GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שמואל גולן: מוסד מבקר המדינה בדק את הנושא הזה לפני 13 שנה והיתה התמקדות על השירות לעיוור.
<שמואל גולן: מאז לא בחנו ולא בדקנו את הנושא הזה אם חל שיפור, אם כי חלק מהדברים הגיעו אלינו דרך תלונות או דרך פעילויות.
אמנון כהן: אתם רוצים שנגיש בקשה לחוות דעת של מבקר המדינה כדי שתבדקו?
<שמואל גולן: אנחנו לא צריכים לקבל בקשה לחוות דעת.
אמנון כהן: אין שום נושא שנוגע בהם ושנוגע לרווחתם?
אמנון כהן: שנוכל לטפל?
אמנון כהן: שמשרד הרווחה וביטוח הלאומי צריכים לטפל?
<שמואל גולן: אני חושב שאנחנו צריכים לבחון את זה מחדש עוד פעם.
<שמואל גולן: בעניין הזה אני אביא את זה בפני המבקר על-מנת שזה ישולב בתכנית העבודה שלנו.
<שמואל גולן: בכל זאת חלו תמורות כאלה ואחרים.
אמנון כהן: נשמע את הגופים שיציפו דברים.
אמנון כהן: בתכנית העבודה שלכם אני רוצה לדון בדוח החדש.
אמנון כהן: אולי גם לא צריך דוח חדש והכול טופל.
<שמואל גולן: אני משוכנע שלא כי עדיין אנחנו עובדים במכלול של נושאים שלא מטופלים היום באחריות מלאה של השירות לעיוור או על-ידי משרד הרווחה.
<שמואל גולן: אני רוצה להזכיר לכולם שחלק מהתחומים שהאוכלוסייה נזקקת להם, ניתן על-ידי עמותות כאלה ואחרות, שחלקן מתוקצבות וחלקן לא מתוקצבות.
<שמואל גולן: אני יכול להזכיר לכולנו כי רק לפני שנתיים או שלוש, היתה עמותה צפונית בשם "מגדלור" שעמדה בפני קריסה מוחלטת מאחר ולא קיבלה תקציב.
<שמואל גולן: רצו לסגור את הספרייה ואז שר הרווחה, ממש לפני הסגירה, הביא איזה תקציב.
<שמואל גולן: אני לא יודע מה מצבם היום, אני רק יודע שהיה צריך לתמוך בהם כדי שהמערכת תמשיך לעבוד.
<שמואל גולן: הדוח עסק בזמנו בכל ההתארגנות הזאת וביחסי הגומלין בין השירות לעיוור שנמצא במשרד הרווחה לבין הגופים האחרים, העמותות, המוסד לביטוח לאומי, בהתייחס לכמה סוגיות שצריך לטפל בהן.
<שמואל גולן: הטענה הראשונה היתה לגבי המבנה הארגוני של השירות לעיוור.
<שמואל גולן: המבנה הארגוני שלהם לא היה בנוי לכך שהוא יכול לתת את כל התשובות שהוא צריך לתת.
<שמואל גולן: זה גוף מטה, שייעודו לא רק להוציא תעודות לעיוור אלא גם לדאוג לכך שיהיו פעילויות תומכות לאוכלוסייה הזאת.
<שמואל גולן: הגוף הזה לא היה בנוי לעניין הזה.
<שמואל גולן: ההמלצה שהיתה בדוח היא לבצע שינוי ארגוני כדי לטפל באוכלוסייה הזאת.
באסל גטאס: זה נעשה?
<שמואל גולן: אנחנו נשמע עוד מעט.
<שמואל גולן: הדבר השני הוא הטיפול על-ידי מוסדות הרווחה.
באסל גטאס: אני רוצה להבין, כל מה שאתה אומר עכשיו מתייחס לדוח שנעשה לפני 13 שנה.
<שמואל גולן: אמרתי בהתחלה שלא בדקנו אין זה ואין לנו בדיקת מעקב בעניין.
אמנון כהן: הם לקחו ברצינות את הדוח ותיקנו את הכול.
<שמואל גולן: אנחנו נשמע היום מה טופל ומה לא.
<שמואל גולן: אני יודע שדובר, בין היתר, על תחנות מידע.
<שמואל גולן: הבעיה עם האוכלוסייה הזאת והאוכלוסייה של כבדי הראייה היא שזאת אוכלוסייה שלא רצה למוסדות ה רווחה.
<שמואל גולן: זאת לא אוכלוסייה שמגיעה למוסדות הרווחה.
<שמואל גולן: הטיפול בהם מתחיל בבתי החולים, בקופות החולים או באמצעות מערכות מידע.
<שמואל גולן: אין העברת אינפורמציה.
<שמואל גולן: כאשר אדם כזה נזקק לסיוע, הוא לא מגיע לגופים שמטפלים בעניין הזה כי רבים מהם מרגישים שהם נמצאים בתפקוד מלא והם לא רוצים ללכת ולקבל סיוע של מוסדות הרווחה כי הם לא רואים עצמם כאנשים שנדרשים לסיוע הזה.
<שמואל גולן: כל זאת עד שהם מגיעים לנקודה מסוימת שאין ברירה.
<שמואל גולן: לכן הם נעזרים בעמותות, במועדונים שפועלים בעניין הזה ומקבלים תמיכה.
<שמואל גולן: הערנו על-כך גם בדוח ושצריך לתקן.
<שמואל גולן: הערנו על כמה דברים כמו דמי ליווי לניידות.
<שמואל גולן: המשרד ענה אז שהוא יבנה מודל שיקומי ללשכות הרווחה כדי שידעו איך לטפל באנשים האלה.
<שמואל גולן: מוסדות הרווחה ברשויות המקומיות בד"כ יודעים לטפל באירועים אחרים ולא כל-כך יודעים לטפל באוכלוסייה הזאת שהיא אוכלוסייה ייחודית.
<שמואל גולן: הם היו צריכים להכניס הוראות כיצד לטפל בהם.
<שמואל גולן: הדבר הזה לא היה אז בביקורת.
<שמואל גולן: הערנו גם לגבי דמי ליווי ועל כל הנושא של השיקום המקצועי, כלומר, מי מקבל את האחריות לגבי השיקום?
<שמואל גולן: מתוך ניסיון להראות שהדבר הזה לא מוסדר וצריך לסדר את זה.
<שמואל גולן: אני חושב שאין טעם שאני אתחיל לשחזר דברים שהיו לפני 13 שנים.
<שמואל גולן: אנחנו נשמע עכשיו מה עשו.
אמנון כהן: משרד הרווחה, בבקשה.
<אילנה גלייטמן: באמת אני שמחה לבשר על הרבה שינויים שחלו ב-14 השנים האחרונות.
<אילנה גלייטמן: עדיין אני שמחה שהדיון הזה מתקיים כי יש הרבה מה לשנות ולקבל על זה עזרה בדרכים שונות, כולל עזרה תקציבית כמובן.
<אילנה גלייטמן: אם אני אסקור את השינויים שחלו, אני אסביר איך המצב מתנהל היום.
אמנון כהן: אני מבקש התייחסות לסיכום משנה שעברה ולא סקירה של 13 שנים.
אמנון כהן: בשנה שעברה התקיים כאן דיון.
אמנון כהן: הגופים העלו דברים ואז יצא סיכום.
אמנון כהן: קיבלתם את הסיכום ואנחנו מבקשים לקבל תשובות.
אמנון כהן: שימי את הדוח בצד אני רוצה שתייחסי לסיכום של הוועדה.
<קריאה: באנו לכאן בגלל דמי הליווי.
<קריאה: אני לא מבין למה משרד מבקר המדינה לא יכול לדווח מה הוא עשה משנה שעברה, לא מלפני 13 שנה.
<קריאה: אני נציג ציבור העיוורים.
אמנון כהן: מבקר המדינה לא עושה ביקורת אלא אם כן הוועדה מבקשת.
<קריאה: היא ביקשה.
<קריאה: עלה הנושא של דמי ליווי.
<שמואל גולן: הנושא של דמי ליווי דובר גם אז, שצריך להגיע להסדר.
אמנון כהן: אנחנו עושים כרגע דיון המשך.
<אילנה גלייטמן: לגבי דמי הליווי.
<אילנה גלייטמן: קבוצת הקשישים, בעבר היתה מקבלת 50% מדמי הליווי.
<אילנה גלייטמן: עיוור, ברגע שהיה מגיע לגיל זקנה היה מקבל 50% מדמי הליווי בצמוד למה שקורה בקצבת הניידות של הביטוח הלאומי.
<אילנה גלייטמן: התקנות של דמי הליווי צמודות לתקנות של קצבת ניידות בביטוח לאומי.
<אילנה גלייטמן: כאן היה שינוי והקבוצה של הקשישים העלו לה את אחוז דמי הליווי ל-75%, שזה גזר תוספת כספית של בערך 5 מיליון שקלים שקיבלנו מהאוצר לצורך זה.
<אילנה גלייטמן: זה היה השינוי המשמעותי.
אמנון כהן: זאת אומרת שהניידות עלתה מ-50% ל-75%.
<אילנה גלייטמן: רק לקשישים.
<קריאה: זה לא בעקבות הדיון שהיה פה.
<קריאה: בדיון זה כבר היה 75%.
<קריאה: אנחנו מבקשים 100%.
<אילנה גלייטמן: בזה אין שינוי.
<קריאה: אז לא היה שינוי, שלא יהיה דיס אינפורמציה.
אמנון כהן: מה זה שתוך שבוע צריכה להיות ועדה לגבי המלצות למבחן תלות לעיוורים?
אמנון כהן: איפה ביטוח לאומי?
<אילנה גלייטמן: זה שייך לביטוח הלאומי.
<אילנה גלייטמן: זה אגף קצבאות של הביטוח הלאומי.
<אילנה גלייטמן: היה דיון מקדים לדיון הזה בוועדת העבודה והרווחה על הנושא הזה.
<אילנה גלייטמן: חבל שאנחנו נתמקד בנושא הזה כי זה נגמר לפני חצי שעה.
אמנון כהן: אם יש שם בשורות טובות, לא צריך לחזור.
אמנון כהן: אם אין בשורות, אז גם פה צריך להציג.
<קריאה: אנחנו לא צריכים בדמי ליווי, אלא בניידות.
<קריאה: קיבלנו מביטוח לאומי נייר שאומר - - -
אמנון כהן: עם כל הכבוד לכם, יש פה נוהל.
אמנון כהן: לכל אחד כואב במקום אחר אבל כרגע אני לומד.
אמנון כהן: אני נצמד למה שנאמר בשנה קודמת.
אמנון כהן: אני רוצה לדעת מה לגבי המבחנים שאמרתם שתעשו תוך שבוע.
<אילנה גלייטמן: זה ביטוח לאומי.
<ענבר דוד: אני נציגה של ביטוח לאומי בנושא שיקום תעסוקתי.
<ענבר דוד: אני מתייחסת לעניין הביקורת של מבקר המדינה בנושא שיקום תעסוקתי לעיוורים.
<ענבר דוד: אין כאן נציגות מאגף נכות כללית, כי אני הבנתי שהם היו בישיבה קודמת.
<ענבר דוד: גם יחידת המחקר של ביטוח לאומי היו בדיון הזה של שר"ם בישיבה הקודמת.
אמנון כהן: אם הוא עובד ויש לו גמלה, למה הוא צריך להפסיד?
<ענבר דוד: אני יכולה להגיד שבעקבות הביקורת משנת 2000 בערך, ביטוח לאומי מטפל בכל אוכלוסיית העיוורים ולקויי הראייה בעניין שיקום תעסוקתי, לפי הקריטריונים שהחוק קבע לקביעת זכאות לשיקום.
<ענבר דוד: אנחנו אחת לרבעון נפגשים עם השירות לעיוור.
<ענבר דוד: יש פגישות קבועות ומסודרות יחד עם העמותות השונות.
<ענבר דוד: יש נציגות לעמותת על"ה, יש את המרכז לעיוור.
אמנון כהן: למה הגעתם?
אמנון כהן: לדבר זה טוב, תוצאות אני צריך.
<ענבר דוד: מפתחים כל הזמן שירותים מותאמים סביב ההתפתחות הטכנולוגית, סביב הטריטוריה וגבולות השיקום של כל אחד מהמשרדים.
אמנון כהן: עיוור שמקבל גמלה משעמם לו.
אמנון כהן: הוא הלך לחברת "המשקם" או חברה אחרת ומקבל שם סכום מסוים.
אמנון כהן: מורידים לו את הגמלה - - -
<ענבר דוד: אתה מבקש ממני לדון בעניין הזכאות לשיקום.
<ענבר דוד: זכאות לשיקום, לפי חוק, צריך להיות לך אחוזי נכות.
<ענבר דוד: הבנתי שאם הוא מקבל בחוץ, אז מורידים לו מהקצבה.
<קריאה: לא, אנחנו מדברים על הניידות.
<ענבר דוד: אדוני, אתה דן בחוק לרון.
<ענבר דוד: חוק לרון אומר כך: המטרה היא לתמרץ אנשים עם מוגבלות להשתלב בשוק העבודה.
<ענבר דוד: בניגוד לעבר, לפני 2008 – חוק לרון יצא לדרך ביולי 2008 וב-2009 הוא הוחל.
<ענבר דוד: נתנו לביטוח לאומי שנה הסתגלות.
<ענבר דוד: הוא אומר שאדם עם מוגבלות שמקבל קצבה ועובד, הקצבה תופחת בהדרגה כך שתמיד יהיה לו להשתלם לעבוד, הוא יקבל גם חלק מקצבה וגם עבודה עד לגובה שכר מסוים.
<ענבר דוד: זה נכון גם לגבי אוכלוסיית העיוורים.
<זוהר ג'ינאו: אני חבר הנהלת המרכז לעיוור ויו"ר עמותת על"ה שעוסקת בחינוך של עיוורים.
<זוהר ג'ינאו: רציתי לבקש מכבוד יו"ר הוועדה למקד את הדיון בנושא שהוא בנפשנו.
<זוהר ג'ינאו: אנחנו זקוקים לעזרה וזה היה מוקד הדיון בפעם שעברה.
<זוהר ג'ינאו: גלשנו להרבה נושאים ואני לא אחזור עליהם, כולל הנושא של שר"ם, שדנו בו עמוקות וכולל הנושא של דוח לרון שבה אני גם חבר.
<זוהר ג'ינאו: זה לא רלוונטי לפה.
<זוהר ג'ינאו: יש בעיית דמי ליווי שבהם העיוורים מאוד מקופחים, גם בתחום של דמי ליווי גם בהשוואה לנכויות אחרות.
אמנון כהן: מה זה דמי ליווי?
<זוהר ג'ינאו: על זה עמד המבקר וקבל על כך.
<זוהר ג'ינאו: על זה אנחנו מבקשים את העזרה שלכם פעם שנייה.
<זוהר ג'ינאו: דמי ליווי זה סכום שעיוור מקבל כדי לאפשר לו לנוע מנקודה א' לנקודה ב'.
<זוהר ג'ינאו: מן הסתם יש לו הרבה יותר הוצאות בעניין הזה.
<זוהר ג'ינאו: לפיכך, כדי לנוע ולהקל עליו בניידות הוא מקבל סכום.
<זוהר ג'ינאו: העיוור מקבל 957 שקלים בחודש.
<זוהר ג'ינאו: פה אני קופץ לעוולה מספר אחת.
<זוהר ג'ינאו: אם נשווה את העיוור לנכה אחר, נכה גפיים, הוא מקבל 2,500 שקלים בחודש.
<זוהר ג'ינאו: כדי לעשות צדק ושקיפות מלאה, העיוור לא משלם באוטובוסים והוא פטור מלשלם.
<זוהר ג'ינאו: אנחנו מופלים בהשוואה לנכויות אחרות, בערך בסביבות 1,500 שקלים בחודש.
<זוהר ג'ינאו: אני מדבר בהשוואה לנכים אחרים.
<זוהר ג'ינאו: למה?
<זוהר ג'ינאו: ככה, אין שום הסבר.
<זוהר ג'ינאו: בחישובים שעשינו, אנחנו מבקשים להשוות אותנו בדמי הניידות ואפילו תבטלו את הפטור מדמי נסיעה.
אמנון כהן: דמי ליווי ודמי ניידות זה משהו אחר?
<זוהר ג'ינאו: אני מדבר על דמי ליווי, אחד תלוי בשני.
<זוהר ג'ינאו: דמי ליווי ודמי ניידות זה אותו דבר אלא שדמי ניידות נותנים לנכה גפיים ודמי ליווי נותנים לעיוור.
<זוהר ג'ינאו: זה אותה גברת בשינוי אדרת.
<זוהר ג'ינאו: בתוך התחום של ה-957, שם יש דברים תמוהים שהמבקר עמד עליהם.
<זוהר ג'ינאו: אדם שמתעוור אחרי גיל הפנסיה, לא צריך דמי ליווי.
<זוהר ג'ינאו: ככה.
<זוהר ג'ינאו: בן אדם שמתעוור וצריך ניידות כדי לנסוע לנכדיו ולקופת חולים, לא מקבל דמי ליווי.
<זוהר ג'ינאו: אדם שמקבל דמי ליווי ויצא לפנסיה, נהגו להפיל לו 50% מהסכום הקטן הזה.
<זוהר ג'ינאו: עכשיו נאבקנו והוסיפו 25% ואז הוא מקבל 75%.
<זוהר ג'ינאו: אנחנו גם טוענים שאדם שיצא לפנסיה דווקא יש לו יותר יציאות הבית.
<זוהר ג'ינאו: יש לו זמן חופשי והוא יוצא יותר.
<זוהר ג'ינאו: אנחנו מבקשים להשאיר את זה ב-100%.
<זוהר ג'ינאו: זה שאדם קיבל דמי ליווי ויצא לפנסיה, אל תענישו אותו.
<קריאה: מי שעובד מקבל 100% ומי שלא עובד מקבל חצי.
<קריאה: זה גם לא נכון כי האדם זקוק לניידות.
<קריאה: ההיפך, כשהוא לא עובד, לפעמים הוא זקוק ליותר.
אמנון כהן: אז למה הוא לא עובד?
<זוהר ג'ינאו: הוא לא עובד כי הוא נכה.
<קריאה: יש רק 25% אחוזי תעסוקה בקרב הציבור שלנו.
<זוהר ג'ינאו: 75% אבטלה בקרב ציבור העיוורים.
אמנון כהן: יש כאלה שרוצים לעבוד ואין עבודה?
<זוהר ג'ינאו: כן.
<זוהר ג'ינאו: בפעם שעברה ביקשנו שזה לא יהיה 75% אלא יישאר 100% וזה לא קרה.
<זוהר ג'ינאו: המבקר קבל ושאל מה ההיגיון בעניין של הפרדה בין עובדים ללא עובדים.
<זוהר ג'ינאו: דבר אחרון.
<זוהר ג'ינאו: דיברנו על ניידות.
<זוהר ג'ינאו: הנושא של ניידות של נכים מוסדר באופן מוזר בהסכם בין האוצר לבין הביטוח הלאומי ולא בחוק.
<זוהר ג'ינאו: בנושא של גמלת ניידות אין חוק.
<זוהר ג'ינאו: זה הסכם שנחתם כל פעם מחדש בין הביטוח הלאומי לאוצר.
אמנון כהן: לפעמים זה יותר טוב.
<זוהר ג'ינאו: העיוורים לא קיימים בהסכם הזה ואני אתן לכם דוגמה זועקת: כשנולד ילד נכה גפיים במשפחה, שלא נוהג, המשפחה מייד מקבלת פטורים ממסים על רכב.
<זוהר ג'ינאו: כשנולד ילד עיוור למשפחה, לא מקבלים שום דבר.
<זוהר ג'ינאו: לילד העיוור הזה יש בעיות ניידות כמו לנכה הגפיים.
<זוהר ג'ינאו: ברגע שאין לך עיניים, אין לך מה שיכבד את הדברים המוטוריים שלך.
<זוהר ג'ינאו: הוא לא יודע לאן ללכת.
<זוהר ג'ינאו: אנשים לא תופסים את זה.
<זוהר ג'ינאו: ברגע שאין לנו עיניים אין לנו ידיים כי המוח לא נותן הוראות ליד מה לקחת ואיפה לקחת.
<זוהר ג'ינאו: הויכוח הזה קורה לנו גם בביטוח הלאומי וגם בנושא הניידות.
<זוהר ג'ינאו: ברגע שנולד ילד עיוור למשפחה, תנו למשפחה הזאת מה שאתם נותנים למשפחה שנולד ילד עם בעיה בקרסול.
אמנון כהן: אמרת שאתה עורך-דין?
<זוהר ג'ינאו: אני עורך דין.
<זוהר ג'ינאו: קיבלנו מכתב מהביטוח הלאומי שיש להכניס אותנו להסכם הזה בין האוצר למדינה.
<זוהר ג'ינאו: זה רשום גם בפרוטוקול בפגישה עם השר כחלון.
<זוהר ג'ינאו: גברת דומיניסניו הודיעה שנגרם עוול גדול לעיוורים בנושא ניידות והודיעו חגיגית שיוצאים לשינוי של כל ההסדר הזה ולא קרה כלום.
באסל גטאס: יש לי שאלה אליך - - -
אמנון כהן: הגיעה חברת הכנסת רות קלדרון.
באסל גטאס: למרות שאני מסכים איתך לחלוטין, רציתי לדעת האם אתם פעילים בקרב עיוורים במגזר הערבי?
<זוהר ג'ינאו: כמובן.
<אבנגלס קירקיריוס: אני יו"ר אגודת העיוורים ששת.
<אבנגלס קירקיריוס: אני רוצה לחדד את הנושא של דמי הליווי.
<אבנגלס קירקיריוס: גם שנה שעברה הייתי ודיברתי על הנושא של דמי הליווי.
<אבנגלס קירקיריוס: כמובן שלא זז שום דבר מאז.
<אבנגלס קירקיריוס: אנחנו במרכז לעיוור נאבקים עשרות שנים כדי שציבור העיוורים יקבל סכום.
<אבנגלס קירקיריוס: כשקבעו את דמי הליווי בשנת 1980, נקבע סכום אחיד לכל העיוורים.
<אבנגלס קירקיריוס: זה שהשירות לעיוור עם השנים עשה כטוב בעיניו ועשה מזה 3 דרגות.
<אבנגלס קירקיריוס: פתאום יש 957, הקשישים מקבלים 75%.
<אבנגלס קירקיריוס: דרך-אגב, עד לפני שנתיים לא היו מקבלים את זה אלא המרכז לעיוור בלחצים על שר האוצר, הסכים שר האוצר אחרי איום של הפגנות להוסיף תקציב ואז הקשישים, כ-1,800 מקבלים 75% שזאת הדרגה השנייה.
<אבנגלס קירקיריוס: יש דרגה שלישית שהם צעירים מתחת לגיל 62- 67 והם מקבלים 50%.
<אבנגלס קירקיריוס: כל זה נעשה על-ידי הרווחה כדי לחסוך כסף.
<אבנגלס קירקיריוס: כשקבעו את דמי הליווי לעיוורים נקבע סכום אחיד לכולם.
<אבנגלס קירקיריוס: המשחק הזה הוא עניין שהשירות לעיוור עושה את זה.
<אבנגלס קירקיריוס: היות ואנחנו העיוורים, כל ההישגים שלנו, אדוני, הם תוצאה של מאבקים.
<אבנגלס קירקיריוס: לנכים אין מה להיאבק.
<אבנגלס קירקיריוס: אנחנו על כל קטנה וגדולה נאבקים.
<אבנגלס קירקיריוס: גם היום, כאשר אנחנו באים לרווחה ואומרים שאנחנו רוצים שתשלמו כך וכך, אומרים דבר פשוט: תשיגו כסף מהאוצר ואנחנו ניתן לכם.
<מורן מזוז: בקשר למה שזוהר אמר על-כך שנכים מקבלים 1,500 ואנחנו מקבלים 957 שקלים.
<מורן מזוז: אני נוסעת במונית מהכנסת בירושלים.
<מורן מזוז: הנהג רוצה לקחת ממני 50-60 שקלים.
<מורן מזוז: ליטר דלק עולה 21 שקלים וכל היתר הולך לנהג.
<מורן מזוז: איך עושים חשבון כזה?
<מורן מזוז: לנכים יש רכבים משלהם.
<מורן מזוז: כל-כך הרבה כסף הולך.
<מורן מזוז: צעירים מקבלים 50% אם הם לא עובדים.
<מורן מזוז: צעירים עיוורים לא צריכים לשבת בבית כל היום ולא לעשות כלום.
<מורן מזוז: הם רוצים לצאת לטייל, לצאת לבלות ולעשות חיים כמו שכל אחד עושה.
<מורן מזוז: גם הם צריכים לקבל 900 שקלים.
<מורן מזוז: זה שהם עובדים או לא, זה לא משנה, כי גם מקומות עבודה משלמים את הנסיעות.
<חיים קרול שוורץ: אני יו"ר העמותה של המרכז הישראלי לכלבי נחיה.
<חיים קרול שוורץ: גילוי נאות, גם מנהל תחום ייעוץ לקשיש בסניף רחובות של הביטוח הלאומי.
<חיים קרול שוורץ: אני רוצה להעלות היבט של מה שנקרא חידוש דמי הליווי.
<חיים קרול שוורץ: מה זה חידוש דמי ליווי?
<חיים קרול שוורץ: בעיניי זה הליך לא מכובד ולא נכון ואני אסביר.
<חיים קרול שוורץ: אחת לשנה אנחנו מתבקשים ממקום העבודה להביא אישור שאנחנו ממשיכים לעבוד, את היקף המשרה ותלושי משכורת.
<חיים קרול שוורץ: סליחה, אני עובד 26 בביטוח הלאומי.
<חיים קרול שוורץ: בעיניי זה הליך משפיל, שאני צריך כל שנה לבוא ולהגיד: תשמעו, אני ממשיך לעבוד.
<חיים קרול שוורץ: גם בקצבאות הביטוח הלאומי, על פי חוק הביטוח הלאומי שמקבל קצבה וחל שינוי במצבו חייב להודיע למוסד בתוך שבועיים.
<חיים קרול שוורץ: אז יואיל נא משרד הרווחה, או מי שהיום במרכז לעיוור, בהסכמתכם, ויחתום על הצהרה שהוא מתחייב להודיע על כל שינוי במצבו ובא לציון גואל.
אמנון כהן: כל כמה זמן אתם נדרשים?
<חיים קרול שוורץ: כל שנה.
אמנון כהן: פתאום תתחילו לראות, בעזרת השם?
אמנון כהן: הלוואי שתראו ולא תזקקו לעזרה.
<מורן מזוז: הם גם מבקשים לדעת על המצב הרפואי שלנו.
<שירלי ענבי: הייתי רוצה לחדד מספר דברים.
<שירלי ענבי: יש תחושה שדמי הליווי נועדו כמכשיר לעודד את האנשים לעבוד.
<שירלי ענבי: דווקא כאשר לא עבדתי נזקקתי לכמות הגדולה ביותר של מוניות כיוון שראיונות העבודה היו במקומות לא מוכרים ונזקקתי להרבה מאוד מוניות.
<שירלי ענבי: זאת נקודה אחת.
<שירלי ענבי: נקודה שנייה.
<שירלי ענבי: הרבה מאוד מקומות עבודה נפסלו לי מכיוון שלא היו נגישים לתחבורה ציבורית.
<שירלי ענבי: אם היה לי מינון מספק למוניות, הייתי מתקבל לעוד הרבה מאוד מקומות עבודה.
<שירלי ענבי: כמי שנעזרת בכלבת נחיה, קשה לי לעלות על מוניות שירות ולכן אני נאלצת להזמין מוניות מחברת מוניות.
<שירלי ענבי: בנוסף, מקום עבודה שהתקבלתי אליו כרגע, נמצא בערך מרחק של שעתיים וחצי מביתי.
<שירלי ענבי: הייתי יכולה לחסוך מעצמי ולשלב לעצמי מונית ואוטובוס, לו הדבר היה אפשרי.
<שירלי ענבי: בנוגע לקשישים.
<שירלי ענבי: תארו לעצמכם קשיש שנזקק למקל הליכה ומקל נחייה.
<שירלי ענבי: השימוש שלו במוניות הוא רב.
<שירלי ענבי: אז דווקא להוריד לו זה נראה לי מעט בעייתי.
<שירלי ענבי: תודה לכולם.
אמנון כהן: הדיון היום הוא דיון חגיגי ומעלים סוגיות.
אמנון כהן: אני לא רוצה בדיון הבא שוב לדבר מה נעשה ומה לא.
אמנון כהן: אני אבקש שתעשו אצלכם עבודת מטה לגבי קשישים, לגבי ניוד, לגבי אנשים שצריכים את הכלבים, כל נושא הליווי ודמי ליווי והקיפוח לעומת הנכים.
אמנון כהן: תעשו עבודת מטה ותגיעו עם פתרונות.
אמנון כהן: תוך חודש אני אשב עם שר הרווחה, יחד עם חבריי לוועדה לביקורת המדינה.
אמנון כהן: חברת הכנסת רות קלדרון תעזור לי.
אמנון כהן: תכינו לנו מסמך מקדים.
אמנון כהן: אנחנו נשב ונלמד אותו.
אמנון כהן: נראה מה אפשר לעשות.
אמנון כהן: אולי יש צורך בחקיקה?
אמנון כהן: אולי צריך הסכם בין המוסד לביטוח לאומי, האוצר ומשרד הרווחה.
אמנון כהן: צריך ללמוד את הסוגיות ולראות איפה האכסניה של החקיקה.
אמנון כהן: אנחנו נבקש לראות את ההסכם שבין הביטוח הלאומי לאוצר.
אמנון כהן: אנחנו נלמד את הסוגיה.
אמנון כהן: אנחנו עוסקים בחקיקה ולא בהסכמים.
אמנון כהן: הכול, כמובן, ייעשה בהסכמה עם שר הרווחה כי אני צריך את התמיכה שלו.
אמנון כהן: אני מזהה פה קיפוח שלא מגיע לכם.
אמנון כהן: זה למעלה מהשמים שהקדוש ברוך הוא גוזר על כל אחד משהו.
אמנון כהן: ויהי רצון שהייתם קמים בבוקר ומאור עיניכם היה חוזר אליכם, בעזרת השם.
<זוהר ג'ינאו: תוך שבוע תקבל את הנייר הזה ואנחנו נעמוד בלוח הזמנים.
<גיא שמחי: אני מנכ"ל המרכז לעיוור.
<גיא שמחי: אני מודה לך, כבוד היושב ראש, על ההבנה הזאת.
<גיא שמחי: אתה רואה את התמונה נכון מאוד.
<גיא שמחי: יש פה קיפוח גדול שדורש תיקון.
<גיא שמחי: אני רוצה לענות לחבר הכנסת לגבי השאלה של המגזר הערבי.
<גיא שמחי: המרכז לעיוור הוא ארגון גג.
<גיא שמחי: בתוך הנהלתנו יושב ד"ר כמאל ספורי, רופא לשעבר, אחד ממקבלי ההחלטות.
<גיא שמחי: אנחנו בקשר חזק מאוד עם המגזר.
<גיא שמחי: אנחנו כאנשים עם מגבלה לא מתייחסים לדת, גזע או מין כי אנחנו מבינים כי כאן שום מהות אמיתית.
<גיא שמחי: לא משנה מאיפה הגענו ולאן אנחנו הולכים, ואנחנו צריכים לקבל כל אדם באשר הוא.
<גיא שמחי: אנחנו שם ומאוד מקרבים ורוצים לקרב את כולם וגם את המגזר הערבי.
<גיא שמחי: בפניות הציבור אנחנו מטפלים בכולם.
<גיא שמחי: כל אדם מקבל טיפול.
<גיא שמחי: גם בעל"ה זה כך.
<גיא שמחי: אנחנו עוזרים ותומכים בכל אדם באשר הוא אדם.
<גיא שמחי: יש לפעמים אשליה אופטית כי לאנשים רואים – אמר פעם אחד מחברי הכנסת שלא אזכיר את שמו: אתם עיוורים, אתם יכולים ללכת.
<גיא שמחי: האשליה האופטית הזאת חזקה מאוד כי העיניים שלנו מגבילות גם את הרגליים.
<גיא שמחי: המוביליות שלנו כל-כך חשובה כדי לצאת החוצה, כדי להשתלב בחברה, כדי להיות חלק.
<גיא שמחי: הנקודה הזאת של הניידות שלנו, אם היא תקבל את התמיכה המתאימה, נוכל הרבה יותר לצאת לעבודה, הרבה יותר לתפקד ולחיות עם המשפחות שלנו, עם הילדים שלנו ולתרום לחברה ולחזק אותה.
<גיא שמחי: תודה רבה על ההתייחסות.
<גיא שמחי: אנחנו נגיש את המסמך.
<חיים קרול שוורץ: לגבי חבר הכנסת ששאל לגבי המגזר.
<חיים קרול שוורץ: בכלבי הנחייה שלנו בשנים האחרונות יש 3-4 עיוורים מהמגזר הערבי שקיבלו כלבי נחייה.
<חיים קרול שוורץ: הראשון היה מאום אל פחם והוא מתפקד בצורה מצוינת.
<חיים קרול שוורץ: כמו שאמר גיא, בלי הבדל דת, גזע ולאום.
אמנון כהן: במסורת שלנו, כעם היהודי, מוטלת על החברה חובה מוסרית לטפל בכל רובד האוכלוסייה כולל באוכלוסיית העיוורים.
אמנון כהן: האחריות מוטלת על ראשי הקהילה, על גבאי בתי הכנסת, לדאוג לאוכל, לדאוג לצרכים.
אמנון כהן: לשים בתוך הקהילה מישהו שילווה.
אמנון כהן: בתקופות עברו הקהילות טיפלו במצוות הגבאים והרבנים.
אמנון כהן: אנחנו מדינת רווחה שצריכה לטפל בכל האוכלוסייה.
אמנון כהן: לכל קבוצה יש ייחודיות משלה.
אמנון כהן: יש אוכלוסיות נכים שזקוקים לשימוש גדול יותר במים והתחשבנו בהם במכסות של המים.
אמנון כהן: אתם המומחים בתחום שלכם ולכן תכינו את הנייר שלכם.
אמנון כהן: אנחנו כחברי כנסת נלמד.
אמנון כהן: אני לא מחכה לעוד שנה כדי לקבל תשובות.
אמנון כהן: אנחנו נעשה עבודה משותפת.
אמנון כהן: פעם ראשונה זה יהיה עם שר הרווחה.
אמנון כהן: הוא יחליט אם הוא רוצה להביא איתו את האוצר ואת הביטוח הלאומי.
אמנון כהן: אנחנו רוצים להתקדם בתחום הזה.
אמנון כהן: יחד עם חבריי בוועדת ביקורת המדינה נשתדל לעשות את המיטב על-מנת להקל עליכם את מה שאתם חווים יום יום.
אמנון כהן: בטוח שלא ניתן לכם מאה אחוז, אבל במה שאפשר נבוא לקראת.
אמנון כהן: המדינה נמצאת בתקופה קשה וגזירות קשות מבחינה תקציבית.
אמנון כהן: אתמול עברה הצעת התקציב בקריאה ראשונה.
אמנון כהן: יש צורך בתקציב אחראי.
אמנון כהן: זכות דיבור לחברי הכנסת ואח"כ נסכם.
באסל גטאס: אני מודה לך, כבוד היושב ראש, על היוזמה לערוך את הדיון הזה ולציין את היום.
באסל גטאס: גילוי נאות, אני בין המייסדים של קרן מאסירה, שייסדנו אותה בשנה שעברה בשיתוף עם הג'וינט.
באסל גטאס: בין המייסדים העיקריים, חברים שלי עיוורים וגם עם מוגבלויות אחרות.
באסל גטאס: אני רוצה להגיד שהנכה בכלל אבל הנכה העיוור סובל עוד יותר.
באסל גטאס: הוא מיעוט בתוך מיעוט וההדרה והקושי הוא שבעתיים אם לא יותר.
באסל גטאס: חבר שלי הוא שדרן בכיר בשפה הערבית ושמו מוסטפה שלאטה.
באסל גטאס: הוא נכה וגם אחותו נכה.
באסל גטאס: אחוז הנכויות הכבדות בקרב הערבים הוא פי שלוש מאחוז הנכויות בקרב היהודים וזה בעיקר בגלל נישואי קרובים.
באסל גטאס: מעל גילאי 65 זה בגלל מחלות כרוניות כמו סוכרת שלא מטופלת ואנשים לוקים בעיוורון.
באסל גטאס: הגשתי הצעה לדיון מהיר שלצערי לא התקבלה.
באסל גטאס: הבחור הזה, מוסטפה, יזם קבוצת מיקוד שבאו אליה 31 איש עיוורים ועיוורות.
באסל גטאס: אני מוכן להגיד לו שיעביר לכם את התוצאות.
באסל גטאס: הנשים בתוך הקבוצה הזאת גם מופלות לרעה.
באסל גטאס: הן גם מודרות יותר מהעיוורים הגברים.
באסל גטאס: אישה ערבייה עיוורת, היא עוד יותר סובלת מערבי עיוור.
באסל גטאס: כל הסטריאוטיפים החברתיים.
באסל גטאס: התמזל משלי, שבהיותי מנכ"ל של אגודת הגליל, גייסתי בחורה להיות מנהלת מחלקה אצלנו.
באסל גטאס: היא באה לראיון.
באסל גטאס: רק במחצית הראיון גיליתי שהיא עיוורת.
באסל גטאס: היא היתה אחרי מסטר באוניברסיטה העברית בחינוך מיוחד ובסוציולוגיה והיא שכנעה אותי.
באסל גטאס: היא היתה העיוורת הראשונה שעבדתי בצמוד אליה ועבדנו 4-5 שנים יחד.
באסל גטאס: נאלצנו לשנות הרבה דברים בבניין.
באסל גטאס: אחר-כך היא נסעה לגרמניה והתחתנה עם גרמניה ועשתה דוקטורט.
באסל גטאס: עד היום, צורת העבודה שלה באינטרנט, זה משהו פנומנאלי.
באסל גטאס: היא לימדה אותי לעבוד עם עיוור ולהבין את המצוקה של איש עם נכות קשה אבל עם רצון אדיר ועם יכולות והיא הצליחה.
באסל גטאס: היא גם שרה.
באסל גטאס: ההצעה לדיון מהיר היתה על זה שהספרייה בנתניה לא נותנת שירות בכלל או שירות ראוי לערבים.
באסל גטאס: התוצאה הכי מובהקת בקבוצת המיקוד הזאת שערך מוסטפה, היא שמרבית העיוורים דיווחו על בדידות.
באסל גטאס: אין להם מה לעשות בזמן הפנאי.
באסל גטאס: לפחות הספר יכול היה לעזור.
באסל גטאס: בעצם זאת ספרייה לאומית כי היא מתוקצבת על-ידי משרד החינוך ואין שירות בערבית.
באסל גטאס: אין ברייל ואין מגוון טוב.
<גיא שמחי: מנכ"ל הספרייה לעיוור נמצא בוועדה לזכויות הילד.
<קריאה: יש ספרים בערבית.
באסל גטאס: אבל לא במגוון.
אמנון כהן: חברת הכנסת רות קלדרון, בבקשה.
רות קלדרון: קודם כל, אני רוצה לברך אתכם שבאתם.
רות קלדרון: ברוכים הבאים ותודה רבה.
רות קלדרון: אני בטוחה שלהגיע לכנסת בשבילכם זה קשה.
רות קלדרון: אני מקווה שהכנסת נגישה ושכל הארץ תהיה יותר ויותר נגישה ומקבלת פנים.
רות קלדרון: יש משהו מאוד מרגש בלפגוש אתכם.
רות קלדרון: אני שמחה שחבר הכנסת כהן, יו"ר הוועדה הזאת, כי בעיניי הוא היו"ר היעיל ביותר, החזק ביותר בוועדות ויש כאן סיכוי שהדברים יזוזו.
רות קלדרון: כמובן שאני אעשה מה שאני יכולה.
רות קלדרון: שר האוצר ושר הרווחה הם מהסיעה שלנו ואני בטוחה שהם יבינו את הקושי.
<קריאה: זה מבחן מאוד גדול בשבילכם.
רות קלדרון: זאת הזדמנות גדולה בשבילנו.
רות קלדרון: דב ליפמן מהסיעה שלנו מעביר חוק בעניין כלבי הנחייה ואני מקווה שזה יצליח ויעבור.
רות קלדרון: אני רוצה להגיד משהו בעניין התרבותי.
רות קלדרון: אני פחות מכירה את התרבות הערבית אבל בתרבות היהודית ישנו מהלך של שינוי מהמקרא, שבו כל הנכים היו נחשבים לא ראויים לכהונה או לעבודת קודש.
רות קלדרון: בתלמוד, שהוא היהדות שלנו, השגיא נאור, האדם שהוא מלא אור, האדם שהוא לא רואה או כבד ראייה, נחשב אדם יותר רואה.
רות קלדרון: יותר רואה לא רק את הדברים שכל האנשים רואים אלא גם רואה מלאכים, רואה את השכינה, רואה את הדרים העמוקים יותר.
רות קלדרון: אני בטוחה שיש בזה משהו מאוד נכון שכשיש מגבלה כזאת, הרבה כוחות רוחניים אחרים מתחזקים.
רות קלדרון: רציתי להגיד שהרב יוסף, שאני הכי מעריצה בתלמוד, הוא ראש ישיבת בבל, הוא שגיא נאור.
רות קלדרון: הוא איש עיוור ויש הרבה סיפורים עליו.
רות קלדרון: בהתחלה מישהו מזלזל בו.
רות קלדרון: בסוף מתברר שרב יוסף ראה טוב מכולם.
רות קלדרון: אני חושבת שהתכבדנו בכם וכל אחד מכם איפה שהוא נמצא עושה איזו פעולה של ניעור לכל האנשים שרואים רגיל.
רות קלדרון: תדעו לכם שזאת לא רק חולשה, זה איזה סוג של עוצמה.
רות קלדרון: אמר קודם היושב ראש, הלוואי שמחר בבוקר ייפקחו כל העיניים לראות רגיל, אבל המשנה אומרת: תשמע, בוא תשמע.
רות קלדרון: ה"זוהר" אומר: תחזה, בוא תראה.
רות קלדרון: השמיעה של התלמוד זה לשמוע ולדעת בעל-פה.
רות קלדרון: תחזה, זה לא רק דברים שרואים בעיניים, אלא לראות זוהר, זה לראות דברים מיסטיים.
רות קלדרון: רק רציתי להוסיף את העניין הזה.
רות קלדרון: נעשה כמיטב יכולתנו.
רות קלדרון: אני לא רוצה להבטיח כי אני טירונית פה ואני לא יודעת אם אפשר, אבל כל דבר שנוכל לעשות ביחד, אני אשמח.
אמנון כהן: תודה רבה, אני מסכם את הדיון.