית כהן: יש בעיה.
<חגית מרגלית כהן: המענק מבוטל, הכול מבוטל.
<חגית מרגלית כהן: קניתי זכות ב-2012, והנה אני פה.
אמנון כהן: בגלל שכרגע אין שם היתרי בנייה?
<חגית מרגלית כהן: אין היתרים.
אמנון כהן: בעוד שבוע יהיו, לא?
<חגית מרגלית כהן: עוד שבוע, בעזרת השם ובניסים - לא, זה לא יקרה.
אמנון כהן: אפילו בניסים לא, את אומרת.
<חגית מרגלית כהן: לא, אפילו לא בניסים.
יעקב ליצמן: עוד שבוע שר האוצר לא יהיה.
<חגית מרגלית כהן: בחוזה הרכישה שלנו מוזכר המענק, אבל ממשלה נופלת וממשלה קמה ובכלל לא מכבדת את ההחלטה של הממשלה הקודמת.
<חגית מרגלית כהן: איפה אני, כאזרחית, נמצאת עכשיו מול המדינה?
<חגית מרגלית כהן: האמון שלי לגמרי נעלם.
<חגית מרגלית כהן: אני אישית ללא המענק הזה צריכה ללכת אחורה, לסגת מכל החתימות שחתמתי עד עכשיו, לשלם קנסות.
<חגית מרגלית כהן: קודם כל, לוותר על חלום ועל התקווה הגדולה שתהיה לי דירה.
אורי אריאל: כמה הקנס?
<חגית מרגלית כהן: הקנס הוא כ-40,000 שקל מתוך ההון העצמי שהגיע ל-200,000 שקל.
<חגית מרגלית כהן: אני נותנת מתנה, זורקת לפח.
<חגית מרגלית כהן: אני חוזרת אחורה, נשארת בלי דירה, נשארת בלי כלום.
אמנון כהן: וצריכה להחזיר את ה-40,000 שקל, את החוב.
<חגית מרגלית כהן: כן.
<חגית מרגלית כהן: 40,000 שקל פשוט קנס על זה שאני אזרחית טובה או משהו בסגנון.
<חגית מרגלית כהן: אדוני היושב-ראש, אני באמת מבקשת להקים ועדת חקירה ממלכתית או פרלמנטרית.
<חגית מרגלית כהן: איך יכול להיות שדבר כזה קורה במדינת ישראל?
<חגית מרגלית כהן: זה פשוט לא ייתכן, זו שערורייה.
איציק שמולי: הסברנו לך - זו תפיסתו של משרד האוצר.
איציק שמולי: זו התשובה שנתן לכם סגן שר האוצר – אל תאמינו למה שיש לנו להגיד.
<חגית מרגלית כהן: חתמנו והתחייבנו על סמך הבטחה של הממשלה.
<חגית מרגלית כהן: אני מבקשת שייקבע דיון נוסף שבו תידון הסוגיה איזו ועדת חקירה מקימים.
<חגית מרגלית כהן: תודה רבה.
אמנון כהן: חבר הכנסת אוחיון, בבקשה.
שמעון אוחיון: אדוני השר, אדוני היושב-ראש, חבריי, אני רוצה לשמש פה נציג או להשמיע במקום דוד בוסקילה, ראש עיריית שדרות.
שמעון אוחיון: מי ששמע את זעקתו, יש כאן משום כפיות טובה לפריפריה.
שמעון אוחיון: הפריפריה שרק עכשיו סבלה מכל המתקפה של הטילים וסובלת יום יום, זאת התשובה שלנו?
שמעון אוחיון: זו ההערכה שלנו אליה?
שמעון אוחיון: אני צריך לשמוע את דוד בוסקילה ולהתעלם מכך?
שמעון אוחיון: אף אחד לא יכול לדאוג כשהוצא צועק ואומר: רבותי, אז מה, אנחנו לבדנו נתמודד לבד עם ההתיישבות בפריפריה?
שמעון אוחיון: איך נמשוך את האנשים?
שמעון אוחיון: יישר כוח לענת לוי מהממ"מ, גם מנהלת הממ"מ נמצאת כאן.
שמעון אוחיון: כותבים במסמך במפורש שנכון שמענקי המקום בטווח קצר תורמים לעליית מחירים, אבל אחר כך הם מביאים לגידול בהיצע, שכן מגדילים את היקפי הבנייה לאור הערכתם שהביקוש אכן קיים, בין היתר בשל המענקים.
שמעון אוחיון: אני לא רוצה להיכנס לניתוח המקצועי ואני לוקח את הדברים כמות שהם.
שמעון אוחיון: גם מהבחינה העסקית, לפחות, הדברים נראים כאלה.
שמעון אוחיון: מה זאת אומרת ללכת לשוק החופשי?
שמעון אוחיון: כשאנחנו מדברים על פריפריה, אדוני השר, שלחנו את האנשים לפריפריה מתוך בחירה?
שמעון אוחיון: אלה שהתיישבו בשדרות, בנתיבות, בדימונה, בשלומי במקומות כאלה ומחכים להתאושש ומחכים שמקומם יפרח וישגשג, מישהו אמר להם שזה עניין של השוק החופשי?
שמעון אוחיון: או שהיתה מדיניות ביזור של הממשלה שראתה בזה יעד לאומי, ליישב את הארץ?
שמעון אוחיון: אז אף אחד מאתנו לא יכול להפנות אוזן קשבת?
שמעון אוחיון: במה מדובר?
שמעון אוחיון: כרגע מדובר בסך הכול, לפחות על פי הנתונים, במענק מסתכם כולל, מאז שהתחיל המבצע, ב-72 מיליון שקלים.
שמעון אוחיון: אז אם אנחנו באמת רוצים לבטא גם רגישות חברתית וגם רגישות לאומית, על כל המשתמע מזה - אנחנו יודעים מי האוכלוסייה הנמצאת בפריפריה - שם להתעלם ממנה, לא להקשיב לה?
שמעון אוחיון: כל הכבוד לכל המבצעים וכל הניסיונות שעשה גם סגן שר הבריאות ליצמן כדי להפנות רופאים, כך צריך להיות.
שמעון אוחיון: צריך להיות מאמץ לאומי, וזאת ההזדמנות והשעה.
שמעון אוחיון: ואני לא מדבר כרגע רק על שלושה-ארבעה חודשים.
שמעון אוחיון: ניתנה הזדמנות או לא?
שמעון אוחיון: אני צופה לעתיד, מה קורה?
שמעון אוחיון: איך אני יכול להתבונן ולהסתכל במישהו שגר היום בשדרות או בנתיבות ומתמודד עם בעיות ביטחוניות קשות?
שמעון אוחיון: אני לא מדבר על המרחק, על הימים שמוצרי המזון הבסיסיים לא הגיעו והיינו צריכים להתארגן בקבוצות ולהגיע לשם כדי לסייע בידם.
שמעון אוחיון: אני חושב שאנחנו נדרשים פה לחשיבה שניה ואנחנו בוודאי מתייצבים מאחוריך, אדוני השר, כדי לא לפגוע בפריפריה.
שמעון אוחיון: הנה, הטבלאות מראות שהיה ביקוש.
שמעון אוחיון: אתם יודעים מה?
שמעון אוחיון: אם אחרים לא באו ולא נענו לעניין הזה אז יכול להיות שהמענק של 60,000 שקלים לא מספיק כדי לתמרץ את הדבר הזה.
שמעון אוחיון: יכול להיות שלמקומות כמו דימונה, שלומי וקרית שמונה צריך להעלות את המענק, אולי זה באמת ידרבן.
שמעון אוחיון: לכן אני רואה בזה גם יעד לאומי חברתי ממדרגה ראשונה ובוודאי, אדוני השר, אנחנו מצפים, יחד עם הוועדה ויחד עם ועדות אחרות, לעשות שינוי בעניין הזה.
אמנון כהן: אני מבקש מחברי הכנסת שנמצאים אתנו, מעבר לדיון כאן בוועדה ביום שני הקרוב יש לכם ישיבות סיעה.
אמנון כהן: אני מבקש להעלות את הדברים האלה בישיבות הסיעה, שתתגבש פה קבוצה של הקואליציה והאופוזיציה יחד, שנבטל את הגזירה הקשה על הזוגות הצעירים, על אלה שחשבו שסוף-סוף יש איזשהו מענה והם נופלים בין הכיסאות.
אמנון כהן: אז אני מבקש, קואליציה כאופוזיציה, בדיונים של ישיבות הסיעה להעלות את הסוגיה הזאת, ובכוחות משותפים אני חושב שנוכל לעשות מעשה.
איציק שמולי: אדוני, גם לך כיושב-ראש הוועדה יש סמכות לזמן לכאן את סגן שר האוצר שייתן לנו תשובות.
מיקי רוזנטל: למה את הסגן?
איציק שמולי: כי הסגן חתום פה.
מיקי רוזנטל: שיבוא השר.
אמנון כהן: שניהם יבואו.
אמנון כהן: האופי של הדיונים - - -
יעקב ליצמן: השר יגיד שזה לא הוא.
אמנון כהן: נשמע את הדברים, יכול להיות שבסוף הדיון היום יש בשורה לאוצר.
אמנון כהן: מיקי לוי או העוזרים שלו רואים את השידור ויגידו: חזרנו בנו ואנחנו מבטלים את הגזירה הקשה הזאת דרך אריאל, שהוא נציג האוצר, או שהוא יבוא עכשיו.
אמנון כהן: דרך אגב, אתמול נציג ראש הממשלה לא היה בדיון על הקהילה האתיופית.
אמנון כהן: היה צריך להיות מישהו ממשרד ראש הממשלה שאמור לטפל באוכלוסייה הזאת.
אמנון כהן: בדיון אמרתי שהוא ברח מאחריות, צעקתי, ותוך שעה הוא היה פה.
אמנון כהן: זאת אומרת, הוא הגיע תוך כדי דיון.
אמנון כהן: אריאל, אני אומר – אסור לברוח מאחריות.
אמנון כהן: תגיד לראובן קוגן, תגיד לשר האוצר וסגנו.
אמנון כהן: התחייבתי לשר השיכון, יש לו עוד דיון בוועדה אחרת.
אמנון כהן: הוא חייב לצאת ב-10:00.
יעקב ליצמן: אנחנו מבקשים ששר האוצר יגיע.
אמנון כהן: שר השיכון פה.
מיקי רוזנטל: שר השיכון הוא בסדר, הוא בעד ביטול העניין.
יעקב ליצמן: ששר האוצר יופיע כאן.
אורי אריאל: ברשותכם, אשאר עוד כמה דקות ואשמע עוד שניים-שלושה חברי כנסת אבל, אם אפשר, בקצרה.
אורי אריאל: המנכ"ל נשאר אתכם, ישמע, ירשום, ונמשיך בשיח הזה.
אמנון כהן: חנא סוייד, בקצרה.
חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, ברשימת היישובים שהקראת, שהם כלולים בהחלטת הממשלה, יש מספר יישובים ערבים, חמישה-שישה נדמה לי.
חנא סוייד: מלבד נצרת, אין באף אחד מהם בנייה קבלנית.
<קריאה: רוויה?
חנא סוייד: רוויה יש, אבל לא בנייה קבלנית.
חנא סוייד: קיבלתי הרבה פניות, וכתבתי על זה מכתב לשר, מאזרחים שפנו אליי ואמרו שהם פנו על מנת לקבל את ההטבה הזו.
חנא סוייד: הם קיבלו תשובה צינית: אתם בונים או אתם קונים דירה?
חנא סוייד: אמרו: אנחנו בונים דירה.
חנא סוייד: הרי ביישובים הערבים אין המסורת הזו של בנייה קבלנית.
חנא סוייד: אנשים בונים בנייה עצמית, גם בנייה רוויה.
חנא סוייד: אז אמרו להם: אתם לא זכאים.
חנא סוייד: אני רוצה לשאול ולבקש מכבוד השר לטפל בעניין הזה.
חנא סוייד: זה לא סוד שביישובים הערבים - במיוחד משרד השיכון שבעצם היה אמון על הכנת ההחלטה הזאת – אין בנייה קבלנית.
חנא סוייד: האם מדובר כאן בחוסר תום לב או באחיזת עיניים?
חנא סוייד: הנה, אנחנו שמים ברשימה יישובים ערבים, שלא יצעקו שאין יישובים ערבים, אבל בביצוע הישובים הערביים זה out.
חנא סוייד: אנחנו לא נקבל מצב כזה, זו אפליה לשמה.
אמנון כהן: תמשיך אחר כך עוד, המנכ"ל ישמע אותך.
אמנון כהן: חבר הכנסת חנין, בבקשה.
דב חנין: לא אחזור על הדברים החשובים שאמרו קודמיי בעניין הפריפריה ובעניין ההבטחה הממשלתית.
דב חנין: אבל אני חייב לומר, אדוני השר, שאני מודאג מההקשר של הסוגיה הזו למה שקורה בכלל בתחום הדיור.
דב חנין: שוק הדיור רותח, והממשלה מחויבת – ושמעתי גם את דבריך - לנסות להקל בשוק הדיור.
דב חנין: אבל המהלכים המתוכננים בפועל רק יחמירו את הבעיה בצורה קיצונית.
דב חנין: למשל, המס החדש על משני דיור.
דב חנין: זה לא משפרי דיור, כמו שתמיד מדגישה חברת הכנסת לוי אבקסיס, זה גם כאלה שהסתבכו עם המשכנתא ומבקשים לקחת דירה יותר קטנה.
דב חנין: מס קיצוני, שהוא בלתי אפשרי והוא גזירה שהציבור לא יכול לעמוד בה.
דב חנין: או ההצעות שעכשיו אני שומע שמתגלגלות באוצר, להטיל מס על שכירות.
דב חנין: זה יעלה את מחירי השכירות עוד יותר.
דב חנין: אמר בצדק חבר הכנסת מיקי רוזנטל שצריך לטפל בבעיית השכירות.
דב חנין: אנשים לא יכולים לעמוד בשכר, ואפילו עוד לא לקנות דירה.
אמנון כהן: שיעלו את השכירות, יגלגלו את זה על השוכר.
דב חנין: לכן הבקשה שלנו ממך עכשיו - ואני שמח שהסכמת להישאר אתנו עוד שתי דקות – זו לאמירה מאוד ברורה שלך, כשר שיכון, שאתה תתייצב נגד כל ניסיון להעלות עוד יותר את מחירי הדיור בישראל, שכבר הגיעו לרמה בלתי אפשרית.
אמנון כהן: חבר הכנסת אייכלר, שני משפטים?
אמנון כהן: אתה יכול לדבר שעה, אבל אתה רוצה שהשר ישמע, אז שני משפטים עכשיו.
ישראל אייכלר: אם אני רוצה לתמצת בשני משפטים, אז קודם כול המשפט הראשון – שיידע כל אזרח בישראל שהתוכנית הזאת גרמה לעלייה של 71% בהתחלות בנייה רוויה בפריפריה, כך שהדבר הצליח.
ישראל אייכלר: זה שקר שאומרים שהתוכנית לא הצליחה, היא הצליחה מאוד.
אורלי לוי אבקסיס: אם היא לא הצליחה, אז איזו סיבה יש להוריד אותה?
אורלי לוי אבקסיס: אז היא לא עולה כסף.