GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<בת שבע גבאי: מתקשרים ומקבלים נתונים ועובדים ברמה מאוד גבוהה, יש גם הרבה אקדמאים במסגרת שאצלנו, יש אנשים מאוד איכותיים, כי אם הם עובדים 13 שנה שעתיים, הם פשוט מסכנים.
<בת שבע גבאי: כי אנחנו לא יודעים מה יקרה מחר.
<רם קנדיל: אני מבקש להשלים את דברי בת שבע, אני המזכיר של אחדות, אם אפשר.
אמנון כהן: אתה צריך להשלים?
אמנון כהן: היא השלימה את עצמה.
<רם קנדיל: בת-שבע חשובה מאין כמותה.
<רם קנדיל: העניין הוא כזה – 8,500 עובדים מועסקים בחוזים אישיים.
<רם קנדיל: הם ללא ביטחון תעסוקתי, הם מנוהלים.
אמנון כהן: לא, אמרו שזה אותו דבר.
אמנון כהן: אני כבר התרשמתי שזה אותו דבר.
<רם קנדיל: הם לא מיוצגים.
<רם קנדיל: נכון לעכשיו, נכון להיום, אני הייתי עובד בחברת פלאפון, הייתי יכול ללכת לאסוף את העובדים ולהתאגד.
<רם קנדיל: עכשיו, במצב הזה, יצרתם מצב - - -
מיקי רוזנטל: תענה לה.
משה דיין: אני אענה לה.
<רם קנדיל: יצרתם מצב שבו הכלל, היוצא מהכלל הפך לכלל.
<רם קנדיל: במצב הזה, להעסיק 8,500 עובדים בלי שיש להם את היכולת לממש את זכות ההתאגדות שלהם, לתוך כך לטעון כנגד תנאי העסקה שלהם.
אמנון כהן: טוב, זה בית הדין.
אמנון כהן: זה יבורר.
<רם קנדיל: בסדר גמור, לא, אבל זה חשוב להבין.
<רם קנדיל: מדובר במצב שבו הייתי רוצה, מכל הנוכחים פה, כל אחד ואחד, לבוא ולפעול למען אותם 8,500 עובדים שנכון להיום, הולך לצאת חוק שבו יקוצץ שכרם.
משה דיין: איפה אתה עובד?
<רם קנדיל: בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
משה דיין: אתה רוצה לעבור לדירוג דרגה?
<בת שבע גבאי: אני רוצה.
<רם קנדיל: אני אענה.
<רם קנדיל: אף אחד.
<רם קנדיל: אני אגיד.
<רם קנדיל: אף אחד לא עשה לי טובה בכך שאני באתי והגעתי להיות מועסק בחוזה אישי.
אמנון כהן: חבר'ה, לאט לאט.
אמנון כהן: משה, משה, תן לאחרים לדבר, אני אתן לך, אבל תן לשמוע.
משה דיין: אני רוצה לומר משהו.
משה דיין: אני משפטן הייתי במשרד המשפטים.
משה דיין: אני התקבלתי וברוב הגינות הציעו לי זה או זה.
משה דיין: ואני לקחתי חוזה.
מיכל בירן: היא לא.
מיקי רוזנטל: גם דו"ח מבקר המדינה, רק מתי מעט זוכים לשאלה הזאת.
<רם קנדיל: כשאני נכנסתי אף אחד לא שאל אותי, האם אני רוצה כתב מינוי או האם אני רוצה חוזה אישי.
<רם קנדיל: אף אחד לא שאל אותי כלום.
משה דיין: מתוך ה- 8,500 עובדים, אולי יש מאות בודדות ששואלים אותם האם אתם מעוניינים בכתב מינוי.
<מוטי אהרוני: אני סגן נציב שירות המדינה.
אמנון כהן: בבקשה, אתה יש לך מה להגיד.
<מוטי אהרוני: לא הרבה, כי בסך-הכל נאמרו הדברים גם על-ידי הממונה על השכר וגם על-ידי נציב שירות המדינה ונאמרו דברים שבסך-הכל אנחנו מתכוונים להסדיר את זה.
<מוטי אהרוני: כמי שמכיר את המערכת וצדקת ושאלת מה נעשה עם האיגודים המקצועיים.
<מוטי אהרוני: אני יודע בוודאות, שגם סוכם מבנה העסקה להגיע לאיזה שהיא הסדרה והסוגיה כבדה מאוד.
<מוטי אהרוני: יש הבנה בכל צד ומנסים לצמצם את הפערים האלה ואני מקווה שיעשו.
<מוטי אהרוני: אמרה כאן אביבה, סוגיה שאנחנו מעמידים לאנשים אצלנו לאפשר להם או בחוזה או בעבודה בזה, לתפקידים מיוחדים, הדירוגים המרכזיים נאמרו כאן.
<מוטי אהרוני: איפה הבעיה שמציינים פה בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, והנציב ציין את זה.
<מוטי אהרוני: ביום שהם מגיעים ושזה חיוני, הם מקבלים תנאי שכר גבוהים יותר.
<מוטי אהרוני: אבל אם רוצים לעבור לדירוג דרגה, אזי אין מה לעשות, הביטחון התעסוקתי, הוותק השנתי כל שנה, מוריד אותם בתנאים.
<מוטי אהרוני: מה רוצה האדם?
<מוטי אהרוני: אומר – אני רוצה לזכות מכל.
אמנון כהן: גם את זה וגם את זה.
<מוטי אהרוני: גם מזה וגם מזה, ולכן הסוגיה כבדה.
<מוטי אהרוני: יש אחריות כוללת לנושא.
<מוטי אהרוני: יחד עם זאת, מה שנאמר כאן, מבנה העסקה הוא סוגיה כבדה ויש אחריות כוללת לטפל בנושא הזה ולבוא ולומר באבחה, כפי שנאמר.
<מוטי אהרוני: אני מאמין שעצם העובדה שהדו"ח, וכפי שאמר הנציב הוא הקים כבר צוות מטה לנושא הזה, צריך שיתוף פעולה, גם של ההסתדרות, גם של האוצר וגם שלנו, לצמצם ואנחנו בתהליך הזה.
אמנון כהן: אני רציתי להגיד משפט ואני רוצה לסכם.
אמנון כהן: אני מסכם את הדיון, חבריי, תהיו קשובים.
<בת שבע גבאי: למה לא קיבלתי תשובה עד עכשיו?
אמנון כהן: את תקבלי ממני תשובה.
אמנון כהן: אנחנו שוב מברכים את משרד מבקר המדינה על הנגיעה בנושא של נציבות שירות המדינה ואנחנו חושבים שגם המבקר הפנימי צריך לעשות עבודה לבחון ולבדוק אם מבקר המדינה הצביע על נקודה, אתה תרחיב אותה, תבדוק אותה, תבחן אותה, תביא אותה לידי מקבלי ההחלטות.
אמנון כהן: זה, אני חושב, התפקיד שלך, כי המדינה ראתה לנכון לתת תפקיד למבקר פנימי שיוכל תוך כדי ארגון, לפני שמבקר מדינה, בא, אתה, אל תותיר לו עבודה בכלל.
אמנון כהן: הוא הצביע על משהו, זה נקודה בקצה הקרחון, ואתה צריך לעשות, לבחון ולהרחיב את העבודה.
אמנון כהן: אנחנו מברכים על כך שסוף סוף, אחרי שנים רבות, אתם הולכים לעשות רפורמה בשירות המדינה ואני חושב שכל נושא של מבנה העסקה בתחום הזה צריך להיות מוסדר.
אמנון כהן: אנחנו מדינה צעירה, התקדמנו בהרבה תחומים, אבל יש תחומים שלא נגענו או שהלכנו טלאי על טלאי, מלבישים כל הזמן דברים, בגלל שלא מסדירים אותו ואני מברך אבל שזה יהיה מהר, אנחנו גם נכתוב מכתב לראש הממשלה, שהוא גם ידאג לשכנע את כל השרים שיקבלו החלטות מהר, שהרפורמה תתקדם כמה שיותר טוב.
אמנון כהן: שגם ייתן מענה לגבי חוזים מיוחדים, חוזה אישי, חוזה אחיד, כל הדברים האלו, צריך לעבור הסדרה כוללת כזאת.
אמנון כהן: אנחנו מבקשים מהממונים, גם מנציב שירות המדינה, גם מהממונה על השכר, לגבי העובדים בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, שנושא שעלה כאן, הוא אמנם לא קשור לדו"ח, אבל זה ש- 13 שנה אנשים עובדים בתפקידים שעתיים, בזמן שעתי ואין להם שום תנאים, לבחון את הסוגיה, לשבת עם הנציגים ולתת להם מספר אלטרנטיבות, מה שהכי טוב, שגם יהיה לטובת המדינה, שגם בן-אדם כבר יודע שהוא מחויב יותר למערכת, ייתן מעצמו יותר וגם מהצד השני, שאנשים גם יוכלו, שיהיה להם ביטחון סוציאלי, שיוכלו לתכנן את צעדיהם.
אמנון כהן: לגבי הסדרה של הארגונים, הארגון שלכם, אחדות, אז כמו שאמרו כאן, זה נמצא בתהליכים בבית-הדין לעבודה, אני מקווה שיקבלו החלטה מושכלת לטובת הצדדים ובסופו של תהליך אני לא ראיתי פה איזה שהיא התנגדות.
אמנון כהן: אני חושב שכל גוף שהוא מאוגד, אז אפשר, יש עם מי לדבר, יש גם עם מי לעשות משא ומתן.
אמנון כהן: אנחנו כמובן נשמח שההחלטה תתקבל כמה שיותר מהר, לטובת אותם עובדים.
אמנון כהן: ואם עד אז כבר תעבירו את הרפורמה, אולי זה מה שרוצה לשמוע בית הדין, שברפורמה אתם ממזערים את כל הדברים, לכן יכול להיות שהוא לא יקבל החלטה, כי אתם ברפורמה כבר תתנו את המענה לכל הבקשות של כולם.
אמנון כהן: תודה רבה, הישיבה הזאת נעולה להיום.
אמנון כהן: על סדר היום יש לנו שני דיונים, הם דיונים שקשורים פחות או יותר אחד בשני, יש דוח אחרון שפורסם, לגבי מאזן המדינה ליום 31.12.2011, הלוואות לזמן ארוך, דוח מבקר המדינה 63ג, עמוד 385.
אמנון כהן: נברתי ונברתי וראיתי שיש דוח קודם שגם לא ראיתי שעשו בו דיון בוועדה ואמרתי שצריך לכרוך את שניהם יחד.
אמנון כהן: הדוח הקודם זה מאזן המדינה ל-31.11.2010, חייבים ויתרות חובה, דוח מבקר המדינה 62, עמוד 101.
אמנון כהן: בעידן של קיצוצים של אזרחי מדינת ישראל, שנוגע בכל השכבות, בעיקר מעמד הביניים והמעמד המוחלש ומדברים כאן על בור של 40 מיליארד שקל, כל חודש זה עולה עוד קצת ועוד ונהיה כבר 40, ומצד שני אני מסתכל בדוח של מבקר המדינה שחייבים למדינה עוד ב-2010, ואני לא ראיתי שמישהו טיפל, תיכף נשמע את המבוקרים, יש בחוץ, חבריי חברי הכנסת 60.7 מיליארד שקל שהמדינה לא מצליחה לגבות את הכסף ואם היא הייתה גובה את זה לא היה גירעון והיו עוד דמי כיס 20 מיליארד, לרווחה, לחינוך, למה שאפשר היה לתת.
אמנון כהן: זה בנושא הזה.
אמנון כהן: בנושא של מאזן המדינה יש הלוואות שנתנו מתקציב המדינה, הלוואות לכל מיני, 29 מיליארד שקל, ויש צמתים כאלה שנותנים ואתה צריך להחזיר וצריך לעמוד ביעדים ואם אתה לא עומד אתה צריך להחזיר את הכסף.
אמנון כהן: כאן אנחנו רואים שההלוואות ניתנו על פי דין, על פי חוק, והכול בסדר, אבל כשלא עומדים ביעדים או שיש זמן פירעון, 29 מיליארד שקל לא הוחזרו למדינה מבחינת ההלוואות.
אמנון כהן: אלה שני דיונים שונים אמנם, לכן אני אולי אחלק, אולי גם המבוקרים פה, לא כולם, אבל ראיתי שכמעט כולם אותם משרדי ממשלה, אבל אני אפריד.
אמנון כהן: נעשה דיון ראשון, שכולנו נהיה מתואמים, במאזן המדינה ל-31.12.2010, חייבים ויתרות חובה, דוח מבקר המדינה 62, עמוד 101, אנחנו מדברים על 60.7 מיליארד שקל, על פי דוח מבקר המדינה, תיכף נציג מבקר המדינה, ידידי צבי ורטיקובסקי, יעמוד על עיקרי הדוח ויצביע על הנקודות וכמובן אנחנו נשמע את המבוקרים, איזה פעולות נעשו, בעיקר בנושא של חשכ"לות המדינה, עם כל משרדי הממשלה, אבל מי שצריך להתוות את המדיניות, מי שצריך לתת כלים ולהכריע ולהגיד כך וכך נגבה, לא ראיתי שנעשתה עבודת מטה בנושא הזה, לכן כששואלים 'איפה הכסף?
אמנון כהן: ' הנה הכסף, רק תדע לקחת אותו.
אמנון כהן: אז על פי מה שסיכמנו, אנחנו מדברים על הנושא הראשון משני הנושאים, מאזן המדינה.
אמנון כהן: בבקשה, מר צבי ורטיקובסקי, את עיקרי הדברים ואנחנו נפתח את הדיון, נעשה את זה ככה, ובשעה השנייה אני מקווה שנוכל להתכנס, רק נדע שאולי גבו מחצית ואולי אין גירעון במדינה, אז נהיה רגועים לפחות ונבטל את הגזרות הקשות על עם ישראל.
אמנון כהן: נבטל, בעזרת ה'.
<צבי ורטיקובסקי: תודה רבה, אדוני היושב ראש.
<צבי ורטיקובסקי: בהתאם להנחייתך אני אציג בשלב הזה רק את הדוח הראשון.
אמנון כהן: אבל אני חושב שכיף לעשות עסקים עם המדינה, לא חייבים לשלם, אתה לוקח וזהו.
אמנון כהן: איש עסקים היה אומר - - -
רות קלדרון: הלוואה עומדת.
אמנון כהן: כן, לעולם ועד.
אמנון כהן: דווקא ראיתי שב-2009 יצא איזה שהוא מכרז בדוח, חשכ"ל, משרד האוצר, הוציאו מכרז לגבייה.
אמנון כהן: כמה זכו, ב-2009, אחר כך שום דבר.
אמנון כהן: לא יודע מה היה.
אמנון כהן: אני מקווה, נמצאים פה נציגי האוצר, יש כסף?
אמנון כהן: כסף אין?
אמנון כהן: הם מצביעים על איפה אין כסף, אבל חשכ"ל צריך להכניס את הכסף.
אמנון כהן: בוא, בבקשה, נשמע.
<צבי ורטיקובסקי: תודה רבה.
<צבי ורטיקובסקי: בהתאם לחוק מבקר המדינה נקבע כי מדי שנה בשנה ימציא שר האוצר למבקר המדינה את מאזן זכויותיה והתחייבויותיה של המדינה בתום שנת הכספים.
<צבי ורטיקובסקי: אנחנו אכן מקבלים את זה באופן שוטף ממשרד האוצר, ייאמר לזכותם שפחות או יותר הם עומדים בהוראות החוק להגיש את זה במועדים הנדרשים ובחלק הזה אנחנו עוסקים בדוח 31.12.2010 אשר הוגש על ידי שר האוצר במאי 2011, וכפי שהיושב ראש ציין יש כ-61 מיליארד ₪ יתרת חייבים.
<צבי ורטיקובסקי: זה בעצם שווי של כל החובות שחייבים שונים חייבים לממשלת ישראל.
<צבי ורטיקובסקי: הדוח הזה מתמקד בהיקף של כ-17 מיליארד חובות ברוטו, שהם נוגעים למשרדי הממשלה, חברות ממשלתיות וכמה גופים נוספים.
<צבי ורטיקובסקי: הסכום הזה של ה-61 כולל בתוכו סכום של כ-20.5 מיליארד שקל שהם חובות לרשות המיסים, שגם רשות המיסים צריכה לגבות אותם.
<צבי ורטיקובסקי: בנוגע לעיקרי הממצאים, אנחנו מצאנו שאגף החשב הכללי, נכון למועד פרסום הדוח, במאי 2012, טרם פרסם הוראות של תקנות כספים ומשק, הוראות תק"מ בדבר העברת יתרת החובות עבור משרדי הממשלה לטיפולה של רשות האכיפה והגבייה שהוקמה במשרד המשפטים.
<צבי ורטיקובסקי: בנוגע למוסד לביטוח הלאומי, אנחנו מצאנו שהמוסד לא מצליח להתגבר על תופעות שחוזרות ונשנות, מה שבמרכאות נקרא גלגול חברות.
<צבי ורטיקובסקי: זה מין תופעה שמי שחייב לביטוח לאומי סכומים מהותיים סוגר חברה, פותח חברה חדשה, ואחר כך אין כביכול עם מי להתחשבן, ובעצם צריך כנראה באיזה שהוא שלב ליצור איזה שהם תנאים ודרכים להרמת מסך כדי למנוע את התופעה הזאת, של התחמקות מתשלום חובות כלפי הביטוח הלאומי.
<צבי ורטיקובסקי: המוסד גם לא מוציא לפועל את ייעול הגבייה על חייבים במזונות באמצעות עורכי דין, זאת למרות שהייתה החלטת ממשלה בעניין זה כבר ביולי 2010.
<צבי ורטיקובסקי: יש גם בעיה של העברת נתונים ושיתוף פעולה בין רשות המיסים ומנהלת הגמלאות במשרד האוצר, כי הם - - -
אמנון כהן: אין סנכרון ביניהם?
<צבי ורטיקובסקי: לא, גם מבחינה חוקית הם מנועים מלהעביר חלק מהנתונים.
אמנון כהן: צנעת הפרט?
<צבי ורטיקובסקי: צנעת הפרט גם, אבל הם מנועים מלהעביר נתונים לביטוח הלאומי ואילו הנתונים האלה היו עוברים יכולים היו לסייע הדדית אחד לשני, גם כדי להגביר את הגבייה.
<צבי ורטיקובסקי: ייתכן שעל מנת לפתור את הבעיה הזאת יש צורך אולי אפילו בשינוי חקיקה.
אמנון כהן: אבל הם לא ביקשו.
<צבי ורטיקובסקי: נכון, זה חלק מהממצא.
<צבי ורטיקובסקי: לגבי מינהל מקרקעי ישראל, אנחנו מצאנו ליקויים שעל טיב הנתונים שברשותם קיימת שם אי ודאות רבה לגבי הסכום האמיתי של יתרות החוב.
אמנון כהן: המינהל?
אמנון כהן: יש שם הרבה כסף.
<צבי ורטיקובסקי: היום זה רשות מקרקעי ישראל, אבל זה גם המינהל.
<צבי ורטיקובסקי: ברשות המים גם הייתה יתרת חייבים די גדולה, למעלה ממיליארד שקל, ויש גם איחור ניכר בקריאת המונים של מחזיקי מים שהם צריכים לשלם כספים כתוצאה מזה למדינה.
<צבי ורטיקובסקי: ונכון לדוחות הכספיים לשנת 2010 עדיין יש מצב שהחיוב הסופי בגין 2008 עדיין לא היה רשום ומדווח.
אמנון כהן: אבל יש תאגידי מים.
<צבי ורטיקובסקי: לא, זה לא נוגע, הגבייה הזאת, שזה מפיקים מבארות פרטיים, זה לא נוגע לתאגידי המים, זה חלק אחר.
<צבי ורטיקובסקי: הדיווח של החשבים במשרדי הממשלה למינהל הגבייה באגף החשב הכללי והבקרה של המינהל לגבי התפתחות החובות והגבייה, הם לוקים בחסר וכל זה בשל היעדר נהלים ואי חיבור של מינהל הגבייה למערכת דיווח ממוכנת אמינה.
<צבי ורטיקובסקי: מינהל הגבייה גם טרם פרסם מכרז לעורכי דין, כשתוכנן כבר לעשות את זה ב-2009 על מנת לייעל את הגבייה.
<צבי ורטיקובסקי: לגבי חברות ממשלתיות, שיתרת חייבים בסך של כ-6 מיליארד שקל, היתרות האלה של 6 מיליארד שקל, של חובות לחברות ממשלתיות, הם בעצם אוחדו במאזן לסכום אחד על סמך דוחות כספיים לא סופיים, דבר שפוגע באמינות הנתונים.
<צבי ורטיקובסקי: נכון לאותו מועד שבו סיימנו את הביקורת, רק 4 מתוך 59 חברות ממשלתיות פרסמו דוחות כספיים מבוקרים לשנת 2010.
<צבי ורטיקובסקי: לסיכום החלק הזה, ואני אקצר בדבריי, אנחנו כמשרד מבקר המדינה מצפים שהממשלה תפעל באופן מערכתי ונמרץ על מנת להעמיד יותר כלי גבייה ולעשות מאמצים יותר נמרצים על מנת שהגבייה תהיה אפקטיבית ולפי הצורך גם לנקוט בצעדים של איגום משאבים, ריכוז מאמצים, כך שבמסגרת האפקט הסינרגטי היקף הגבייה יגדל ואז כמובן שיהיו יותר הכנסות למדינה, על מנת לנצל אותם לצרכיה השונים.
<צבי ורטיקובסקי: עד כאן.
אמנון כהן: אנחנו נשמע את מוסד החשכ"ל.