GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שמעון גפסו: אדוני, אנחנו נעשה חוזה התקשרות עם הקונסוליה ונשכור לו - -
אמנון כהן: עוד לא עשית?
<שמעון גפסו: זה קורה אחת לשישה חודשים, אדוני.
<שמעון גפסו: זה לא קורה כל יום.
<שמעון גפסו: הקונסוליה באה אחת לשישה חודשים.
אמנון כהן: אה, אחת לשישה חודשים.
<שמעון גפסו: אמרתי גם שאני מקבל את הביקורת, וזה יהיה במתנ"ס.
<שמעון גפסו: אנחנו נשכור להם את המבנה של המתנ"ס, והם ייתנו את השירות לתושבים במתנ"ס.
<שמעון גפסו: רק לידיעה כללית זה גם היה בעבר לפני שהייתי, אבל אז היא לא ביקרה את זה כי אז לראש העיר הקודם היה מותר לעשות הכול.
אמנון כהן: זה היה קודם?
<שמעון גפסו: זה היה או לא היה?
<אולגה גורדון: התשובה היא שגם בתקופתו של ראש העיר הקודם התרעתי על דברים, נתתי חוות דעת - -
אמנון כהן: כתוב שהתרעת?
אמנון כהן: הוצאת מסמך?
<אולגה גורדון: על מה אנחנו מדברים?
<שמעון גפסו: אולי זה במשאיות שנגרסו, אדוני.
<אולגה גורדון: לא הייתה מעולם קונסוליה בבניין העירייה.
אמנון כהן: אולגה, רגע, תהיי איתי.
אמנון כהן: אני פשוט רוצה ללמוד את התופעה, האם העבודה תקינה או לא תקינה.
אמנון כהן: אנחנו צריכים לבדוק אם יש מקלות או לא.
אמנון כהן: את צריכה לעשות את עבודתך נאמנה, ואנחנו נגן עלייך.
אמנון כהן: אבל אני רוצה לראות אם זה לא מכוון.
אמנון כהן: לפני ארבע שנים וחצי לפני שנבחר מר גפסו גם ראש העיר הקודם חשב שצריך לתת לאזרחים את הקונסוליה כדי לחסוך לאזרחים האלה את הנסיעה.
אמנון כהן: היה שם מקום או שלא היית בתפקיד אז?
<אולגה גורדון: אני בתפקיד כבר 14 שנים, אדוני.
אמנון כהן: אז הקונסוליה הייתה?
<אולגה גורדון: בבניין העירייה לא הייתה שום קונסוליה מעולם.
<שמעון גפסו: הייתה באגף הקליטה.
<שמעון גפסו: כן הייתה.
<אולגה גורדון: לא ידוע לי על קונסוליה.
<שמעון גפסו: יש לי גם צילומים אם את רוצה.
<אולגה גורדון: אני רוצה לדבר על העניין העקרוני - -
אמנון כהן: העניין העקרוני לא מעניין אותי כרגע.
אמנון כהן: אני רוצה ללמוד את התופעה.
אמנון כהן: אני רוצה ללמוד עכשיו על אולם השמחות הזה.
אמנון כהן: הוא חשב שמבחינת צורכי ציבור המקום צריך להיות לשמחות, ואת התרעת שזה לא חוקי.
אמנון כהן: מה עשית?
אמנון כהן: גם זה היה בדיעבד או לפני כן הוא ביקש?
<אולגה גורדון: הוחל בהליך רישוי של אולם השמחות, אבל ההליך הזה לא הסתיים.
<אולגה גורדון: אולם השמחות החל לפעול ללא רישיונות.
<אולגה גורדון: פעלתי להוצאת צווי סגירה.
<אולגה גורדון: התנהלו הליכים סביב צווי הסגירה - -
אמנון כהן: אמרת שהתחיל תהליך, הוא לא הסתיים- -
<אולגה גורדון: התחיל תהליך רישוי.
<שמעון גפסו: אבל הופקד במחוזי - -
אמנון כהן: התהליך התחיל, הופקד במחוזי - -
<אולגה גורדון: לא, אנחנו קופצים פה הרבה שנים.
<אולגה גורדון: אנחנו מדברים על תהליך של שלוש שנים.
<אולגה גורדון: הם החלו בהליך רישוי כבר ב-2010, אבל ב-2011 הם היו בתחילתו של הליך רישוי והתחילו לעבוד בפועל.
<שמעון גפסו: האולם נפתח רק במאי 2012, גברת.
<שמעון גפסו: אז הייתה החתונה הראשונה.
<אולגה גורדון: הוצא צו סגירה לאולם האירועים בספטמבר 2011.
<אולגה גורדון: ראש העיר הנחה את הפיקוח העירוני לא לשתף פעולה עם הצו שהוצאתי, לא למסור להם אותו – זה נמסר באמצעות שליח מטעמי - -
אמנון כהן: על צו סגירה אתה חותם, לא?
<שמעון גפסו: ברור, אבל היא חתמה במקומי.
<שמעון גפסו: גם ראש עיר, אתה עונה - - -
<אולגה גורדון: צו סגירה של בית משפט.
<שמעון גפסו: זה לא צו סגירה של בית משפט.
<אולגה גורדון: חבל שאנחנו מתעכבים על הנושא.
אמנון כהן: זה אתה צריך לעשות.
<שמעון גפסו: ודאי, אבל היא נותנת משהו?
<אולגה גורדון: צו סגירה שיפוטי.
<אולגה גורדון: כל מה שאני אומרת נבדק בידי מבקר המדינה.
אמנון כהן: מי נותן צו שיפוטי, היא?
<שמואל גולן: בית משפט.
<אולגה גורדון: צו סגירה שיפוטי על ידי בית משפט.
<שמעון גפסו: אבל בתביעה לבית משפט גם אני צריך להיות חתום – אבל זה לא חשוב.
<אולגה גורדון: יש פה צו סגירה שאושר על-ידי שתי ערכאות בבית משפט על-ידי השופטת גופר בבית משפט שלום והשופטת הלמן בבית המשפט המחוזי.
אמנון כהן: אבל את אומרת שהתהליך של כל הרישוי התחיל.
<אולגה גורדון: הם הגישו בקשות לרישוי.
<אולגה גורדון: הם לא קיבלו היתרים.
<אולגה גורדון: הם החלו לעבוד ללא היתר בנייה, ללא היתר לשימוש חורג, ללא רישיון עסק – פשוט התחילו לעבוד.
<אולגה גורדון: הצווים האלה הוצאו – הם צפצפו על הצווים האלה.
<אולגה גורדון: הם המשיכו לעבוד.
<אולגה גורדון: כאשר ראו שצו הסגירה בתוקף גם בהחלטת בית המשפט המחוזי ראש העיר מצא פתרון יצירתי – הוא פשוט הלך למדפסת, הפיק רישיון עסק לאותו אולם אירועים בלי שהם בכלל הגישו בקשה לרישיון עסק.
<אולגה גורדון: הם לא ביקשו בקשה, הנושאים לא נבדקו על-ידי הגורמים המאשרים, לא נעשו שום פעולות.
אמנון כהן: הוצאת תעודה?
<שמעון גפסו: אני הוצאתי רישיון עסק לפי חוות דעת משפטית - -
<אולגה גורדון: של מי?
<שמעון גפסו: - - של עורך דין גולדהמר.
<אולגה גורדון: מי זה עורך דין גולדהמר?
<שמעון גפסו: עורך דין שהחליף אותך כשהיית בחופשת לידה.
<אולגה גורדון: לא נכון.
<שמעון גפסו: מה לא נכון?
<אולגה גורדון: אתה הפעלת אותו באופן פרטי באמצעות היזמים של אולם האירועים.
<שמעון גפסו: לא, לא.
<אולגה גורדון: הוא לא נציג היועץ המשפטי לממשלה.
<אולגה גורדון: רק לי יש הסמכה של היועץ המשפטי לממשלה.
<שמעון גפסו: הוא נתן לי חוות דעת.
<שמעון גפסו: ולדעתי, את תצייני שאת מתנכלת לאנשים האלה.
<שמעון גפסו: כמו לאנשים רבים אחרים.
אמנון כהן: - - - אני לומד.
יריב לוין: אדוני היושב-ראש, גם אני עבדתי עם רשויות מקומיות, והייתי מוסמך מטעם היועץ המשפטי לממשלה.
יריב לוין: ההסמכה היא לעניין הגשת כתבי אישום, לא לעניין מתן חוות דעת אם אפשר לתת רישיון עסק.
יריב לוין: ותקני אותי אם אני טועה.
<שמעון גפסו: עורך דין יריב לוין, טוב שאתה מזכיר לנו שאתה עורך דין.
<שמעון גפסו: לא כולם יודעים.
יריב לוין: באמת, יש גבול.
אמנון כהן: יש עוד דברים שגילית?
<אולגה גורדון: אני רוצה לדבר על הוועדה לתיקון ליקויים.
<אולגה גורדון: אני הייתי חברה בוועדה הזאת יחד עם הגזבר.
<אולגה גורדון: התקיימה ישיבה ראשונה של הוועדה לתיקון ליקויים ב-31 בינואר 2013.
<אולגה גורדון: הוועדה הזאת קבעה פעולות ממשיות לתיקון הליקויים, ממש ביצוע אחד לאחד על-פי הממצאים של דוח מבקר המדינה.
<אולגה גורדון: הפרוטוקול הזה נגנז ומעולם לא הוצא.
<אולגה גורדון: אחרי הפרוטוקול הזה הוציאו אותנו מהוועדה הזאת - -
<שמעון גפסו: כי אתם הייתם בעצמכם מבוקרים.
<שמעון גפסו: זה כמו שאני אעשה דוח ביקורת על עצמי.
<שמעון גפסו: זה נראה הגיוני?
<אולגה גורדון: מינו צוות חדש ללא ידיעתנו.
<אולגה גורדון: פשוט גילינו - -
אמנון כהן: מנכ"ל העירייה שם, לא?
אמנון כהן: ראיתי דוח של מנכ"ל העירייה.
אמנון כהן: איפה מנכ"ל העירייה?
אמנון כהן: הכול בשליטה?
<דב לוצקי: הכול בסדר.
אמנון כהן: אתה מיישם את הדוח?
<דב לוצקי: כן.
<אולגה גורדון: הורכב צוות חדש בלי ליווי שלי, בלי בדיקה של הגזבר של תיקון ליקויים בנושאים שיש בהם היבטים כספיים.
<אולגה גורדון: מבקר העירייה לא היה שם, אין פרוטוקולים לצוות שישב.
<אולגה גורדון: אני עברתי בחטף על המסקנות, ואין שום פתרון, לא נמצא פתרון אמיתי לדברים.
<אולגה גורדון: יש פה כוח אדם ספציפי שהוזכר בדוח מבקר המדינה שבכלל לא טיפלו בו ולא התמודדו איתו.
<אולגה גורדון: שמעתי פה המון הכפשות מצדו של ראש העיר.
<אולגה גורדון: אני עובדת בעיריית נצרת-עילית 14 שנים.
<אולגה גורדון: אני מחשיבה את עצמי עובדת מקצועית, אני לא פוליטית, אין לי שום השתייכות פוליטית.
<אולגה גורדון: אני עושה את עבודתי - -
אמנון כהן: כיף לך לעבוד שם?
<אולגה גורדון: אני רואה בעבודה הזאת שליחות.
אמנון כהן: אבל כיף לעבוד שם יום-יום?
<אולגה גורדון: כן, אני אוהבת מאוד את מה שאני עושה.
אמנון כהן: היה לי קשה מאוד לעבוד ככה.
<אולגה קוניצר, גורדון: זה לא פשוט.
<אולגה קוניצר, גורדון: לא אמרתי לרגע שזה קל.
<אולגה קוניצר, גורדון: זה לא פשוט, במיוחד לא כשעל כל פעולה שמתרחשת אני זוכה למתקפות מעיתונות - -
אמנון כהן: ראיתי שאת מופיעה בעיתון.
<אולגה גורדון: אני הופעתי - -
אמנון כהן: אצלי אם הייתי ראש עיר ויועץ משפטי היה מתראיין היה הולך הביתה.
אמנון כהן: אם גזבר או מישהו אחר היה מתחיל להתראיין בלי רשותי – אולי הוא רוצה להיות במקומי, זה בסדר, אבל הייתי אומר לו, לך הביתה תתמודד בבחירות ואחר כך תבוא.
<שמעון גפסו: יש לי ס.מ.
<שמעון גפסו: סים שהם שלחו אחד לשני.
<אולגה גורדון: אני לא התראיינתי, אני הגבתי למתקפה של ראש העיר.
אמנון כהן: אני אמרתי שאצלי הם לא היו.
<אולגה גורדון: אין בעיה.
<אולגה גורדון: אם הייתי יודעת שזה יוצגת – יש לי אסופה של כל הכתבות - -
אמנון כהן: הוא פוליטיקאי, מותר לו.
<אולגה גורדון: - - שהוא תוקף אותי ברמה האישית.
<אולגה גורדון: קראו לי בכל השמות האפשריים מצדו של ראש העיר - -
אמנון כהן: זה לא יפה.
<שמעון גפסו: לא, בחיים - -
<אולגה גורדון: - - כל פעולה מצדי זוכה לניגוחים.
<אולגה גורדון: במקום לדבר איתי נוצר מצב שגם אם ראש העיר רוצה לומר לי משהו מקצועי זה מגיע אליי דרך העיתונות.
<אולגה גורדון: העיתונאי יודע לפני שראש העיר הוציא לי מכתבים.
<אולגה גורדון: זה היום-יום.
<אולגה גורדון: נוסף על כך בארבע השנים האחרונות יש פגיעה בלתי פוסקת בתפקוד המחלקה המשפטית.
<אולגה גורדון: משלושה עורכי דין ומתמחה אני נשארתי היום לבד עם עוד עורכת דין שהיא ממלאת מקום זמנית.
<אולגה גורדון: לוקחים לי משאבים, לוקחים לי כוח אדם, ואחר כך מוציאים לי מכתבים שאני לא מספיקה לעשות דברים ולא מתפקדת.
<אולגה גורדון: זאת המציאות וזה היומיום שלי.
אמנון כהן: הגזבר, בבקשה.
<עופר לוי: בסדר גמור, תודה.
<עופר לוי: אני רוצה לספר על האווירה הקיימת בעיריית נצרת-עילית.
אמנון כהן: על האווירה הבנתי כבר.
אמנון כהן: לי חשוב הדברים שראש העיר אמר.
אמנון כהן: לכן אני מבקש להגיב על הדברים – אם היו או לא היו לגבי המזכירה.
אמנון כהן: האם אמרת שלא תקלוט לפני שראש העיר ייתן לך תוספת או העלאת שכר.
אמנון כהן: זה לא נראה לי.
<עופר לוי: במהלך כהונתו של ראש העיר זכיתי למסע הכפשות, שקרים, בדיות - -
אמנון כהן: אני מדבר איתך עובדתית כרגע.
<עופר לוי: אני מדבר עובדתית.
<עופר לוי: תן לי לדבר.
אמנון כהן: כבוד הגזבר, יש לך תפקיד סטטוטורי.
אמנון כהן: בכוח שלך, אם חס וחלילה אתה רוצה להשתמש בו, אתה יכול לתקוע כל דבר שאתה רוצה; אתה יכול גם לא לאפשר סלילת כביש.
אמנון כהן: מצד שני כמדינה אני סומך עליך שאתה שומר שהוא לא יעשה שטויות.
אמנון כהן: חס וחלילה שלא ייתן שכר פי שניים או פי שלושה, שלא ייקח עובדים בלי תקשי"ר.
אמנון כהן: לכן אנחנו סומכים עליך.
אמנון כהן: יש לך הכוח גם לצד הזה וגם לצד הזה.
אמנון כהן: לכן אנחנו צריכים לדעת אם יש פה אובייקטיביות, אם אתה מנהל את הכוח הזה נכון, ואם אתה לא מנצל לרעה את הכוח הזה, חס וחלילה.
אמנון כהן: לכן גם פה אני אומר, איך אפשר לעבוד בצורה כזאת יום-יום?
אמנון כהן: אני הייתי בשלטון המקומי במשך שש שנים כממלא מקום ראש עיר, והייתה הרמוניה ואווירה בונה.
אמנון כהן: הגזבר היה דואג אם אני רוצה לפתח איזשהו כביש שיהיה תב"ר ממשרד התחבורה, רצה לראות התחייבות כזאת ואחרת כדי שאני לא אכשל.
אמנון כהן: רוצה כביש – עלא-כיפאק – איפה הכסף?
אמנון כהן: אני עכשיו פה.
<עופר לוי: אני אתמקד בדברים שאמר ראש העיר – מעולם לא סחטתי את ראש העיר.
<עופר לוי: אי אפשר גם לסחוט את ראש העיר, זה ראש עיר מאוד חזק.
<עופר לוי: מי שסוחט ומי שמנסה לסחוט זה ראש העיר אותי, ולא אני אותו.
<עופר לוי: אני עובר כמעט כל שיחה אתו עם ניסיונות סחיטה.
<עופר לוי: תחתום פה – אם לא תחתום, יקרה משהו אחר.
<עופר לוי: כמעט כל יום, ולא רק אני.
<עופר לוי: כמעט כל צוות עובדי העירייה עובד בבהלה מוחלטת.
<עופר לוי: אני יכול להגיד שראש העיר, בין היתר – והנושא הזה נבדק בידי מבקר המדינה – טען שהמזכירה שלי הוציאה מכתב, ושאני דרשתי ממנה לשנות את התאריך של המכתב.
<עופר לוי: הטענה הזאת נבדקה לעומק בידי מבקר המדינה והצוות שלו, וזה היה שקר גס.
<עופר לוי: ראש העיר התקשר אל אותה מזכירה אומללה הביתה, והחסיר ממנה שינה.
<עופר לוי: היא לא ישנה מרוב פחד.
<עופר לוי: הוא אמר לה: אני כועס עלייך שזייפת את התאריך.
<עופר לוי: זה דבר שלא היה ולא נברא.
<עופר לוי: בסך הכול נשלח מכתב במייל מסודר, והתאריך שהיה כתוב בו היה יומיים או שלושה ימים לפני כן, וראש העיר טען כלפיה את הטענה הזאת.
<עופר לוי: לגבי האמירות שאשתי עובדת בחברה.
<עופר לוי: אשתי עבדה בחברה עוד לפני שהייתי גזבר העירייה.
<עופר לוי: מה לעשות, לפעמים בן אדם מתקדם בחיים, וכשהוא מתקדם אז אשתו עובדת במקום אחד, ויש גם מקרים שאנשים עבדו בעירייה ונישאו.
<שמעון גפסו: לא בתפקידים כאלה.
<עופר לוי: זה לא קשור לתפקידים.
אמנון כהן: עכשיו אתה מדבר, אף אחד לא מפריע לך.
<עופר לוי: אני לא עובד בחברה, אין לי שום זיקה לחברה.
<עופר לוי: אני לא עובד, ואני לא דירקטור בחברה.
<עופר לוי: ביקשו ממני להיות דירקטור וסירבתי כי אמרתי שיש ניגוד עניינים.
<עופר לוי: לכן העניין הזה לא רלוונטי.
<עופר לוי: גם זה נבדק בידי מבקר המדינה.
<עופר לוי: ולא רק בידי מבקר המדינה – ראש העיר פנה לכל המקומות שהוא יכול היה לפנות כדי לטעון את הטענה הזאת וזה נבדק.
<עופר לוי: גם מבקר משרד הפנים בדק את הטענה הזאת, והוא כתב בפירוש שאין פה ניגוד עניינים.
<עופר לוי: לגבי דברים אחרים.
<עופר לוי: ראש העיר סיפר פעם בתקשורת שאני רציתי לקנות אוטו ליסינג מחברת הליסינג ולכן החלפתי את ארבעת הצמיגים שלו.
<עופר לוי: כשפונים אליי מהתקשורת ומבקשים ממני להגיב, והדוברת אומרת לי שהיא לא יכולה להגיב כי היא לא רוצה להיות חיץ ביני לבין ראש העירייה, והיא אומרת לי בפירוש: אתה תגיב בעצמך כי אני לא יכולה להגיב בשמך, אני מצטערת.
<עופר לוי: לכן נוצר אכן מצב שכשפונים אלינו מהתקשורת אנחנו נאלצים להיות אלה שמגיבים כי אין מישהו אחר שיכול להגיב.
<עופר לוי: לצערנו, אנחנו מגיבים לדברים שאנחנו לא רואים אפילו.
<עופר לוי: לא פעם התקשורת שואלת אותי, מה ההתייחסות שלי למכתב שנכתב אליי – ועדיין לא הגיע אליי – ואני צריך להגיב עליו.
<עופר לוי: העיתונאי שולח לי את המכתב כדי שאני אגיב עוד לפני שאני ראיתי אותו.
אמנון כהן: מה לגבי התוספת למזכירה?
<עופר לוי: אני אמרתי שמעולם לא סחטתי.
מיקי רוזנטל: - - - להתייחס לדוח.
מיקי רוזנטל: יש אולם אירועים שפועל בלי רישיון – ראש העיר נתן לזה אישור.
מיקי רוזנטל: מחר תהיה תאונה, והאולם עדיין בלי רישיון.
מיקי רוזנטל: על זה צריך לענות פה.
<שמעון גפסו: אדוני, האולם עם רישיון, האולם מופקד.
<שמעון גפסו: כל ההיתרים מופקדים במשרד הפנים.
<שמעון גפסו: נמצא פה משרד הפנים, ממלא מקום הממונה על המחוז.
<שמעון גפסו: הוא היה מתכנן המחוז, והוא מכיר את זה.
אמנון כהן: עופר, יש לך עוד משהו להגיד?
<עופר לוי: ראש העיר אמר שאני ביקשתי לעצמי תוספת של 5% במשכורת.
<עופר לוי: לפי החוזר גזבר מתחיל מ-85%, 90%, 95%.
<עופר לוי: הגיע המועד של 95% - כן, דרשתי את המגיע לי.
<עופר לוי: לא עושים לי טובה - -
<שמעון גפסו: למה לאחרים אתה לא מאשר את מה שמגיע להם?
<שמעון גפסו: כמו לעוזר שלי.
<שמעון גפסו: הוא עובד ב-40% - -
<עופר לוי: כי העוזר שלך לא עבר אישור מועצה כנדרש.
<שמעון גפסו: הוא עבר, ועוד איך.
<שמעון גפסו: יש לו אישור - -
<עופר לוי: - - ואתה מסרב להעביר את זה במועצה.
<שמעון גפסו: יש לו אישור ממשרד הפנים.
<שמעון גפסו: נמצא פה שפיצר.
<שמעון גפסו: אבל לא אישרת לו.
<שמעון גפסו: לעצמך – אני בחיים לא אישרתי לעצמי תוספת.
<עופר לוי: אני רוצה להדגיש משהו מאוד חשוב.
<עופר לוי: מבקר המדינה בדק לעומק הן את התלונה שלי כחושף שחיתויות והן בעיריית נצרת עילית - -
אמנון כהן: איזו שחיתות תפסת?
אמנון כהן: איזו שחיתות הייתה שאתה הצבעת עליה?
אמנון כהן: תן שחיתות אחת שתגיד שזה מושחת לגמרי, ולכן הוא נותן לך הגנה.
אמנון כהן: על מה נותנים לך הגנה?
מיקי רוזנטל: סליחה, מטילים פה דופי במבקר המדינה, עם כל הכבוד.
אמנון כהן: שחיתות, בוא נשמע.
אמנון כהן: איפה שחיתות?
אמנון כהן: תן שחיתות אחת שהצבעת עליה וזה זועק לשמים, ואני אומר לראש העיר לעזוב את התפקיד שלו עכשיו.
<עופר לוי: אם אנשים יקראו את צו ההגנה שלי – מופיע שם - -
אמנון כהן: לא, לא, תגיד לי אתה.
אמנון כהן: איזו שחיתות גילית שאמרת שזה זועק לשמים, ולכן קיבלת הגנה?
<עופר לוי: אני אספר על שחיתות אחת.
מיקי רוזנטל: אני יכול להוסיף כמה.
<עופר לוי: היה מקרה של קבוצת כדורגל שלא עמדה בקריטריונים לקבלת תמיכה.
<עופר לוי: ועדת תמיכות אישרה לה כפוף לכך שהיא תמציא אישור על ניהול תקין.
<עופר לוי: היא לא הצליחה להמציא את האישור.
<עופר לוי: ראש העיר ביקש ממני שנכין צ'ק כדי להראות רצינות, כדי שאם הם יביאו אישור על ניהול תקין נוכל למסור את הצ'ק.
<עופר לוי: אנחנו כתבנו צ'ק, העברנו להם בפקס כדי להראות להם רצינות, אמרנו, הנה יש לכם פה 100,000 שקל.
<עופר לוי: במהלך התקופה עד שקרה המקרה אני נדרשתי לא אחת על-ידי המנכ"ל לתת את הצ'ק הזה אף על פי שלא עמדו בתקנות.
<עופר לוי: יום לפני שנסעתי לחו"ל ביקשתי לקבל את הצ'ק שהיה שמור בכספת בחזרה, כתבתי עליו מבוטל ונסעתי לחו"ל.
<עופר לוי: חזרתי מחו"ל ונודע לי שראש העיר בא אל העובדים שלי בגז
<עופר לוי: ברות, דרש מהם להכין צ'ק חדש תחתיו, חתם לבד, התקשר לבנק ואמר להם, תשמעו, הגזבר בחו"ל – הוא יחתום כשהוא יחזור.
<עופר לוי: הזמין את התקשורת, נתן להם 100,000 שקל - - -
אמנון כהן: ניהול תקין הם קיבלו?
<עופר לוי: לא.
<עופר לוי: רק שנה לאחר מכן.
<שמעון גפסו: קיבלו.
מיקי רוזנטל: הטענות האלה נבדקו, ועם כל הכבוד מבקר המדינה לא ממהר לתת צו הגנה.
מיקי רוזנטל: - - ואם הוא נותן אז, עם כל הכבוד, הוא לא עושה את זה כי הוא חבר של מישהו.
אמנון כהן: שנדע.
מיקי רוזנטל: זה שראש העיר אומר פה כל מיני דברים לא בדוקים עדיין לא - -
<עופר לוי: מבקר המדינה היה בעירייה שמונה חודשים, וכל טענה, כל דבר שהוא רצה הוא רצה לבדוק אסמכתאות לעומק.
<עופר לוי: עם כפית חיפשו מאתנו מידע.
<עופר לוי: הטענה שדברים לא נבדקו – פשוט שמונה חודשים אנשים ישבו אצלנו, חקרו ובדקו.
<עופר לוי: אם יצא כזה דוח אז אני מאמין שצריך לכבד אותו.
<שמעון גפסו: אני רק רוצה לענות - -
אמנון כהן: אדוני, עוד 10 דקות הוועדה תסיים.
<שמעון גפסו: הם אומרים פה משהו.
<שמעון גפסו: רבותיי, השלטון הקודם שהיה - -
אמנון כהן: עוד 10 דקות הוועדה תסתיים.
<קריאה: אנחנו חברי מועצה גם מבקשים להתייחס.
אמנון כהן: תקבל.
אמנון כהן: משרד הפנים, יש פה אווירה לא פשוטה.
אמנון כהן: יושב פה גם יושב-ראש ועדת ביקורת של השלטון המקומי, של העירייה.
אמנון כהן: התייחסתם?
אמנון כהן: הוא התריע?
אמנון כהן: ראיתם לנכון להתערב בשלב כזה או אחר?
אמנון כהן: משרד מבקר המדינה הציע להביא מישהו – אני לא אומר חשב מלווה כי זה לא הגיע לשלב של גירעונות, אבל בחנתם?
אמנון כהן: עשיתם איזושהי שיחה עם חושפי השחיתות?
אמנון כהן: עם ראש העיר?
אמנון כהן: עם הנהלת העיר אולי?
אמנון כהן: כי מנהל המחוז לא פה.
אמנון כהן: אתה המשנה למנכ"ל, בבקשה, שוקי אמרני.
<שוקי אמרני: אלכס שפול שנמצא פה הוא הממונה על המחוז בפועל, אבל אני אציג את עמדת המשרד.
<שוקי אמרני: כפי שאנחנו נוכחים לדעת – וגם נרשם בדוח מבקר המדינה – מדובר במשבר אמון קשה מאוד בין הדרג הנבחר לדרג המקצועי.
<שוקי אמרני: זאת סוגיה מאוד בעייתית, ולא זה המקום לדון בכל הנושאים שנובעים מכך ולגבי מידת המעורבות של משרד הפנים שנדרש לטפל ב-257 רשויות מקומיות.
<שוקי אמרני: נקודה נוספת שצריך לציין היא שאנחנו עוסקים בעירייה איתנה.
<שוקי אמרני: זאת כל התפיסה שבאה מבית המחוקקים שאומרת למשרד הפנים:
<שוקי אמרני: אל תשקיעו את האנרגיות בכל הרשויות המקומיות.
<שוקי אמרני: מכיוון שהמשאבים מצומצמים תתמקדו באלה שהם בעייתיים.
<שוקי אמרני: ואז אנחנו עושים עבודה, קובעים רשויות מסוימות כרשויות איתנות, ואומרים שלהן נותנים מרחב גדול יותר.
<שוקי אמרני: אני רוצה להמשיך.
אמנון כהן: בסדר, אני אתן לך.
יריב לוין: זה מאוד חשוב.
אמנון כהן: זאת מדיניות כללית, ואני מברך עליה.
אמנון כהן: אבל אם יתעורר באחת הרשויות האיתנות מתוך 50, נכון?
אמנון כהן: טיפלתי בחוק – יריב, אני לא מבין למה החוק שלך לא עבר.
יריב לוין: אני יכול לגלות לך - - -
<שוקי אמרני: אני אתייחס, אדוני היושב-ראש, למה שאתה אומר.
<שוקי אמרני: זאת סוגיה אחת מבחינת מידת המעורבות שלנו.
<שוקי אמרני: כמשרד הפנים לא היינו אדישים למה שקורה שם.
<שוקי אמרני: במסגרת המגבלות שבה עובדים כאן עובדים מקצועיים בסך-הכול שפנו לערכאות כאלה ואחרות, משרד מבקר המדינה נותן שם הגנות.
<שוקי אמרני: הנושאים האלה מגיעים לבית המשפט ונידונים.
<שוקי אמרני: חלקם מגיעים ליועץ המשפטי לממשלה, חלקם נחקרים על-ידי משטרת ישראל, וגם מבקר המדינה בודק את הנושאים.
<שוקי אמרני: במציאות מאוד מורכבת כזאת משרד הפנים נדרש להכריע באותו מאבק בין ראש העירייה לבין הדרג המקצועי, שהוא מאוד בעייתי - -
באסל גטאס: מה בעייתי, הדרג המקצועי?
דב חנין: לא, המאבק.
<שוקי אמרני: התכוונתי שהמאבק בעייתי.
מיקי רוזנטל: אבל אתם עשיתם איזושהי בדיקה?
מיקי רוזנטל: מה המסקנות שלה?
<שוקי אמרני: האנשים המקצועיים אצלנו, כולל במחוז, כולל מנהל המנהל לשלטון מקומי שנפגש גם עם היועצת המשפטית וגם עם הגזבר – גם אני נפגשתי עם הגזבר.
<שוקי אמרני: שוחחתי עם ראש העירייה, עשינו בדיקות כאלה ואחרות.
<שוקי אמרני: הסמכות היא בעיקר אצל הממונה על המחוז.
<שוקי אמרני: גם מנהל המנהל שישבתי איתו גם אתמול בערב, גם לפני חודש וחצי וגם לפני חודשים הגיע למסקנה שמאחר שמדובר כאן בסכסוך בין הדרג הנבחר לבין הדרג המקצועי, ומאחר שאנחנו לא חשים שהשירות לציבור נפגע באופן כזה - -
מיקי רוזנטל: זה לא מה שהמבקר חושב.
<שוקי אמרני: במקרה הזה אני חולק על האופן שמציג כאן גולן את הנושאים האלה.
<שוקי אמרני: אני חושב ששוגים כאן במקרה הזה.
מיקי רוזנטל: אין פגיעה באזרחים.
<שוקי אמרני: יש לנו 257 רשויות מקומיות, בחלקן קורים שם דברים שלא צריכים לקרות.
<שוקי אמרני: אנחנו משתדלים לבדוק.
<שוקי אמרני: אנחנו לא משטרה, ואין לנו סיירות של בדיקות.
מיקי רוזנטל: זה לא מה שהצהרתם בפרוטוקול ב-5 ביולי 2011.
מיקי רוזנטל: פה בוועדה השתתף חמוד סיאח שהוא הממונה על הרשויות - -
<חמוד סיאח: אני כאן.
מיקי רוזנטל: - - ועידו צ'פני שהוא הממונה על חיוב אישי.
מיקי רוזנטל: הוא אומר: "אנחנו נמצאים זה שנתיים בבדיקה, עוד לפני שהמבקר בדק.
מיקי רוזנטל: "אנחנו", משרד הפנים.
מיקי רוזנטל: "יש דברים חמורים מאוד, ויש סדרה לא קטנה של נושאים שמצויים בבדיקה שלנו.
מיקי רוזנטל: הבדיקה טרם הסתיימה".
מיקי רוזנטל: רק אתמול הגעתם למסקנה שאין אמת בטענות, ושאתם חלוקים?
<שוקי אמרני: לא אמרתי - -
אמנון כהן: לא, לא אמרו - -
מיקי רוזנטל: איפה המסקנות של מה שהבטחתם אז לוועדה?
מיקי רוזנטל: איפה החיוב האישי?
מיקי רוזנטל: איפה המסקנות?
<שוקי אמרני: סליחה, יש כאן ערבוב של דברים.
<שוקי אמרני: דבר ראשון, משרד הפנים מעסיק רואה חשבון כשעושים ביקורת בכל הרשויות המקומיות.
<שוקי אמרני: יש יחידה לחיוב אישי בראשותו של השופט זיילר ז"ל שבודקים את הדברים האלה.
<שוקי אמרני: ברגע שהם מגיעים למסקנה שהייתה הוצאה כספית שלא כדין, והשופט מגיע למסקנה חד וחלק – אז מטילים חיוב אישי.
<שוקי אמרני: במקרה הזה הממונה על המחוז עשה בדיקות מסוימות; מנהל מנהל השלטון המקומי עשה בדיקות, והגיעו למסקנה - -
אמנון כהן: מה נהיה איתם בסוף?
אמנון כהן: בלי ניהול תקין קיבלו את הכסף.
<שוקי אמרני: לא, הם לא משכו את הכסף.
אמנון כהן: מה נהיה?
אמנון כהן: פה יש מחויבות אישית, אם כן.
אמנון כהן: מה נהיה עם זה?
אמנון כהן: מה נהיה עם ה-100,000?
אמנון כהן: הגזבר בחו"ל, ניצלו את ההזדמנות, לקחו את הכסף.
אמנון כהן: איפה הכסף?
<עופר לוי: כשחזרתי מחו"ל אחרי ארבעה ימים הצלחתי להציל את המצב.
<עופר לוי: התקשרתי למנהלת הבנק - -
<שמעון גפסו: אה, הצליח להציל את המצב.
דב חנין: ככה נראית לכם התנהלות?
<עופר לוי: התקשרתי למנהלת הסניף ואמרתי לה שאם הצ'ק ייפרע - -
מיקי רוזנטל: המקרה הזה בסדר בעיניך?
מיקי רוזנטל: אני שואל אותך בכנות.
<עופר לוי: אני דרשתי ממנהלת הסניף – אמרתי לה שאני לא חתום על הצ'ק, ואם הצ'ק יכובד היא תשלם אותו מכיסה, והיא הצליחה לבטל אחרי ארבעה ימי עסקים.
<עופר לוי: זה אמתי, ואפשר לבדוק את זה.
אמנון כהן: אתה לא הגעת לזה?
<אלכס שפול: לא קיבלנו שום פנייה בנושא הזה.
<חמוד סיאח: בנושא הזה לא הייתה אף פנייה למחוז.
אמנון כהן: מבקר העירייה לא שלח לכם שום דבר?
<חמוד סיאח: אתה שלחת למחוז?
<חמוד סיאח: תענה לי.
<עופר לוי: אני שלחתי למחוז.
<עופר לוי: אני גם נפגשתי במחוז וגורשתי בבושת פנים, גם אני וגם היועצת המשפטית, בנושא השכר של העובד שראש העיר סירב לחתום לכלל 901 עובדים וגמלאים של העירייה.
<עופר לוי: אגב, באיחור של שלושה ימים הם קיבלו ולא של יום אחד – במקום ב-9 בחודש, ב-12 בחודש, ורק לאחר החלטת בית המשפט.
<עופר לוי: הגענו למר חמוד, הוא סילק אותנו בבושת פנים וצרח עלינו בפרוזדור - -
<עופר לוי: אני לא יודע למה.
<עופר לוי: כי ביקשנו את התערבותו.
<עופר לוי: אמרנו לו שאנשים הולכים הביתה - -
<חמוד סיאח: כל מילה שהוא אומר נכונה.
<עופר לוי: אמרנו לו שאנשים הולכים הביתה ללא משכורת.
<עופר לוי: יש אנשים שיש להם משכנתאות.
<עופר לוי: אנשים בוכים.
<עופר לוי: אני מבקש את העזרה שלך.
<עופר לוי: גם אני וגם היועצת המשפטית הלכנו אליו – הוא גירש אותנו בבושת פנים.
אמנון כהן: ואז הלכתם לבית משפט?
<עופר לוי: לא, ההסתדרות הלכה, לא אנחנו.
<חמוד סיאח: אני מוכרח להתייחס.
<חמוד סיאח: אני כתבתי את זה בכתובים, וגם כאן אני פונה למבקר המדינה.
<חמוד סיאח: שני החבר'ה האלה, שומרי הסף, מגיעים אליי בשעה 11:30 באותו יום כשהמשפט צריך להתחיל ב-12:00 וזורקים לי נייר ואומרים לי, תחתום עליו על משכורות לעובדים.
<אולגה גורדון: אחרי שלוש תזכורות שנשלחו אליך.
<חמוד סיאח: סליחה, אני לא הפרעתי לך.
<חמוד סיאח: אני פשוט קורא לצוות של מבקר המדינה שישב בעירייה, ואני מעדכן אותם בנושא.
<חמוד סיאח: אני מוציא את זה בכתובים, ואף אחד לא מתייחס – לא מבקר המדינה - -
<חמוד סיאח: שני שומרי סף שמגיעים אליי כשהמשפט צריך להיות בשעה 13:00, מגיעים אליי ב-11:30, שעה וחצי - - -
<שמואל גולן: חמוד, על מה אתה מדבר?
<שמואל גולן: בעניין הזה תסביר לי למה המחוז לא פעל?
<שמואל גולן: למה עובדים צריכים ללכת לבית משפט כדי לקבל כסף?
<שמואל גולן: אני אומר לך, למה צריך לעשות את זה?
<חמוד סיאח: באותו רגע שהם מפנים מכתב לממונה על המחוז – אנחנו עובדי מדינה, לא פוליטיקאים.
אמנון כהן: תגיד לי למה לא שילמו משכורת?
<חמוד סיאח: שומרי הסף שלנו – אם אתה מפנה אליי בעיה אני לא על כפתורים.
<חמוד סיאח: הממונה על המחוז לא זמין 24 שעות.
<חמוד סיאח: ואם הוא מפנה אליי היום בעיה ויום למחרת הוא פונה לבית משפט, ברגע שהוא מגיע לבית משפט - -
<אולגה גורדון: הבעיה הונחה לפתחכם לפני שהאירוע הזה קרה בכלל.
אמנון כהן: רגע, לא לדבר.
אמנון כהן: סליחה, אדוני, לא מתפרצים פה.
מיקי רוזנטל: לא עמדת גם בהבטחות שלך לוועדה הזאת.
אמנון כהן: מיקי, רגע אחד.
מיקי רוזנטל: גם בהבטחות שלך.
אמנון כהן: משרד הפנים, היועץ המשפטי של הוועדה מאיר את עיניי שיש לכם סמכות בחוק, לפי סעיף 141, שאם יש בעיה במועצה ולא משלמים שכר – והם פנו אליכם – אתם מן הדין חייבים לפתור את הבעיה.
אמנון כהן: אם לא פתרתם הם הולכים לכיוון אחר.
אמנון כהן: אבל אתם לא פתרתם את הבעיה.
אמנון כהן: לכן הם הכינו אופציה ללכת דרך ההסתדרות אם לא פתרתם.
אמנון כהן: אבל צריך לפתור את הבעיה של "אל תלין שכרו של עובד" – משכנתא, מכולת שכונתית.
אמנון כהן: לא תחכה ותסגור לו את הברז.
<שוקי אמרני: אדוני היושב ראש, אני מבקש כאן - -
אמנון כהן: אני צריך תשובה מבן אדם שמתעסק בזה.
<שוקי אמרני: הוא אמר מה שצריך להגיד.
אמנון כהן: למה הוא לא חתם?
דב חנין: זה לא מה שצריך להגיד.
דב חנין: מה שצריך להגיד זה שמשרד הפנים צריך לטפל.
<שוקי אמרני: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להשיב לנושא של השכר - -
אמנון כהן: מר חמוד, כבודו מכיר את סעיף 141א?
אמנון כהן: אתה צריך לתת לי עכשיו תשובות, לא לדבר עם שוקי.
אמנון כהן: כבודו מכיר מה כתוב ב-141א?
אמנון כהן: תגיד לי מה זה.
<חמוד סיאח: לא יודע.
מיקי רוזנטל: לכן גם משרד הפנים לא מתערב בשערורייה.
אמנון כהן: אתה עברת פעם על החוק כדי לדעת מה הסמכות שלך – שכשאנשים לא מקבלים שכר אתה יכול להתערב ולא לזרוק אותם מהכיסא, אלא להגיד להם, בואו, מה הבעיה?
אמנון כהן: אתה יכולת למנוע את הליכתם – אל תעשה לי עם העיניים ככה, כי זה שכר של אנשים.
אמנון כהן: תקשיב טוב, אני אכתוב מכתב חריף לשר הפנים.
אמנון כהן: מי שלא יעשה את תפקידו כראוי וילין שכר של עובדים אני רואה את זה בחומרה רבה.