GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבשלום וילן: בעקבות דוח המבקר, תתחילו לטפל בבעיה המרכזית, להיפרד מנוסחת המשק הסגור.
אבשלום וילן: על התאגידים אני אגיד לך דבר אחד: הייתי חבר כנסת, גם כשעבר חוק תאגידי מים וביוב, גם כשהקימו את מועצת המים.
אבשלום וילן: בחרו שם אחרי לחץ מאד כבד שלנו שני נציגי ציבור.
אבשלום וילן: נציגי הציבור שם הם בסדר גמור.
אבשלום וילן: יש מאבק של שנים שגם נציגי הרשויות המקומיות והחקלאים יוכלו להיות שם.
אבשלום וילן: לצערי, המדינה כל הזמן דוחה את זה.
אבשלום וילן: אבל מה שקרה – כאן אני מוכרח להיות הוגן – בשנה-שנתיים הראשונות לקיומה, אם באת למועצת המים, הרגשת שאתה יכול לשכנע.
אבשלום וילן: לא פעם ולא פעמיים.
<יוסי נישרי: - - לא היית שותף בדיון.
<יוסי נישרי: רק אמרת והלכת.
<יוסי נישרי: לא היית בדיון הסגור.
אבשלום וילן: לצערי, בשנים האחרונות, אני מסכים לגמרי עם ידידי מקרית אונו, זה הפך לתחושה שעושים לך שימוע כדי לעשות לך V, ולא דנים אתך עניינית.
אבשלום וילן: אחרי זה לך לבית משפט.
אבשלום וילן: כושר השכנוע שלי לא רע.
אבשלום וילן: אני מבין במים הרבה שנים.
אבשלום וילן: לא קרה בשלוש השנים האחרונות שבנקודה אחת הצלחתי לשכנע את אנשי רשות המים ואנשי מועצת המים פעם אחת.
אבשלום וילן: הגיוני?
אבשלום וילן: לפני זה, לפעמים – כן, לפעמים –לא, לגיטימי לגמרי.
אבשלום וילן: אבל שמועצת המים, וזה מה שנקרא – איך אמרו פה?
אבשלום וילן: לאוצר יש רק נציג אחד, אבל רוחו שם, מעל, שהדיון איננו אמיתי.
אבשלום וילן: זה מה שנקרא בלשון עממית משחק מכור.
אבשלום וילן: את זה צריך לשנות.
<עלוה קולן: אני מהאגודה לזכויות האזרח.
<עלוה קולן: אני חושבת שכל הבעיות שעולות פה מאד מאד חשובות, לגבי התאגידים, ומאד קל לכוון אליהם את האצבע, אבל הבעיה האמיתית פה היא האחריות של המדינה.
<עלוה קולן: באופן עקרוני זה לא אמור לשנות, מי נותן את המים לצרכנים.
<עלוה קולן: מדובר פה בזכות יסוד, מדובר לא במצרך.
<עלוה קולן: זה אפילו לא פלאפון, זה אפילו לא דלק.
<עלוה קולן: מדובר בצורך יסוד שאין אפשרות לחיות בלעדיו, ובטח שלא לחיות בכבוד, ולחיות בבריאות, ואת זה אנחנו צריכים לזכור.
<עלוה קולן: אני רוצה שתדעו שההטבה הזו שהיא מאד חשובה, עדיין מדברת על 30 שקלים לחודש לאנשים שצורכים יותר מים בגלל מצבם הגופני.
<עלוה קולן: אני לא מזלזלת ב- 30 שקלים.
<עלוה קולן: אנחנו מדברים על העלאה של 50% במחירי המים.
<עלוה קולן: השר התבטא בעיתון לפני כמה ימים ואמר – 70%.
<עלוה קולן: בשביל אוכלוסיות מעוטות יכולת כלכלית מדובר בהעלאה של 200% וגם 300%, במקרים מסוימים.
<עלוה קולן: אני רוצה להסביר למה.
<עלוה קולן: כשאת חיה בבית ישן, ככל שהצנרת ישנה יותר, כך גם חשבונות המים עולים.
<עלוה קולן: ככל שהצריכה המשותפת גבוהה יותר, ולפעמים היא גבוהה יותר מהחשבון הפרטי, ככה החשבונות עולים.
<עלוה קולן: דווקא האוכלוסיות מעוטות היכולת הכלכלית – הן אלה שמחירי המים עלו מבחינתם במאות אחוזים.
<עלוה קולן: אנחנו מגיעים למצב שהיום אלפים מנותקים ממים רק כי אין להם איך לשלם.
<עלוה קולן: יש מעגל של חובות, ניתוקים, עיקולים, של הוצאות לפועל, של כניסות לחשבונות בנק.
<עלוה קולן: אנשים נמצאים במצב של חרדה קיומית בגלל מים.
<עלוה קולן: זה המצב שאתו אנחנו צריכים להתמודד כאן.
<עלוה קולן: זה חשוב לחתוך 5% מפה, ולייעל את המערכת, וחשוב לחשוב על למזג את התאגידים.
<עלוה קולן: אבל מה שאנחנו באמת צריכים לשים אותו לנגד עינינו זה שאנשים היום לא מסוגלים לשלם עבור מים.
<עלוה קולן: לכן, אני ממש מסיימת –אנחנו צריכים שהמדינה תצא בהכרזה עקרונית שהיא מחזירה לעצמה לא את הפיקוח על המים אלא את האחריות על הצרכנים שיקבלו מים.
<עלוה קולן: אנחנו צריכים להגיע למצב שבו לא ינותקו אנשים בגלל אי תשלום.
<עלוה קולן: אנחנו צריכים להשאיר כמות מינימלית של מים לכל אדם, כי צריך את זה בשביל לחיות בכבוד, לחיות בבריאות, כדי לחיות בכלל.
<עלוה קולן: אנחנו צריכים לדאוג בהתייחסות לחריגים סוציאליים, גם ברמת המחיר וגם בהסדרי חוב.
<עלוה קולן: שיהיו הסדרי חוב שהם ריאליים, שהם באמת יכולים לעמוד בהם ולשלם אותם.
<עלוה קולן: הפיכת משק המים למשק סגור לא יכולה להיעשות על חשבון התושבים ובוודאי לא מבלי לקחת – וזה נאמר באופן מאד ברור בדוח המבקר - את האוכלוסיות הכי חלשות כלכלית במדינה הזו.
<יוסי בנישתי: אני מאגף תקצוב ופיתוח ממרכז השלטון המקומי.
<יוסי בנישתי: קודם כל יש נושא שעדיין לא הוסדר, והוא נושא פירעון מלוות ביוב.
<יוסי בנישתי: רשויות מקומיות משלמות למרות שהן לא גובות מהתושבים.
<יוסי בנישתי: זה נושא ארוך שעדיין נמצא בדיונים ועדיין לא הגיע לסיום.
<יוסי בנישתי: זה משפיע על הרשויות.
אמנון כהן: וההיטלים שאמרת – זה זה?
<יוסי בנישתי: לא, לא מדובר על ההיטלים.
<יוסי בנישתי: מדובר על הלוואות שלקחו הרשויות המקומיות כדי לפתח תכניות ביוב.
<יוסי בנישתי: זה עדיין לא הוסדר, הרשויות עדיין ממשיכות לשלם את המלוות למרות שהגביה עברה לתאגידים.
אמנון כהן: מי אמור להסדיר את זה?
<יוסי בנישתי: אני יודע שהוגש בג"ץ בנושא הזה.
אמנון כהן: עזוב את הבג"ץ.
אמנון כהן: מבחינה מקצועית, כרגע – מי היה מבחינה מקצועית כדי לטפל בזה, לעשות עבודת מטה, לראות למי מגיע, מה ולהסדיר את זה.
<קריאה: חשכ"ל.
<עינת גמזו: הנושא הגיע לבג"ץ לפני כמה שנים.
אמנון כהן: למה זה צריך להגיע לבג"ץ?
אמנון כהן: זה בגלל שאתם לא עובדים.
<עינת גמזו: אנחנו, בשנה וחצי האחרונות עשינו עבודת מטה יחד עם מספר גופים בממשלה.
<עינת גמזו: לאחרונה, ממש, הוצאנו חוזר יחד עם רשות המים, שמסדיר את הנושא הזה עבור רשויות שנמצאות במצוקה.
<עינת גמזו: יש חוזר, הוא פורסם.
<עינת גמזו: הרשויות המקומיות מכירות אותו, משרד הפנים גם מכיר אותו.
אמנון כהן: ומה בליבו של ההסדר?
<עינת גמזו: שחלקו הארי של הפירעון ייעשה על ידי התאגיד, בתנאים מסוימים, כמובן.
מיקי רוזנטל: כלומר, על ידי הציבור.
<עדי חכמון: לא, זה לא על ידי הציבור.
<עדי חכמון: התאגיד אמור היה לפרוע את הלוואת הבעלים, ובמקום לפרוע את הלוואת הבעלים הוא יפרע את מלוות הביוב של הרשות המקומית.
<עדי חכמון: זה פשוט החלפה של המלוות.
<עדי חכמון: המדינה גם נתנה גרייס של שלוש שנים, במלוות, כי התאגידים הם במצב שכרגע הם לא יכולים לפרוע אותו.
<צבי ורטיקובסקי: ומה קרה עם כספי ההיטלים?
<צבי ורטיקובסקי: לאן הם נעלמו?
אמנון כהן: שהאזרחים שילמו.
<עדי חכמון: תשאל את הרשויות.
<צבי ורטיקובסקי: לא, גם את משרד האוצר.
<צבי ורטיקובסקי: הרי כמה פעמים את יכולה לגבות מהצרכן את אותו הדבר?
<קריאה: יש היטלי הפקה ויש היטלי פיתוח.
<עדי חכמון: היטלי הפיתוח לא מגיעים לאוצר.
<עדי חכמון: היטלי הפיתוח מגיעים לרשויות המקומיות.
אמנון כהן: זה מה שאני אומר – האזרח כבר שילם.
<קריאה: לכי לתאגידים, למה לרשויות?
<צבי ורטיקובסקי: כמה פעמים את רוצה לגבות - - -
<עדי חכמון: בעבר, היטלי הפיתוח הועברו לרשויות המקומיות.
<עדי חכמון: על זה מדובר, על נכסים שעברו.
אמנון כהן: רשות החברות הממשלתיות – אתם גם מוזכרים בדוח.
אמנון כהן: הם נמצאים?
אמנון כהן: איפה "מקורות"?
אמנון כהן: מה החלק שלכם בדוח?
אמנון כהן: מה אתם מתקנים שם?
אמנון כהן: אמר לי המנכ"ל של הרשויות הממשלתיות שאתם יושבים בעבודת מטה.
<אלון שוורצברג: ההערה המרכזית שיש בדוח לגבי "מקורות" זה נושא ההתחשבנות עם הממשלה ואנחנו פועלים מול אגף החשכ"ל להסדיר אותה.
<אלון שוורצברג: היתה התקדמות רצינית בחודשים האחרונים ואנחנו מקווים שזה ייסגר בקרוב.
<אלון שוורצברג: זה תלוי בצדדים.
<אלון שוורצברג: זה נושא שנגרר 4 שנים ואנחנו מקווים שהוא נמצא בשלבים האחרונים שלו.
אבשלום וילן: יש כבר מאזן "מקורות" ל-2012?
<אלון שוורצברג: בקרוב.
אבשלום וילן: ויש שם רווחים צפויים?
אבשלום וילן: אדוני המבקר, אתה מבין את שאלתי?
<אלון שוורצברג: כרגע –לא.
<אלון שוורצברג: אבל כשיפורסם אתה תראה.
אבשלום וילן: זו חברה ציבורית, אנחנו בחודש מאי, עברו 5 חודשים.
<קריאה: לא ציבורית.
אבשלום וילן: חברה ממשלתית, על אחת כמה וכמה.
אמנון כהן: למה האזרחים צריכים לסבסד את המים לתעשייה?
<עדי חכמון: אתם כבר לא מסבסדים את המים לתעשייה.
אמנון כהן: עד עכשיו סבסדנו.
אמנון כהן: למה סבסדנו?
<נתנאל היימן: בוא נשים רגע את הקונטקסט – מחירי המים זה מחירים שהוכפלו לתעשייה בשנים האחרונות.
<נתנאל היימן: זה הולך ביחד עם מחירי החשמל, מחירי הדלקים, הארנונה – כל ההתייקרויות האלה מיושמות אחרי כן על המחירים, על המוצרים.
<נתנאל היימן: אחר כך, כשבאים לתעשייה בטענות, אם היא כן יכולה להוריד מחירים או לא, צריך לזכור גם את מבנה העלויות הזה.
אמנון כהן: ראיתם נישה בנושא של הרפורמה במים - - התלבשתם על הצרכן.
<נתנאל היימן: ספציפית, מחירי המים הוכפלו לתעשייה בשנים האחרונות, מפחות מ-4 שקלים ללמעלה מ-7 שקלים היום, וזה מתווה שעוד הולך לעלות.
<נתנאל היימן: מבחינת הסבסוד למעשה, לפי התחשיבים שלנו, התעשייה משלמת ביתר לעומת מה שהיא אמורה לשלם.
<נתנאל היימן: אתן דוגמה - רוב צרכני התעשייה בכלל לא מחוברים לתאגידי המים, אבל הם כן משלמים את הרכיב הזה.
<נתנאל היימן: הם מחוברים ישירות ל "מקורות".
<נתנאל היימן: בנושא של ההון, התעשייה, למעשה, שילמה על רוב התשתיות עוד לפני הרפורמה, והיא ממשיכה לשלם גם אחרי הרפורמה.
<נתנאל היימן: לתעשייה יש יתרון לגודל, שלא רואים אותו בתעריפים.
<נתנאל היימן: כמובן שהרבה יותר זול לספק ולגבות ממפעל אחד שצורך כך וכך קוב לעומת מ-1,000 או 2,000 אזרחים שצורכים את אותה הכמות.
<נתנאל היימן: בסך הכל אנחנו מברכים על דוח מבקר המדינה.
<נתנאל היימן: אנחנו רוצים גם לברך על ההצהרה שהיתה פה, והיא מופיעה גם בדוח ועדת בלניקוב, על צמצום תאגידי המים ל-15 תאגידים.
<נתנאל היימן: אני חושב שזה מהלך די חשוב.
<נתנאל היימן: יחד עם המהלך הזה, שהוא מאד חשוב – שוב, אתם עושים פה עבודה מאד יפה בנושא הזה, צריכים כן לפתוח את התעריפים בצורה שקופה, ובהתייעצות עם הציבור, לבדוק מחדש את מבנה התעריפים.
<נתנאל היימן: כרגע, להקפיא כל שינוי בתעריפים עד לבדיקה מחדש, ובכל התהליך הזה – לקיים התייעצות עם כל המגזרים.
<אלכסנדר קושניר: אני חייב כמה תשובות.
<אלכסנדר קושניר: קודם כל – לחבר הכנסת רוזנטל בנוגע לשקיפות.
<אלכסנדר קושניר: כל הפרוטוקולים של כל ישיבות המועצה מופיעים באתר האינטרנט, וכל אחד מוזמן לעיין בהם.
<אלכסנדר קושניר: נכון שבעת כתיבת הדוח היתה איזושהי בעיה.
<אלכסנדר קושניר: ריכזנו, טיפלנו, הנושא על המסך.
<אלכסנדר קושניר: שאלה נוספת, של חבר הכנסת רוזנטל ששואל למה לא להוריד תעריף מיד.
<אלכסנדר קושניר: אז קודם כל, החוק מחייב אותנו שהתעריף יכסה את עלויות משק המים.
<אלכסנדר קושניר: עד שלא הבאנו את החלטות הנדרשות, את הצמצום של התאגידים – לא נוכל לממש את זה.
<אלכסנדר קושניר: עד שלא הבאנו את הנושא של מקור מים חלופי לסבסודים צולבים – לא נוכל לממש.
<אלכסנדר קושניר: אז נוכל לממש מיד.
<אלכסנדר קושניר: נכון להיום אין לי כלים להקטין שום דבר כיוון שאז התעריף לא יכסה את עלויות משק המים, וזה יביא גם להתמוטטות.
<אלכסנדר קושניר: זה אסור לנו וזו גם לא המטרה שלנו.
<אלכסנדר קושניר: הרכב המועצה.
<אלכסנדר קושניר: כפי שעניתי ליושב ראש.
<אלכסנדר קושניר: אל"ף ועדת ביין המליצה והממשלה אימצה את ההמלצות.
<אלכסנדר קושניר: בהחלטת הממשלה נקבע מה יהיה הרכב מועצת רשות המים.
<אלכסנדר קושניר: אז מבחינה זו, כפי שציינת בצדק – החוק מחייב, החלטות הממשלה מחייבות.
<אלכסנדר קושניר: אני מבין את האמירות.
<אלכסנדר קושניר: אני גם מצטרף לאמירה של אבשלום וילן שנציגי הציבור במועצה הם אנשים ראויים.
<אלכסנדר קושניר: אלה לא אנשים פוליטיים, אלה פרופסורים עם שם בינלאומי, אחד – אלי פיינרמן, פרופ' לכלכלה - - -
אמנון כהן: אבל פרופסור לא מרגיש את מה שמרגישה ריקי כהן מחדרה.
<אלכסנדר קושניר: תאמינו לי שהם נותנים פייט הוגן ו"פייר".
<אלכסנדר קושניר: מבחינה ויזואלית, כנראה נוצר מצב – אבל אני פשוט לא הצגתי לכם: רבותיי, כל מרכיבי התעריף – פורטו, בכל האתרים שלנו.
<אלכסנדר קושניר: אנחנו הגענו לרזולוציה הכי גבוהה שיש, וכל מרכיב מנותח.
<אלכסנדר קושניר: יתר על כן, גם עשינו השוואה בינלאומית.
<אלכסנדר קושניר: הרי אני אחראי - - -
אמנון כהן: אזרח רואה את המרכיב הזה והוא אומר – יש לי מה לומר, ויש מה לתקן.
אמנון כהן: אתם מתחשבים?
<אלכסנדר קושניר: בוודאי.
<אלכסנדר קושניר: אנחנו עושים שימועים ציבוריים.
<אלכסנדר קושניר: הרי נראה לי ש - - -
<יוסי נישרי: לא.
<יוסי נישרי: ריקי כהן מחדרה לא יכולה להגיע.
<אלכסנדר קושניר: אין גוף ציבורי שעשה יותר שימועים מאשר רשות המים.
<אלכסנדר קושניר: אנחנו מבינים שמדובר בנושא רגיש ביותר.
<אלכסנדר קושניר: אנחנו קשובים לכל דבר.
<אלכסנדר קושניר: נכון שאם התרשמת – חקלאים משוכנעים שצריך להוריד תעריף לחקלאים, הצרכן הביתי גם רוצה ירידה, התעשייה, כמובן, גם כן.
<אלכסנדר קושניר: זאת אומרת, הצפי להקטין תעריף לכולם הוא טבעי אבל מצד שני אנחנו צריכים לכסות את עלויות משק המים.
<אלכסנדר קושניר: עד שהממשלה לא החליטה שהיא מביאה כסף מבחוץ, אני חייב לעמוד בהוראות החוק, שהתעריף יכסה את כל העלויות האלה, מינימליות, ללא שומן, אבל גופים שפועלים צריכים להיות גופים יעילים ומקצועיים.
<אלכסנדר קושניר: בראש מעניינו זה הצרכן ונכון להיום יש לו לצרכן הרבה יותר ביטחון מים, שרותי ביוב.
<אלכסנדר קושניר: יש לי מצגת שלמה בכמה אנחנו - - -
מיקי רוזנטל: השאלה רק כמה זה עלה לו.
<אלכסנדר קושניר: נושא של פחת מים - יש לי פה נתונים מלאים שפיצוצים בביוב ירדו בצורה - - גם במצב תברואתי וגם נושא פגיעות בטבע – זה ירד בצורה דרסטית.
<אלכסנדר קושניר: נכון, יש לזה מחיר.
<אלכסנדר קושניר: מה אני יכול לעשות?
מיקי רוזנטל: מחיר מוגזם, זה הכל.
<אלכסנדר קושניר: דיווחתי לך על התשובות לשאלות.
<אלכסנדר קושניר: זה יהיה גם בפרוטוקול.
<אלכסנדר קושניר: בנושא למלוות ביוב , קיבלתם תשובה.
<אלכסנדר קושניר: גיבשנו כבר הסכם, הוא היה די מגובש ואחר כך דווקא משרד הפנים "התקרר", אני לא יודע כבר, אני מניח שנממש גם אותו.
<אלכסנדר קושניר: לי, אישית, הדוח הזה עזר מאד.
<אלכסנדר קושניר: נכנסתי לתפקיד - - -
אמנון כהן: זו תכנית עבודה.
<אלכסנדר קושניר: נכנסתי לתפקיד.
<אלכסנדר קושניר: אני מהנדס מים ומכיר את משק המים היטב.
<אלכסנדר קושניר: את הנושא של הרפורמה של התאגידים קיבלנו ברשות המים, בעצם, בירושה ממשרד הפנים.
<אלכסנדר קושניר: סימנו במה צריך לטפל, ואנחנו יודעים, כפי שאמרתי, מה צריך לעשות ואיך.
<אלכסנדר קושניר: אבל יש פה הערה אחת, לטובת חברי הוועדה החדשים: משק המים של מדינת ישראל, מה שנבנה בעשור האחרון הוא משהו ייחודי, יוצא דופן.
<אלכסנדר קושניר: נושא של השבת קולחין שאין לזה דוגמאות בעולם, כמו שאמר חבר הכנסת וילן.
<אלכסנדר קושניר: אנחנו משיבים לצריכה כ-400 מיליון קוב וחוסכים את ה-400 מיליון האלה מהטבע, ומההתפלה.
<אלכסנדר קושניר: הקמנו מערך התפלה דרמטי שהוא גם יעיל ביותר.
<אלכסנדר קושניר: אפשר לבקר אותו, אבל - - -
מיקי רוזנטל: למה הוא יקר כל כך?
<אלכסנדר קושניר: קודם כל – עלויות ההתפלה שאנחנו השגנו, הן בין הטובות בעולם.
<אלכסנדר קושניר: אז מהבחינה הזו, משק המים - אנחנו חייבים לשמור עליו.
<אלכסנדר קושניר: לא באזור שלנו וגם בעולם כולו – אין דוגמאות כאלה.
שמעון אוחיון: אתה לא מרגיש שהרשויות, בשלטון המקומי, חסרות לך, בגלל שיתוף הפעולה?
שמעון אוחיון: כל הזמן ההתנגשות הזו תמשיך להיות, כל זמן שהם לא נכנסים ולא מרגישים שקולם נשמע בצורה אותנטית.
שמעון אוחיון: אתה לא מרגיש שזה חסר, כי יהיה כל הזמן המתח הזה?
<אלכסנדר קושניר: אל"ף, כיוון שאני לא מעט שנים עבדתי גם במשרד הפנים, אני מכיר גם את השלטון המקומי, גם באופן אישי.
<אלכסנדר קושניר: אני מתנהל בהתאם לחוק - - -
מיקי רוזנטל: אם אתה תרצה לשנות את החוק, אתה יודע שזה ישונה.
<אלכסנדר קושניר: אבל את הדו שיח אני מקיים אתם.
אמנון כהן: כבוד המנכ"ל, אני חייב לסכם את הדיון.
אמנון כהן: חורה לי שנציג הממשלה לא נמצא כאן.
אמנון כהן: אני גם לא יודע אם הוקמה ועדת שרים לענייני ביקורת המדינה.
אמנון כהן: אנחנו פעם שניה אנחנו מעירים על כך, אני חושב.
שמעון אוחיון: למה הוא חשוב כאן, נציג משרד ראש הממשלה?
אמנון כהן: אני אגיד לך – יש עבודת מטה, שהם יושבים, בין כל משרדי הממשלה.
אמנון כהן: הוא מרכז את העבודה.
אמנון כהן: ברגע שהוא יגיד – בוועדה הזו דיברו על זה, בוועדה הזו דיברו על זה, אז לכל ועדה בא נציג קבוע, בדרך כלל.
אמנון כהן: פה ישב נציג משרד ראש הממשלה שאחראי על תיקון ליקויים של הביקורת, ולכן יש גם ועדת שרים לענייני ביקורת המדינה.
אמנון כהן: אנחנו עוד לא ראינו מי היושב ראש שלה.
אמנון כהן: הממשלה כנראה עסוקה בדברים אחרים, אבל אנחנו מתריעים על כך פעם שניה.
אמנון כהן: קודם כל נסכם את הדיון: אנחנו מחזקים את העניין שהמים הם מוצר צריכה בסיסי, זכות יסוד לציבור.
אמנון כהן: לכן גם ראינו שברפורמה לא נלקחו בחשבון האוכלוסיות המוחלשות, עניים, קשישים.
אמנון כהן: לאחרונה נכנסו נכים אבל עדיין זה לא מספיק, הבנתי.
אמנון כהן: זה לא מקיף מספיק.
אמנון כהן: אנחנו מבקשים מהמוסד לביטוח לאומי דרכו של שר הרווחה לגבש את הקריטריונים לאוכלוסיות נוספות שזקוקות לסבסוד כזה או אחר, או הנחה במים, שכמו שאמרנו – זה מצריך חיוני, ובלי מים אין חיים.
אמנון כהן: לכן פה אנחנו צריכים לחזק, ואם צריך פה שינוי חקיקה בחוק ההסדרים, שיגיע לכנסת ישראל, אנחנו כמובן נטפל ונדבר עם ראש הממשלה שיתמוך בדבר הזה.
אמנון כהן: אנחנו מבקשים ודורשים שהאזרח, הצרכן, ישלם רק מחיר ריאלי על מה שהוא צרך, כולל אם אתה אומר ביוב, דברים כאלה – שצריך לתקן את הצינורות, כמו שיודעים.
אמנון כהן: אבל מעבר לזה – שום דבר.
אמנון כהן: אנחנו רוצים לשאוף שבעבודת המטה הזו נגיע לבשורה, שבעקבות הדיונים שעשיתם, בעקבות הנושא הזה של תאגידים – צמצמתם, ועקבות כל הנושא של מגזרים, שעשיתם את העבודה מול האוצר, מול הגופים האחראיים ואתם מורידים את העלות לצרכן לפחות ב-10%, ומ-2014 כבר אין את ההשלכות על הצרכן עוד פעם ועוד פעם.
אמנון כהן: לכן, השאיפה צריכה להיות – הוזלת תעריפי המים לפחות ב-10%, בכל ואריאציה שתעשו, זה – לפחות.
אמנון כהן: תגידו לבטל תאגידים – בסדר, לצמצם תאגידים – בסדר.
אמנון כהן: תגידו להוריד מגזרים – באופן הדרגתי, אולי, כי אי אפשר להטיל על הממשלה שתסבסד ישירות, אז אפשר להגיד שב-2014 מורידים יותר, לא להגיד ל-4 שנים כי ראיתי להסכם ל-5 שנים.
אמנון כהן: לצמצם גם את הזמן הזה.
אמנון כהן: גם את הזמן הזה צריך לצמצם.
אמנון כהן: לכן, את הדברים האלה חייבים לעשות.
אמנון כהן: אנחנו נפה לראש הממשלה שהיה פה דיון על יוקר מחיה, שחלק ממנו הוא תעריפי המים.
אמנון כהן: אנחנו מבקשים שבדיוני התקציב שהוא יהיה ער לכך, כאשר ידונו בנושא המים, ובכל נושא של תאגוד, צמצום תאגידים, וכל הנושא של המגזרים, לקחת בחשבון, ובסופו של דבר שההוזלה צריכה להגיע לפחות ל-10%, והעתקים שיישלחו לשר האוצר, שר הכלכלה, שר הרווחה, פנים, אנרגיה ומים.
אמנון כהן: מצדי אפשר לשלוח לכל משרדי הממשלה שכולם יהיו עירנים לעניין הזה, שכל אחד יסתכל מההיבט שלו.
אמנון כהן: גם לשר התיירות יש עניין, ואני חושב שלכל אחד יש נגיעה.
אמנון כהן: אבל המטרה הסופית היא להוזיל מחירים.
אמנון כהן: מצד שני חשוב לנו מאד שהנצרכים, כמו שמצאנו במס בצורת, את הפילוח לנכים, אבל הקשישים, העניים – שיש להם הגדרות, שגם יקבלו הנחה.
אמנון כהן: לצורך כך צריך להגדיל את התקציב שהמדינה נתנה.
אמנון כהן: אני מודה לעבודה שנעשתה על ידי מבקר המדינה וכל הצוות.
אמנון כהן: נמשיך ונעקוב, ייתכן שנעשה דיון המשך.
אמנון כהן: לכן, המנכ"ל, תקן את הליקויים, ואם יש עדכונים און ליין תעדכן אותנו.
אמנון כהן: בכל מקרה, במהלך החודשיים-שלושה נעשה דיון נוסף, לראות שהמחירים ירדו.
אמנון כהן: נעזור לכם, שגם בחוק ההסדרים תתקנו את החקיקה, גם לגבי נציגי שלטון מקומי ונציגי צרכנים.
אמנון כהן: למרות שוועדה אחרת בדקה והמליצה, אבל רחשי ליבם של חברי הכנסת צריכים - - -גם נציגים אחרים, לא רק לתת שימוע אלא להתחשב בדעתם, כי יש תחושה, ששומעים אותם, עשינו V, וממשיכים לעבוד.
אמנון כהן: הם מרגישים, כביכול, שהסיכום כבר נעשה.
אמנון כהן: תדבר או לא תדבר, זה לא משנה, כי התעריף יעלה.
אמנון כהן: אסור שתהיה תחושה כזו.
אמנון כהן: אם יש היגיון בדבר, ודאי שצריך לקבל.
אמנון כהן: אני מבקש לשבת, אני רוצה לפתוח את הדיון.
אמנון כהן: אומרים לי שמנכל משרד השיכון בדרך וצריך להגיע.
אמנון כהן: אני פותח את הדיון של הוועדה לענייני ביקורת המדינה.
אמנון כהן: הנושא: הקצאת דיור ציבורי לזכאים – דוח מבקר המדינה 59ב', עמ' 233.
אמנון כהן: גם בקשתי שנרחיב דיון בנושא הזה.
אמנון כהן: קיבלתי אינפורמציה לגבי חברת חלמיש, שיש לה תקציב שהצטבר אצלם ממכירת דירות ולמעשה הם היו אמורים לרכוש דירות חדשות לזכאים והתקציב עומד שנים כאבן שאין לה הופכין בגלל איזושהי מחלוקת בין משרד השיכון ומשרד האוצר.
אמנון כהן: בפועל יש לנו אלפי זכאים, יש גם עולים חדשים זכאים שלמעשה הם כבר לא עולים חדשים אבל הם זכאים לדיור ציבורי - -
באסל גטאס: על כמה כסף מדובר?
אמנון כהן: תכף, תכף.
אמנון כהן: - - בפועל המדינה לא רכשה בעשור האחרון אפילו דירה אחת לדיור הציבורי.
אמנון כהן: בעקבות הסכמים שנחתמו וחקיקה שעברה כאן נמכרו דירות לזכאים בקריטריונים כאלה ואחרים, שגרו באותן דירות שנים רבות.
אמנון כהן: היה פה עוד הסכם בין המדינה לבין הסוכנות היהודית שקבע שלמעשה עמיגור היא שמפעילה את הדירות האלה וכאשר דירות נמכרו בהנחה של 80% הסוכנות גבתה את כסף המכירה ואמרה: אני לא נותנת מתנות, אם המדינה רוצה לתת מתנות שתיתן, אני רוצה את הכסף שלי.
אמנון כהן: למעשה, מעל 2 מיליארד שקל הועברו ממכירת הדירות לסוכנות היהודית.
אמנון כהן: יחד עם זאת, בחברות משכנות אחרות כמו חלמיש, פרזות, היה ויכוח גם למי שייכות הדירות הציבוריות – עוד לא יודעים למי הן שייכות – המדינה אומרת: זה שלי כי החברות האלה הן חברות ממשלתיות.
אמנון כהן: בפועל על פי החוק החברות מכרו את הדירות, הכסף נכנס לחברות האלה, אבל דירה אחת לא נקנתה.
אמנון כהן: עברתי על הפרוטוקול של הדיון האחרון, זה דוח שהיה לפני מספר שנים, בדיון גם אני התייחסתי בפרוטוקול לדוח וביקשנו לתקן – היו פה חברי כנסת ותיקים שהעלו את הדברים – רק אם היו מתקנים ומתייחסים לדברי חברי הכנסת כבר היה הכול בא על מקומו בשלום.
אמנון כהן: אבל העניין פה או שהמדינה נותנת לחברות ממשלתיות לפעול ואז יש בלגאן רציני בחברות האלה: אין מנכ"ל, אין מבקר, גם המינויים לא תמיד מקצועיים וכל הזמן יש תחלופה.
אמנון כהן: בפועל העבודה לא נעשית.
אמנון כהן: כאשר זכאי מסוים נפטר או שהוא צריך להחליף את הדירה בגלל שהילדים עזבו והדירה גדולה מדי וצריך לתת אותה לזכאי אחר – בתפר הזה שבין ההעברה מזכאי לזכאי, צריך לשפץ את הדירה כי החוק קובע שאין לתת דירה שלא ראויה למגורים.
אמנון כהן: בתפר הזה, כחודש-חודשיים, פולשים שלא זכאים נכנסים לתוך הדירה – יד חזקה שולטת – נכנס הפולש ולא תמיד יודעים לאתר אותו תוך 30 יום כי החוק אומר שאחרי 30 יום זאת בעיה להוציא אותו, ואז במשך 6-5 שנים מוציאים הרבה כסף בבתי משפט.
אמנון כהן: לא רצו לתת 10,000 שקל לשיפוץ – עכשיו יש בתי משפט ובעיות.
אמנון כהן: דיברתי על זה בדיון הקודם שהיה ואמרתי שאם זכאי חדש נכנס – תן לו את המפתח, תגיד לו: זאת הדירה שלך ואתה צריך להיכנס, תן לנו שבוע-שבועיים לשיפוץ ואחר כך תיכנס.
אמנון כהן: הוא כבר ישמור על הדירה, לא צריך לשים אבטחה, לא יהיו פלישות.
אמנון כהן: אני לא יודע איפה זה עומד, הבנתי שזה עדיין לא תוקן.
אמנון כהן: לכן בסופו של דבר סכום ענק עובר לסוכנות היהודית – 2 מיליארד שקלים – ואנחנו יום-יום מפסידים את הדירות הציבוריות, אין בנייה חדשה.
אמנון כהן: היו הצעות – השר האחרון שהיה, השר אטיאס, רצה להוביל מהלך שבכל פרויקט דירות חדשות יהיו 5% דירות לדיור ציבורי כדי שלא תהיה סטיגמה, שלא יהיה בניין של דיור ציבורי – בכל אזור נעשה 3-2 דירות בכל בניין שיהיו מיועדות לדיור הציבורי.
אמנון כהן: כדי שגם החזקים יתנו חיזוק לחלשים ויעזרו באותם חוגים.
אמנון כהן: אנחנו יודעים שעם ישראל הוא עם של חסד ותמיד יעזור וגם לא יהיו סטיגמות – הם יהיו באותם בתי ספר עם ילדים חזקים יותר, באותם גני ילדים, בתיכון.
אמנון כהן: אני לא יודע איפה עומדות ההצעות, הוא ניסה להוביל את המהלך.
אמנון כהן: שלום כבוד מנכ"ל משרד השיכון, בבקשה, יש לך מקום פה.
אמנון כהן: יש לך פה לתקן הרבה דברים, אתה צריך לשמוע דברים, לשמוע חברי כנסת, משלחות.
אמנון כהן: אני מאחל לך הצלחה למרות שאתה לא חדש, אתה מכיר את המערכת ויש לך שליחות אמתית.
חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, אתה מתאר מערב פרוע, אני שומע.
אמנון כהן: בשביל מה יש ביקורת?
אמנון כהן: אבל בשביל מה יש מנכ"ל?
אמנון כהן: הוא בא לתקן.
חנא סוייד: מערב פרוע – ביקורת היא על מערכת נורמטיבית, לא על מערב פרוע.
חנא סוייד: מערב פרוע צריך טיפול אחר.
אמנון כהן: אני מדבר על עובדות ואני מצר על כך.
אמנון כהן: בקשתי שמבקר הפנים של חברת חלמיש יגיע ויגיד לנו לגבי האינפורמציה הזאת שיש תקציב בתוך חברת חלמיש, הרבה כסף - - -
באסל גטאס: כמה כסף?
אמנון כהן: רציתי שהוא יגיד.
אמנון כהן: אני שמעתי אבל אני אחראי, אני לא רוצה סתם להוציא דברים.
באסל גטאס: עשרות מיליונים, מאות מיליונים, מיליארדים, כמה?
אמנון כהן: מבוקרים לא אוהבים לבוא לוועדה לביקורת המדינה.
אמנון כהן: אף אחד לא רוצה לשמוע ביקורת.
אמנון כהן: אבל ההתייחסות שלנו היא ביקרות בונה, אמרנו את זה.
אמנון כהן: אנחנו לא מחפשים – אנחנו רוצים לעזור.
אמנון כהן: אבל בשביל לתקן ליקויים, צריך לבוא לדיון פה, לפתוח, להגיד את הבעיות.
אמנון כהן: אם החקיקה הקיימת היום לא נותנת כלים אז צריך לשנות את החקיקה, לשנות נהלים, לשנות תקנות – פה אנחנו ניתן את הכלים.
אמנון כהן: אבל אם לא באים – וחמור בעיני שלא באים – יש לנו אפשרות להביא בצו.
אמנון כהן: הבנתי שאין מבקר פנים לחברת חלמיש אלא יש להם רואה חשבון חיצוני שהוציאו אותו.
אמנון כהן: הם גם אמרו לנו את זה ברגע האחרון כשהזמתי אותו לבוא ולתת דיווח.
אמנון כהן: אין לו אישור לבוא כי יושבת-ראש חברת חלמיש אסרה עליו לבוא.
אמנון כהן: אין לי בעיה שיאסרו עליו לבוא אבל היא צריכה לבוא.
<אלי שחר: היא ילדה אתמול בערב.
אמנון כהן: מזל טוב, בריאות איתנה ונחת – אבל אנחנו צריכים לקיים דיון.
אמנון כהן: צריך לשלוח ממלא מקום, לשלוח רואה חשבון או מבקר פנים – אנחנו רוצים לקבל תשובות.
אמנון כהן: שלא יחשבו שיתחמקו, אם לא עכשיו אז כשהיא תסיים את חופשת הלידה היא תבוא לפה.
אמנון כהן: לא יהיו פה התחמקויות – אנחנו רוצים פתרון לאזרחי מדינת ישראל, אנחנו רוצים לתת קורת גג למי שזכאי.
אמנון כהן: המדינה קבעה שהם זכאים, אז היא תיתן להם פתרון.
אמנון כהן: לא יכולה להיות חלמאות כזאת שיהיו פה אלפי דירות לא משופצות ולא זכאים יפלשו אליהן ו-6-5 שנים לוקח לפנות אותם.
אמנון כהן: יש נכים שמחכים גם 5 שנים בשביל לקבל דירה.
אמנון כהן: איפה החסד?
אמנון כהן: למה שמשרד השיכון לא יודיע שהוא עושה מבצע – לא יהיה נכה אחד עד לסוף השנה שלא יקבל פתרון.
אמנון כהן: מבצע כמו שאתם יודעים לעשות.
אמנון כהן: אתם שואלים איפה הכסף?
אמנון כהן: הנה, פה הכסף נמצא:
אמנון כהן: לחברת חלמיש יש הרבה כסף, לחברת פרזות יש הרבה כסף.
אמנון כהן: אז קודם כל טפלו בנכים, להרחיב את זה ולתת להם את הפתרון עד סוף השנה.
אמנון כהן: 7 שנים מחכה נכה שגר בקומה רביעית ולא יכול לרדת – תחליפו לו לקומת קרקע, צריך לעזור לו.
אמנון כהן: יש כאלו שיושבים בבתי ואין להם שום פתרון.
אמנון כהן: כמובן גם קיימים אחרים – קשישים, מבוגרים או אנשים שבבתי סוהר ויש להם ארבעה ילדים – המדינה קבעה שהם זכאים לדיור ציבורי אבל אין פתרון.
אמנון כהן: גם שכר הדירה שמשלמת המדינה היום זעום, זה כלום.
אמנון כהן: רק אם אתה עובר מדרגות מסוימות – ואני זוכר שהשר אטיאס קבע משהו כמו 3,000 שקל – אבל זה נקבע לאחרונה ולקבוצה מצומצמת מאוד, צריך להיות ברמה הכי נמוכה כדי להגיע לשם.
אמנון כהן: אפשר לספור אותם על אצבעות היד.
<שושנה נתן: וזה לא מספיק.
אמנון כהן: אף פעם לא מספיק.
אמנון כהן: אבל אני חושב שיש פה בעיה אחרת – בכלל כל נושא הדיור במדינת ישראל, כבוד המנכ"ל, שנים על גבי שנים לא בא על פתרונו.
אמנון כהן: זה לא ייתכן שגם זוגות צעירים לא יקבלו דירה ראשונה במדינת ישראל עם איזשהו סיוע.
אמנון כהן: השר אמר באחד הראיונות שהוא רוצה פטור ממע"מ לדירה ראשונה לזוג צעיר.
אמנון כהן: יש הברה פתרונות – או לתת את הקרקע במחיר אפסי לקבלנים כדי שיבנו לזוגות צעירים, אתם תחליטו מה יהיו הקריטריונים.
אמנון כהן: אבל לא יכול להיות הדבר הזה.
אמנון כהן: יש פה בעיה מובנית שנים רבות, יש מאבק קשה עם האוצר בתפיסה – הייתי מעורב בנושא בוועדת כספים – אבל צריך למצוא את הפתרון בדיוני התקציב, גם לזוגות הצעירים, גם לגבי דיור ציבורי.