GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<קרן הלפרין: אבל הוזכרה כאן המסגרת החוקית, וכל הרשויות כמעט שדיברו פה אמרו 'אנחנו פועלים בגדר החוק', אבל לפעול רק בגדר החוק בצורה הכי יבשה, בלי להפעיל שיקול דעת ובלי לראות את טובת הציבור, זה לא משרת את המטרה וצריך להזכיר שבראש ובראשונה הרשויות שיושבות כאן מוגדרות בחוק כנאמני הציבור ואת זה חוזר ואומר מבקר המדינה בדוחות שלו וזה כתוב גם בחקיקה, וגם מינהל מקרקעי ישראל היום בחוק צריך לשמור גם על שטחים פתוחים והדברים האלה כתובים, וכבר משנות ה-60 חוקי מדינת ישראל נותנים הגנה מוגברת על חופים.
<קרן הלפרין: אז אם רוצים באמת לפעול לפי החוק, צריך לפעול כנאמן ציבור ולא רק לאשר כל תב"ע כאילו מינהל מקרקעי ישראל הוא הלשכה המשפטית של מינהל התכנון, לא צריך רק לבדוק אם זה עומד בחוק או לא עומד בחוק, בין אם זה מינהל התכנון או ממ"י או כל רשות אחרת, אבל כן אני מסכמת ואומרת שעובדה שכולם מפנים לחוק ולכן כל כך חשוב גם שיהיה חוק שיאמר את זה מפורשת והחוק של התאמת תכניות ישנות בסך הכול אומר שכאשר ירצו להוציא היתר בנייה מכוח תכנית ישנה, כלומר מלפני שנת 2004, יהיה בעצם מנגנון שהתכנית תהיה פג תוקף, יוכלו לבחון אותה בוולחו"פ בכלים מיוחדים ולהתחיל אם היא מתאימה היום או לא מתאימה היום, כדי שלא נשפוך חלב שנצטער עליו ולא נוכל לבכות עליו כי הוא יעשה נזק בלתי הפיך, כפי שכבר נעשה לא פעם אחת.
אמנון כהן: עמותת צלול בבקשה.
<צפריר גדרון: מדברים פה הרבה על שינוי תכניות, הזכירו פה מממ"י שיש איזה שהיא מדיניות, שהם עכשיו מגבשים מדיניות חדשה, יש תמ"א חדשה שהולכת ומתגבשת, אבל אנחנו רואים שהתהליך הנגדי, התהליך שבגללו אנחנו פה מתדיינים, בעצם מתרחש במקביל לתהליכים התכנוניים האלה והתהליכים המדיניים האלה.
<צפריר גדרון: מבחינתנו לא ייתכן שממ"י ימשיך לשווק כפרי נופש.
<צפריר גדרון: צריך להבין, דובר פה הרבה, בציניות, על איך ממ"י חושב על האינטרס הכלכלי, להכניס כסף, אבל בידיעה שיש שינוי במדיניות ובידיעה שיש התנגדות ציבורית בעצם ממ"י - - - זה לא המקום שלי אבל אני אומר, גם אם אנחנו נתייחס לעניין הזה שכביכול הוא אמור להכניס כסף למדינה ובגלל זה הוא פועל ככה, הוא חוטא למטרה הזאת, כי בסופו של דבר מה שקורה זה שכל התכניות האלה שהוא מוכר ומאשר אחר כך היזם, אנחנו צריכים לפצות אותו.
<צפריר גדרון: וחלק מהיזמים גם יודעים את זה, הם יודעים, אנחנו הולכים לקחת מקום שאנחנו יודעים שאחר כך אולי לא - - - וזה דרך למנף גם כספים מסוימים בלי להשקיע הרבה.
<שמואל גולן: זה מה שהיה בבצת.
<שמואל גולן: בבצת מלכתחילה ידעו שלא ייבנו שם.
<צפריר גדרון: רק עוד משפט אחד קטן, להתייחס לשני דברים שנאמרו פה.
<צפריר גדרון: מבחינת התכנון, שני דברים, אחד, אנחנו רוצים לא פארק חופי, כי פארק חופי הרבה פעמים זו כותרת שלפעמים יש בה פיתוח מסוים ובעצם צריך לשמור על חופים טבעיים פתוחים.
<צפריר גדרון: בי"ת, דובר על זה שבנחשולים צפון היו כל מיני תכניות והן לא נבחנו בראייה מערכתית, לצערי, ואני אגיד את זה ממקום אחר שמתנהל בים, שהוא לא העניין הזה אבל הוא קשור, אנחנו רואים שיש פרקטיקה של לפרק תכניות לתת תכניות ולא להסתכל עליהן, אנחנו רואים את זה בתכנית של נמל המפרץ עכשיו, שמפרקים תכניות לתתי תכניות ולכן אין יכולת לבחון את הדברים בראייה כוללת.
<צפריר גדרון: ודבר אחרון, לגבי ההקבלה של משרד התיירות, לצורך העניין, אם מדובר על הקבלה נכונה למכתש רמון, אז הרי שמדובר בזה שאם היו בונים מלונות על כל שפת המכתש ולא רק מלון אחד, ופה ההקבלה הנכונה.
אמנון כהן: אני מצטער, יש פה עוד שנרשמו, אבל אני לא יכול, כי אני חייב לסיים.
<שמואל גולן: אדוני, אם שמת לב, כל הנושא מתמקד פה בסיכומו של דבר בפתיחת תכניות ישנות, הוועדות מאוימות בתביעות פיצויים, מינהל מקרקעי ישראל או הרשות, כפי שהיא מוגדרת היום, מאוימת בתביעות פיצויים ולכן צריך לתת להם את הכלים בכדי שיוכלו להתמודד עם העניין הזה.
<שמואל גולן: החוק הזה, בין אם זה החוק של חבר הכנסת חנין או בין אם זה חוק אחר, צריך להעמיד אותו ולחוקק אותו ולתת את הכלים בכדי שיוכלו.
<שמואל גולן: שים לב למה שאתה הקראת בתחילת הדרך, 91 תכניות ישנות כאלה עומדות בקנה.
אמנון כהן: אני אסכם.
אמנון כהן: חברי הכנסת, אם תרצו להוסיף משפט או שניים, אתם יכולים.
אמנון כהן: אנחנו בסיכום הדיון החשוב הזה, ביום החשוב הזה של איכות הסביבה וכל הנושא הסביבתי, אני מסכם את הדיון.
אמנון כהן: קודם כל, כל מי שצריך עדיין לטפל בדוח מבקר המדינה, לתקן את הליקויים, כמובן חייב להמשיך ולטפל עד שיהיו אפס תקלות.
אמנון כהן: אנחנו מודים למבקר המדינה על הדוח החשוב שעשיתם.
אמנון כהן: אנחנו בסיכום הדוח רוצים להגיד שהנושא של חופים במדינת ישראל, חופים בארץ שלנו, הוא משאב ציבורי, אנחנו צריכים לשמור עליו.
אמנון כהן: אני מבקש, על פי מה שהבנו, לכל אזרח במדינת יש רק שני סנטימטרים של חוף, ועל זה צריך לשמור, אבל כשאני רואה את מסמך ה-ממ"מ שמדבר על 91 תכניות בנייה מאושרות שמאיימות על החופים במדינה אני חושב, כמו שאמרתי, שלא רק שלנכדים או לנינים שלנו לא יהיה מקום, גם לנו עוד מעט לא יהיה מקום בחוף, גם 2 הסנטימטרים האלה יילכו.
אמנון כהן: לכן אני מבקש ממשרדי הממשלה, מכתבים גם ייצאו לשר להגנת הסביבה, למשרד השיכון ולתיירות, וגם לאוצר, שיהיה שותף לעניין, והפנים, שאנחנו רוצים שאתם תחוקקו חקיקה, תשבו לשולחן העגול, חקיקה לגבי התאמת תכניות ישנות למצב של היום, המצב העכשווי, ותמצאו את הכלים, אם אתם לא יודעים לחוקק, ניתן לכם 30 יום שאנחנו רוצים לראות את החקיקה, אם לא, אתם תתמכו בהצעת חוק של חברי כנסת, אנחנו נלך לחקיקה שלנו בנושא הזה, והמטרה היא משותפת של כולנו.
אמנון כהן: אין פה קואליציה-אופוזיציה, המטרה היא לשמור על החופים של מדינת ישראל, על נושא הסביבה.
אמנון כהן: אז תוך 30 יום אנחנו רוצים לראות והחוקים קיימים, אם לא יודעים לנסח, אנחנו, חברי הכנסת, נעזור לכם.
אמנון כהן: עכשיו לגבי מינהל.
אמנון כהן: עד שיהיה חוק, עד שבמדיניות לכם תתחילו לזרז את הדברים, אתם למעשה שומרי הסף שלנו.
אמנון כהן: אנחנו כאזרחים וחברי כנסת וכמדינה שלחנו אתכם.
אמנון כהן: ראייה כלכלית זה אחד, ודאי צריך כסף במדינה, אבל ראייה שבסוף יש דברים שאי אפשר לתקן אחר כך, יש דברים שאתה עושה נזקים כאלה שלא נוכל לתקן וכל שכן, אם נעשה דברים שבסוף נצטרך לשלם עליהם גם, כי לפעמים נעשה החלטות כי נחשוב שנרוויח משהו, בסוף נצטרך לפצות.
אמנון כהן: זאת אומרת סוף מעשה במחשבה תחילה, מראש כבר לא צריך להגיע לזה.
אמנון כהן: גם בנושא שהזכיר חבר הכנסת באסל, הנושא של סקרי השפעה סביבתית שמביא היזם.
אמנון כהן: אני חושב, אתם פונים לשר הפנים, שהנושא הזה שיהיה באחריות ועדות מחוזיות, שהם יוציאו גוף נייטרלי שיביא את סקר ההשפעה הסביבתית ואת המימון שלו הם ייגבו מהקבלן.
אמנון כהן: זאת אומרת זה לא יהיה מתקציב המדינה.
אמנון כהן: במקום שהוא יביא מטעמו, למדינה יהיה מאגר של אנשים שלא יהיו קשורים אחד בשני, ש - - -
באסל גטאס: אני בדבר הזה - - -
אמנון כהן: אני קודם כל נותן להם כמדינה, אני חותם לך אוטומטית, אבל זה קטליזטור, אם הם לא יעשו הם, אז החוק שלנו יהיה שריר וקיים.
אמנון כהן: אני רוצה לעשות סקר השפעה סביבתית, אני חושב שזה הגיוני, יש בזה שכל, ומדבר פה איש עם ניסיון.
אמנון כהן: תודה רבה לכולם, הישיבה הזו נעולה.
אמנון כהן: אני פותח את הדיון של הוועדה לביקורת המדינה.
אמנון כהן: יש לנו כרגע שני נושאים הקשורים למשרד החינוך.
אמנון כהן: הנושא הראשון הוא דיון מעקב בנושא פעולות למניעת תאונות במערכת החינוך - דוח מבקר המדינה 62 (כרך שני), עמ' 749.
אמנון כהן: לאחר שלושת רבעי השעה אנחנו נרצה לשמוע עדכון בנושא השני שהוא היבטים בניהול כוח-אדם בהוראה במערכת החינוך, דוח מבקר המדינה 63ג' עמ' 971.
אמנון כהן: לגבי הסעיף הראשון בנושא תאונות במערכת החינוך - הוועדה שלנו קיימה מספר דיונים בנושא כשהאחרון היה ב-13.6.2012.
אמנון כהן: ניהלה את הדיון אז חברת הכנסת מרינה סולודקין זיכרונה לברכה.
אמנון כהן: היא היתה פרלמנטרית פעילה והיא כנראה החליפה אז את יושב-ראש הוועדה אורי אריאל מאילוצים כאלה ואחרים.
אמנון כהן: קראתי את הפרוטוקולים וראיתי שהיא הובילה את הדיון.
אמנון כהן: בגלל חשיבות נושא הבטיחות ותאונות במערכת החינוך היא אף קבעה שיהיה דיון מעקב.
אמנון כהן: המנהלת העירה לתשומת ליבי שהדיון האחרון היה בחודש שישי בשנה שעברה והיא קבעה תוך חצי שנה.
אמנון כהן: אבל היו אילוצי בחירות ואנחנו כמובן חשבנו שהנושא הזה עדיין חשוב וכל הזמן יהיה חשוב.
אמנון כהן: לכן, לקראת יציאת ילדים לטיולים גם השנה, ובכלל בשוטף - הרי יש טיולים להכרת הארץ בבתי-הספר ובכלל תאונות שקורות במערכת החינוך - אנחנו צריכים כמובן לשמוע שהנושא הזה הוסדר.
אמנון כהן: רצינו לקיים את הדיון הזה בהשתתפותה של מנכ"לית משרד החינוך.
אמנון כהן: היא התקשרה אליי מספר פעמים והיא אמרה שהיא שולחת נציגים נאמנים ומסורים שיתנו דיווח לוועדה, ואם כחברי ועדה לא נהיה מרוצים ואם לא נקבל תשובות ראויות ונכונות לגבי כל מה שקרה מאז הדוח, כל התהליכים שהתקבלו, אז בוודאי שהיא תבוא ותשתתף.
אמנון כהן: למעשה, גם אני ביקשתי מהמשרד לביטחון הפנים לשלוח את האחראי על נושא הבטיחות במערכת ושהממשק שלכם עובד.
אמנון כהן: בכל מקרה, מי שאחראי ברמה הלאומית בנושא הבטיחות זה משטרת ישראל.
אמנון כהן: אנחנו גם רוצים לשמוע איך אתם מתווים את המדיניות.
אמנון כהן: נציג המשטרה, אנחנו רוצים לשמוע ממך איך אתם פועלים בכלל למען בטיחות העובדים בכלל במערכת.
אמנון כהן: תרחיב קצת בנושא הזה כדי שנראה אם יש בכלל תוכנית חומש, תוכנית מסודרת, לגבי בטיחות במקומות עבודה של האזרחים ובמקומות אחרים.
אמנון כהן: כרגע אנחנו עוסקים בנושא הבטיחות במערכת החינוך.
אמנון כהן: אין ספק שאנחנו גם רוצים שההורים ירגישו נוח ושהם יידעו שמי שמלווה את הילדים שלהם לטיולים הוא אדם שהוא מוגדר.
אמנון כהן: משרד החינוך, אתם תקבעו אם זה מדריך או אם זה מורה.
אמנון כהן: צריך אז גם להכשיר את אותם אנשים, לבדוק את המסלולים כי המסלולים גם משתנים בתקופות של הצפות מים.
אמנון כהן: אזור החצבני, למשל, הוא לפעמים רדוד, לפעמים הוא גבוה.
אמנון כהן: צריך קודם כל לבדוק את האזור.
אמנון כהן: צריך להכשיר.
אמנון כהן: אנחנו צריכים לדעת מי האחראי.
אמנון כהן: מחתימים את ההורים לגבי יציאת ילדים לטיול על הסכמתם שכוללת גם את נושא הבריאות.
אמנון כהן: אני חושב שצריך שתהיה פה הכשרה כך שההורה שהילד שלו יוצא לטיול צריך לדעת מיהו האחראי שקיבל את ההדרכה וחתם על מסמך שלוקח על עצמו את האחריות, כי בלי זה אנחנו לא נדע שאכן הם עברו את ההכשרה.
אמנון כהן: שנית, לפעמים קרו תאונות שבהם נהרגו תלמידים, אבל אנחנו לא ראינו שיש איזושהי סנקציה לגבי האחראי שהיה באותו טיול.
אמנון כהן: אני מקווה שחס וחלילה לא יקרה מקרה של פגיעה, פציעה, או מקרה טרגי.
אמנון כהן: אבל אם קרה מקרה כזה אז בוודאי שחייב להיות שאותו מורה שהיה אחראי על הטיול הזה יושעה עד לבירור.
אמנון כהן: לא יכול להיות שהוא ימשיך לבוא בבוקר ללמד כאילו לא קרה שום דבר, לא יכול להיות דבר כזה.
אמנון כהן: יש פה עניין של מראית עין, למען ידעו וייראו.
אמנון כהן: הוא צריך להגיד: מחר אני אפסיד משהו.
אמנון כהן: כלומר, האחריות צריכה גם להיראות ואנחנו צריכים למצוא לזה נוסחאות.
אמנון כהן: נציג המבקר, אולי תדבר בכמה קווים כלליים.
אמנון כהן: אם קיבלתם עדכונים על כך שתיקנו ליקויים ודברים עד למועד זה נשמח לשמוע.
אמנון כהן: אבל תאמר את עיקרי הדברים, אני לא רוצה להרחיב בזה יותר מדי כי אנחנו בדיון המשך.
אמנון כהן: חשוב לי יותר לשמוע את נציגי החינוך, את נציגי הבטיחות, משטרת ישראל, כמובן את המועצה לשלום הילד, את המשפחה שקרה לה אירוע טרגי שהוזמנה לכאן והם מקדישים זמן ומתנדבים בנושא הזה מרצונם הטוב.
אמנון כהן: הם גם מעבירים ספרים והדרכות.
אמנון כהן: קרה מקרה טרגי, הפנימו.
אמנון כהן: הם עברו סבל קשה והם רוצים לפחות שזה לא יקרה לאחרים.
אמנון כהן: הם רוצים גם לייעל את המערכות.
אמנון כהן: דיברתי איתם אמש טלפונית והבנתי שהדברים אולי מתקדמים, אבל לא כמו שהיינו רוצים שיהיה במערכת החינוך במדינה.
אמנון כהן: כבודו יגיד את עיקרי הדברים, בבקשה, ואנחנו נתקדם.
<יובל חיו: אדוני היושב-ראש, זה דיון מעקב אז אנחנו לא נעשה פירוט של כל הממצאים שהועלו.
<יובל חיו: למיטב זכרוני, זהו כבר הדיון השלישי שאני יושב בתחומים הללו פה בוועדה.
<יובל חיו: המשרד עוסק בשבע השנים האחרונות כבר פעם רביעית, אולי אפילו חמישית, בנושאים של תאונות, בין אם זה במערכת החינוך בבתי-הספר ובין אם זה בטיולים או קייטנות.
<יובל חיו: אנחנו מדברים על דוח מ-2005, 2009, 2011, דוח על השלטון המקומי על הקייטנות.
<יובל חיו: אנחנו לא בכדי מכניסים כל שנתיים-שלוש לתוכנית העבודה שלנו מטלה בנושא הזה מתוך כוונה ללוות ולראות את ההתקדמות שבו.
<יובל חיו: הדוח האחרון של מניעת תאונות במערכת החינוך הצביע על בעיות שעדיין הן נושאות אופי יסודי.
<יובל חיו: גם מנגנון הדיווח וההסדרה שלו מבתי-הספר למעלה, למטה המשרד, גם על בסיס הנתונים של התאונות שקיים במשרד, גם על היכולת של המשרד להפיק את הלקחים ממכלול האירועים, פעולות ועדות הבדיקה שהתקיימו שהפעולות האלה בחלק מהמקרים לא הסתיימו ופעולות ההשתלמות וההטמעה שמתקיימת בכל המערכת.
<יובל חיו: אלה סוגיות יסודיות שעלו בדוחות.
<יובל חיו: יחד עם זאת, אני צריך לציין שאנחנו בשנתיים האחרונות גם באמצעות הוועדה הזו עוקבים אחרי הפעולות ואנחנו רואים פעולה שיטתית של המערכת במשרד החינוך במטה בניסיון להעלות את הנושא הזה למסילה ולמסלול יציב יותר.
<יובל חיו: אני אומר את הדבר הזה כאמירה חיובית.
<יובל חיו: אבל בל נשכח, הטמעה של הסיפור הזה למערכת של מאות בתי-ספר זו משימה לא פשוטה ואין דקה אחת שאנחנו צריכים להגיד לעצמנו: אפשר רגע להוריד את המבט מהתחום הזה, ולו דקה אחת.
<יובל חיו: המשימה הזו היא מורכבת, עדיין יש בתוך המערכת מקומות שבהם ההטמעה הזו לא יורדת על הסוף.
<יובל חיו: ולכן, כל הזמן אנחנו נשב בעיקר בהתבוננות על מטה משרד החינוך כדי לראות שהם נמצאים בפעילות אינטנסיבית ועקבית בתחום הזה.
אמנון כהן: אנחנו בוודאי רוצים לשמוע את נציגי משרד החינוך.
אמנון כהן: כמובן דובר פה שלא היה לכם סעיף תקציבי שהסדיר גם את נושא הבטיחות.
אמנון כהן: אנחנו מבינים שבלי כסף יהיה גם קשה להסדיר.
אמנון כהן: אמרו שידאגו לסעיף תקציבי ואנחנו רוצים לשמוע גם על זה.
אמנון כהן: בסופו של דבר, בלי כסף כולנו נדבר ולא יהיה כסף להכשרות, להדרכות.
אמנון כהן: אנחנו נרצה כמובן לדעת על זה.
אמנון כהן: אריה מור ממשרד החינוך, בבקשה.
<אריה מור: שלום ובוקר טוב.
<אריה מור: אריה מור, מנהל אגף בכיר בביטחון ושעת חירום.
<אריה מור: אתן סקירה.
<אריה מור: אנחנו באנו לדוח מס' 62 שבו יש הקשר מאוד קטן בנושא טיולים, אבל בהמשך אם ירצו אנחנו נרחיב על זה כי בנושא הזה אנחנו גם עוסקים המון.
<אריה מור: לגבי דוח 62 - אנחנו הולכים לפי הסעיפים כדי להגיד בדיוק מה נעשה מבחינה מערכתית עד הרמה למטה כפי שאמר נציג מבקר המדינה.
<אריה מור: ראשית, כל נושא דוחות התאונה ומי מדווח וחובת הדיווח ואיך לדווח ומה לדווח - עשינו פה מפנה מאוד מאוד קיצוני בשנה האחרונה.
<אריה מור: בדצמבר 2011 הופץ חוזר מנכ"ל לרענן לכל מנהלי בתי-הספר את חובת הדיווח ומה צריך לדווח.
<אריה מור: בינואר 2013 סוף סוף יצא לאוויר, כמו שהבטחנו, חוזר מנכ"ל שגרת הבטיחות.
<אריה מור: מטעם המינהל הפדגוגי כאשר אנחנו מספר 2, וזה לא שאלה בטיחותית.
<אריה מור: יש פה נושאים שונים בתחום של הטיפול החינוכי הפדגוגי של הבטיחות בבית-הספר, מורה תורן במהלך ההפסקות, בבוקר בקליטת התלמידים וכו'.
<אריה מור: בתוך חוזר המנכ"ל הזה גם הוכנס כל נוהל הדיווח והתהליך של הדיווח על תאונות, כולל תחקירים של כמעט ונפגע וכו'.
<אריה מור: בחוזר המנכ"ל שהופץ אחת ההערות שהיו שהיינו צריכים גם לנתח את ההיבט של הפגיעות, איזה סוג פגיעות, מה לדווח, כי בהתחלה כל הדיווח היה באוריינטציה של חברת הביטוח, חברת "ענבל".
<אריה מור: הכוונה שלנו היתה גם ללמוד מהנתונים האלה.
<אריה מור: עד היום היו שולחים מעטפות וכל דוח תאונה כזה היה הולך למעטפה לחברת "ענבל", מעטפה למשרד החינוך, והיו יושבים עם הר מעטפות ופותחים ובודקים ומסתכלים.
<אריה מור: פיתחנו מערכת של דיווח, כולל כל השדות המתאימים לצורך ניתוח הנתונים אחרי ישבנו גם ארגון "בטרם" ובנינו את זה וגם עם המודל MBS של האיחוד האירופי וכו'.
<אריה מור: הטמענו במערכת מערכת ממוחשבת במנבסנ"ט.
<אריה מור: אחת ההערות של המבקר היא שיש תת-דיווח.
<אריה מור: כנראה שחלק מהמעטפות התאדו בדרך.
<אריה מור: אנחנו רואים שיש עלייה בדיווח באופן משמעותי של כמעט 20% עד 30%.
<אריה מור: כלומר, אם דוח המבקר אמר שכנראה שיש תת-דיווח אז זה היה נכון כי גם אנחנו הצבענו על זה כי ראינו מאיזה בתי-ספר נשלח ומאיזה לא.
<אריה מור: המערכת הממוחשבת כרגע מראה לנו נתונים - - -
אמנון כהן: מי בודק אם קרה מקרה באיזשהו בית-ספר והוא מסיבותיו אומר שהוא יטפל בזה ברמה שלו ושהוא נזף באותו אדם?
אמנון כהן: האם יש לך מישהו שמבקר מבפנים?
<אריה מור: אני אתייחס לזה, אדוני היושב-ראש.
<אריה מור: כמות בתי-הספר שדיווחו היום במערכת הממוחשבת כשביחס שנתי בדרך כלל היה לנו 18,500, מינואר משהמערכת הזו הוטמעה ונמצא כרגע בתוך המערכת יש כבר דיווחים של 19,500.
אמנון כהן: יכול להיות שצריך 30,000.
אמנון כהן: אני רק שואל: מי יכול לפקח?
אמנון כהן: תענה לי עכשיו.
<אריה מור: אני אענה.
<אריה מור: אני ממשיך את הנתונים.
אמנון כהן: לא צריך את הנתונים.
אמנון כהן: תענה לי, תענה לי.
אמנון כהן: שאלתי שאלה פשוטה.
אמנון כהן: תתמקד, אל תקרא מה שכתוב שם.
אמנון כהן: דבר אליי עכשיו.
אמנון כהן: יש בית-ספר שבו קרתה תאונה והוא אמר שהוא יטפל בזה במסגרת שלו ושהוא לא ישלח.
אמנון כהן: אני רוצה לדעת מי מפקח שהוא אכן שלח או לא שלח.
<אריה מור: אנחנו מנתחים מתוך המערכת איזה בתי-ספר לא דיווחו בכלל לחלוטין.
אמנון כהן: למה אתה כך?
אמנון כהן: יכול להיות שלאחד לא היה מקרה אז הוא לא דיווח.
אמנון כהן: אבל אחד יש לו עשרה מקרים והוא דיווח רק על שניים.
אמנון כהן: איך אתה תדע?
<אריה מור: כל עוד מישהו לא דיווח אני לא יכול לדעת, אבל תיכף אני ארחיב איזה מערכות בקרה נוספות על בית-הספר יש לנו כדי לבדוק האם התרחשו תאונות ולא דווחו.
<אריה מור: יש לנו תהליך של ביקורת של איש בטיחות שבא לעשות ביקורת מדגמית בבתי-ספר והוא בודק האם היו תאונות, האם דווחו כל התאונות וכו'.
<אריה מור: אבל הרעיון המרכזי הוא שאנחנו כרגע מנסים להערים שבמקומות שבהם היו תאונות ולא דיווחו בכלל, ויש כ-1,500 כאלה, אנחנו מנתחים, מנטרים את כל המוסדות האלו.
<אריה מור: שולחים מכתבים גם למנהלי בתי-הספר דרך מנהלי המחוזות לוודא, קודם כל, שהם ידווחו.
<אריה מור: אם יש תאונה, אפילו שריטה קלה, נפילה של ילד, הוא חייב בדיווח.
אמנון כהן: גילית שהוא לא דיווח, מה אתה עושה?
אמנון כהן: איש הבטיחות שלך בא והוא גילה שעל ארבע תאונות לא דיווחו.
אמנון כהן: מתוך עשרה מקרים על שישה מקרים דיווחו ועל ארבע לא.
<אריה מור: מנהל בית-הספר יצטרך לתת את ההסבר למנהל המחוז.
אמנון כהן: הוא יכול להגיד: הפקידה שלי לא מסרה את הדיווח.
<אריה מור: לא, חובה כתובה בנוהל של מנהל בית-הספר.
אמנון כהן: אם לא עשה, מה קורה?
<אריה מור: ייקרא להסבר ולבירור אצל מנהל המחוז.
<אריה מור: אנחנו כרגע בתהליך שבאמת להטמיע את החובה הזו ואת כל התהליך הזה כמו שאני אומר כרגע.
שמעון אוחיון: האם יש איזשהן סנקציות שננקטות כלפי המנהל או כלפי אנשים שאמורים לדווח ואינם מדווחים?
<אריה מור: זה התהליך שאנחנו רוצים לבנות עכשיו.
<אריה מור: המינהל הפדגוגי יצטרך לבנות את זה עם המפקחים.
<אריה מור: לכל בית-ספר יש מפקח וכשהמפקח בא לבית-הספר יצטרך לטפל מול מנהל בית-הספר לגבי הדיווח של התאונה.
<אריה מור: הרעיון הוא לשנות את התפיסה מדיווח כביכול לא בטיחותי אלא בריאותי ביטוחי לחברת "ענבל" וכו'.
<אריה מור: ואגב, החובה היא לא רק אם זה קרה בבית-הספר.
<אריה מור: גם אם זה קרה מחוץ לבית-הספר, לאו דווקא בפעילות של בית-הספר.
<אריה מור: כלומר, גם אם הילד בדרכו הביתה נפגע או נפל, צריך לדווח על האירוע ואז זה נכנס בתוך הדיווח.
מיקי רוזנטל: התשובה לשאלה, חבר הכנסת אוחיון, היא לא.
שמעון אוחיון: התשובה מופנית אליך ואליי.
מיקי רוזנטל: אני עזרתי לו לענות.
מיקי רוזנטל: יש כאלה שעונים בהמון מילים ויש כאלה שלא.
<יצחק קדמן: אם יש נתונים של תאונות של ילדים שנפגעו, למה אתם מסתירים אותם?
<אריה מור: אנחנו לא מסתירים אותם.
<יצחק קדמן: אתם מסרבים כבר שנתיים לתת את הנתונים האלה.
<אריה מור: לא נכון, הם מועברים.
<יצחק קדמן: לא נכון?
<יצחק קדמן: בבקשה, יש פה מכתב שלכם.
<יצחק קדמן: שנתיים אתם מסרבים לתת את הנתונים, דבר שלא קורה באף אגף אחר במשרד.
אמנון כהן: ד"ר קדמן, מה ביקשת?
<יצחק קדמן: אני ביקשתי נתונים על תאונות בבתי-ספר.
<יצחק קדמן: אנחנו מפרסמים בשנתון שלנו כבר עשרים שנה נתונים על תאונות בבתי-ספר.
<יצחק קדמן: בשנתיים האחרונות משרד החינוך, האגף שאריה עומד בראשו, מסרב בכל תוקף לתת את הנתונים האלה.
<יצחק קדמן: גם השנה ביקשנו גם השנה קיבלנו תשובה - - -
אמנון כהן: זה סוד מדינה?
<אריה מור: קודם כל, אנחנו לא מסרבים.
<אריה מור: הגשנו את הדוח.
<אריה מור: שוב, אפשר לתקוף ולהפוך.
אמנון כהן: לא לתקוף, אנחנו שואלים שאלה.
אמנון כהן: אתה לא מצליח לענות, תענה.
<קריאה: תגיש נתונים.
<קריאה: אם זה לא סוד מדינה, למה אתה לא מוסר את הנתונים?
<אריה מור: אני איש ציבור, אני מבקש שלא תתקוף אותי בצורה כזו.
אמנון כהן: לא תקף אותך.
<יצחק קדמן: מה זה לא לתקוף אותך?
<יצחק קדמן: אתם מסרבים לתת את הנתונים.
<יצחק קדמן: הנתונים הם לא עסק פרטי שלך.
<אריה מור: אנחנו לא מסרבים לתת, אני חולק על מה שנאמר כאן.
<יצחק קדמן: השאלה היא למה.
<יצחק קדמן: האם יש לכם מה להסתיר?
<אריה מור: אני חולק על מה שנאמר כאן, אין מה להסתיר.
<אריה מור: לא מסרבים לתת שום נתונים.
<אריה מור: הנתונים מהאגף שלי מועברים למנכ"לית המשרד.
<אריה מור: כל ארגון וכל גוף שפנה, כולל ארגון "בטרם", למנכ"לית המשרד לקבלת הנתונים קיבל את הנתונים.
אמנון כהן: נציגת "בטרם" אתם מקבלים את הנתונים של התאונות?
<אריה מור: תדברי.
<אביטל אפל-פנקס: כן, כן.
<אריה מור: היא פנתה בצורה מסודרת למנכ"לית, את אותו דוח עם כל המסקנות.
<אריה מור: תפנה ואני מניח שאתה מקבל.
<אריה מור: הדוח של השנה עוד לא הסתיים ולכן אי-אפשר לדעת.
<אריה מור: בעבר היו מעטפות, אדוני, ואחת הבעיות היא שהדוחות לא מושלמים.
<אריה מור: כשהדוחות מגיעים במעטפות היתה לנו חברה שמקלידה את זה לתוך מערכת, ועד שעושים את ההקלדה ואת הניתוח לקח שנה.
<אריה מור: היום עם המערכת הממוחשבת אפשר יהיה לעשות את זה בקלי קלות.
<אריה מור: לא צריך להמתין יותר למעטפות ולניתוח בדיעבד של דוח שלפני שנתיים.
<אריה מור: הטמעה בתוך בתי-הספר, וזה מה שאמר המבקר - זה הקטע הקריטי והחשוב ביותר, איך להגיע לכל האוכלוסיות שמטפלות בבטיחות בבתי הספר?
<אריה מור: אנחנו שינינו את הנושא של רכז הביטחון הבית-ספרי.
<אריה מור: הוא הפך להיות רכז ביטחון, בטיחות וחירום בית-ספרי.
<אריה מור: הוא מקבל 6%, הוא מותאם אופק חדש.
<אריה מור: עשינו הכשרה.
<אריה מור: אנחנו עושים הכשרה של 60 שעות לכל מורה בבית-ספר שהוא רכז הבטיחות הבית-ספרי.
<אריה מור: הטמענו את זה בחוזר שגרת הבטיחות.
<אריה מור: כרגע סיימנו הכשרות של 1,700 רכזים מדן ועד אילת עד סוף קיץ 2000.
<אריה מור: המטרה והמשימה של האגף בשנת 2014 לסיים 3,000, בשנת 2015 - - -
אמנון כהן: מדובר על רכזי בטיחות.
<אריה מור: כל רכזי הבטיחות הבית-ספריים שבעבר הם היו רק ביטחון.
אמנון כהן: רכז הבטיחות הזה אחראי על בית-הספר בנושא בטיחות.
אמנון כהן: יוצאים עכשיו ארבעה אוטובוסים לטיול ובכל אוטובוס צריך להיות מישהו שהוא אחראי.
אמנון כהן: הרכז לא יוצא לטיול.
<אריה מור: זו סוגיה אחרת.
<אריה מור: אנחנו מדברים כרגע על טיפול בנושא הבטיחות בבית-הספר על כל ההיבטים שלו.
<אריה מור: בנושא טיולים יש רכז טיולים.
<אריה מור: תיכף נדבר על טיולים כי זה משהו אחר לגמרי.
<אריה מור: הדבר החשוב הוא שנכנסנו להכשרת המנהלים.
<אריה מור: עד לפני שנה מנהלים שהוכשרו באבני ראשה בהכשרת מנהלים לא קיבלו הכשרה בנושאים האלה של ביטחון, בטיחות וחירום.
<אריה מור: עמדתי על הרגליים האחריות, אנחנו מכשירים.
<אריה מור: אדוני עבדך הנאמן ורותם הולכים להכשרות האלה בכל האוניברסיטאות ומרצים למנהלים על תפיסת האחריות שלהם, כולל נושא הדיווח, כולל נושא הטיולים, וגם מביאים את פקח טיולים ואיש מינהלת הטיולים שירצה להם בנושא של בטיחות בטיולים וארגון של טיול על מנת שמנהל בית-הספר יבין את האחריות שלו.
שמעון אוחיון: רכזי הבטיחות הם בעיקר למה שנקרא בתחום בית-הספר?
<אריה מור: רק לבית-הספר.
<אריה מור: הטיולים הם באחריות רכז הטיולים הבית-ספרי.
<אריה מור: גם שם אנחנו מכשירים ותיכף נדבר על ההכשרה הזאת.
<אריה מור: עשינו מהלך.
<אריה מור: ברשות המקומית יש מנהלי בטיחות רשותיים.
<אריה מור: היתה הפסקה של שש, שבע, שמונה שנים בהכשרת האנשים האלה.
<אריה מור: בנינו מערך של 350 איש שהכשרנו בשלוש השנים האחרונות בקורס של 200 שעות עם מכון התקנים ולמעשה הם מנהלים את הבטיחות ברשות המקומית.
<אריה מור: חלק מהדברים הם לא באחריות בית-הספר.
<אריה מור: יש בדיקות קונסטרוקציה, יש בדיקות של אולמות ספורט, יש סלים, מתקני משחק, אלף ואחד דברים.
<אריה מור: אנחנו מכשירים את האנשים האלה, כולל את הפיקוח ובקרה על נושא הדיווח של התאונות, הטיפול בתאונות, התחקירים וכו' וכו'.
<אריה מור: אנחנו רואים שינוי.
<אריה מור: איך אנחנו רואים את השינוי?
<אריה מור: יש ירידה בכמות התאונות מבחינה סביבתית מהתחום שאני אחראי עליו.
<אריה מור: רוב התאונות מתוך אותן 18,00- 19,000 המדווחות, וגם אם דווחו יותר הן תאונות של נפילה, של התנהגות יותר, פחות ממוקדות בעיות של תשתית ופיזית.
<אריה מור: השינוי בתקציבים שינה את המערך הפיזי של בתי-הספר.
<אריה מור: תיכף נגיע לחלק מדוח המבקר בנושא של הפיקוח על המפגעים.
<אריה מור: למעשה, אנחנו רואים שיש פה יותר בעיות התנהגויות בהפסקה.
<אריה מור: עדיין שתי נקודות מיקוד שאנחנו מתמקדים בהן כשמתוך הדוחות אנחנו רואים: האחת זה תאונות בחינוך גופני.
<אריה מור: יש שם עדיין פעילות.
<אריה מור: תאונות של נפילה.
<אריה מור: זה לא תאונות קשות אלא תאונות של נפילה בדרך כלל ממכשירים או מתהליכים של אימון, ותאונות בחצר.
<אריה מור: רוב התאונות הן ביסודי ובהפסקה ובחצר, 60% מהתאונות שמדווחות באותן מערכות דיווח.
<אריה מור: המערכת עכשיו אומרת לאגף היסודי: זה ההתמקדות, כאן צריך לטפל, מורים תורנים בהפסקות, נושא של השתוללות, של תנועה של תלמידים וכו'.
<אריה מור: נושא הפיקוח והבקרה על הבקרות המדגמיות - זה גם כן אחד הדברים שהיה בדוח שלמעשה אין תוכנית בקרה סדורה.
<אריה מור: עשינו תוכנית חמש-שנתית אחרי דיונים ארוכים עם המנכ"ל הקודם מר שושני, עם הנחייה מאוד מסודרת.
<אריה מור: כל מוסד חינוכי, כל גן ילדים, יעבור ביקורת של המשרד אחת לחמש שנים.
<אריה מור: אנחנו מחברים את המערכת למערכת הרישוי.
<אריה מור: יש כמעט 2,500 בתי-ספר של המוכר שאינו רשמי שהם בתהליך הרישוי הזה.
<אריה מור: המערכות מחוברות כדי שכל מי שיש לו רישוי גם כשבאים לבדוק את בית-הספר נדע מה מצבו מבחינת הרישוי.
<אריה מור: פיתחנו מערכת ממוחשבת.
<אריה מור: כל הדוחות מוקלדים לתוך מערכת ממוחשבת עם כל המפגעים.
<אריה מור: כרגע אנחנו עובדים על הפיתוח של מסכי הניהול, על המעקב על קדימות אחד כדי לוודא שאותם ליקויים שמוצאים בבתי-ספר עם סכנות מידיות לטיפול מידי, המערכת תיתן אינדיקציה מידית, כולל עד למצב של סגירה אם יש צורך.
<אריה מור: המערכת הממוחשבת הזאת כבר עובדת.
<אריה מור: כל דוחות הבקרה בתוך המערכת הזו.
<אריה מור: כבר שנה אנחנו בהטמעה ואנחנו כרגע בתהליך של פיתוח של שלב ב'.
<אריה מור: כנ"ל התוכנה בדיווח המנבסנ"ט.
<אריה מור: אנחנו כרגע עובדים על מסכי הניהול.
<אריה מור: מסכי הניהול הם מסכים שייתנו את אותו ניתוח לדוח.
<אריה מור: פעם היינו עושים את זה פעם בצורה ידנית, מר קדמן.
<אריה מור: עכשיו המערכת תיתן את זה און-ליין לבעלי התפקידים לראות שאנשי החינוך הגופני, המפקחים, יראו את התאונות שלהם של החינוך הגופני.
<אריה מור: זה יפלח להם ויראו את הדברים על מנת שיוכלו לטפל.
<אריה מור: כמו כן, שאנשי החינוך, המפקחים בנושא של הפסקה, או אם זה בנושא אלימות, יראו את הדברים לפי הפרמטרים ויוכלו לתת את הטיפול המידי בנושא.
<אריה מור: הוקמה ועדת בטיחות משרדית בראשות המשנה למנכ"ל.
<אריה מור: הוא עזב, פרש מתפקידו.
<אריה מור: בינתיים אני ממלא את מקומו בתחום הזה של הוועדה הזאת.
<אריה מור: הוקמה ועדה עם 11 תתי-ועדות.
<אריה מור: רותם ירחיב בנושא הזה.