GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אמנון כהן: אני מבקש לא לחכות לדיון הבא אלא לשלוח לנו מייל - כבוד המנכ"ל, או שאתם תעשו את זה ביחד - איפה זה עומד ולעדכן אותנו.
אמנון כהן: תגידו לנו אם זה נסגר.
אמנון כהן: אם לא, אני אנסה לעזור ואני ארים טלפון לשר הרווחה ולמנכ"ל משרד הרווחה ולכל מי שצריך.
אמנון כהן: חשוב לנו שבסופו של דבר שונו הנהלים החדשים, אני יודע שאף אחד לא מוזנח כרגע.
אמנון כהן: אבל דיברנו על שינוי מסוים שעליו הצביע המבקר.
אמנון כהן: עשיתם כבר עבודה וזה כבר נמצא בישורת האחרונה וחשוב לנו שזה ייגמר.
<מרים בר-גיורא: שמי מרים בר-גיורא ואני מנהלת את השירות לזקן במשרד הרווחה.
<מרים בר-גיורא: באתי עם שני עובדים בכירים שלנו:
<מרים בר-גיורא: שאול צור שהוא מפקח על נושא של מרכזי יום שגם מופיעים בדוח וגברת דליה רוזינק שהיא אחראית על נושא חוק הסיעוד.
<מרים בר-גיורא: אנחנו עשינו עבודת מטה מאוד רצינית עם המוסד לביטוח לאומי, עם אגף הסיעוד, במהלך השנתיים האחרונות.
<מרים בר-גיורא: אנחנו כל הזמן עושים, אבל תגברנו את העבודה.
<מרים בר-גיורא: נעשו בדיקות וגם עברנו גם בהתאם להמלצות של מבקר המדינה לצורת עבודה אחרת שההטמעה שלה היא קשה, אבל היא נעשית.
<מרים בר-גיורא: בגדול זה אומר שישנה אוכלוסייה שיותר זקוקה לעובדים הסוציאליים בגלל סיבות סוציאליות, משפחתיות, אנשים עריריים, אנשים שיש להם אפוטרופוס, אנשים שיש חשש שהם בסיכון וכד', ואוכלוסייה שיש לה משפחה תומכת שיכולה לקבל באופן מידי את שעות הסיוע, את המטפלת - זה דבר אחד.
<מרים בר-גיורא: הדבר השני שהוא בתהליך והוא עוד לא הסתיים זה מחשוב של כל הבקרות.
<מרים בר-גיורא: זאת אומרת, שיהיה און-ליין.
<מרים בר-גיורא: עובדים סוציאליים מהרשויות המקומיות יוכלו לדווח ביום זה וזה.
אמנון כהן: איפה המחשוב הזה עומד?
<מרים בר-גיורא: המחשוב נעשה בחלקו.
<מרים בר-גיורא: יש הרבה תקלות במחשוב עצמו.
<מרים בר-גיורא: ישנם דברים שלא נקלטים ואנחנו בודקים את זה מול הגופים שהכינו את המחשוב.
<מרים בר-גיורא: ישנן רשויות שלא רכשו את המחשוב הזה כי הן אומרות שאין להן כסף למחשוב וצריך לקחת את זה בחשבון.
<מרים בר-גיורא: רשויות עניות אומרות: אין לנו כסף להשקיע במחשוב של דבר שנכפה עלינו מבחוץ.
<מרים בר-גיורא: יש כאן בעיה.
<מרים בר-גיורא: אנחנו רוצים לתת להם אלטרנטיבה של כרטיס חכם.
<מרים בר-גיורא: זה קצת נתקע בביטוח הלאומי.
<מרים בר-גיורא: זה הכול בתהליך שהוא מתקדם, אנחנו רואים התקדמות.
<מרים בר-גיורא: ההתקדמות היא יותר איטית מכפי שרצינו.
אמנון כהן: איך ייגמר נושא המחשוב ברשויות החלשות והמוחלשות שנמצאות בפריפריה?
אמנון כהן: שוב יהיה מצב שבמרכז הקשישים ייהנו מהמחשוב כי תהיה בקרה טובה והכול יהיה ידוע, אבל בפריפריה לא.
אמנון כהן: צריכה להיות פה תוכנית לאומית וגם השר צריך לדעת שיש פה קושי.
אמנון כהן: השר עצמו בא מהפריפריה ואני מכיר את הרגישות שלו.
אמנון כהן: צריך לחזק את הרשויות האלה ולעזור להן בסיוע בתקציב או בכל דרך אחרת.
אמנון כהן: השר צריך לעשות עבודת מטה ולהעלות את זה ואז אולי לקחת פעם אחת סכום מסוים בשביל מחשוב כל המערכת.
אמנון כהן: אפשר אולי לעשות שהחזקות יממנו קצת את החלשות, יש דברים כאלה.
אמנון כהן: אנחנו עולם חסד ייבנה וברוך השם יש לנו כ-50 רשויות חזקות מאוד ואפשר להגיד להן להשתתף קצת בנטל.
אמנון כהן: גם אם יהיה מחשוב הוא יהיה הרי למטרופולין תל-אביב, צריך לחשוב על זה.
<מרים בר-גיורא: אדוני, אתה צודק.
<מרים בר-גיורא: הנושא הועלה בפני המנכ"ל הקודם שלנו ונאמר שכל מה שקשור לעבודה של הרשויות המקומיות הן צריכות בעצמן לייצר את זה, אבל ברור שאין להן כסף.
<מרים בר-גיורא: זה גם חד-פעמי, צריך לרכוש את התוכנה ואת המחשוב וגם התמיכה השוטפת.
<מרים בר-גיורא: לא היה לזה פתרון.
<מרים בר-גיורא: העלו את ההצעה שאולי ייקחו את זה מתקציבים של הביטוח הלאומי כי זה תוכנה עבור הנושא הזה של חוק סיעוד.
אמנון כהן: אני יודע שיש לו חוסר באקטואריה.
<מרים בר-גיורא: הנושא עלה, אבל לא נמצא פתרון.
<מרים בר-גיורא: זה ממש פתרון כספי.
אמנון כהן: האם מישהו יכול לאמוד אותו?
אמנון כהן: כמה הוא יכול להיות פחות או יותר?
<מרים בר-גיורא: אני מניחה שנוכל לאמוד את זה כי יש לנו כבר נתונים למי כבר יש, למי אין, מי לא מסוגל.
אמנון כהן: לפי גודל האוכלוסייה, לפי כמות המשתתפים, לפי כמות הקשישים.
<מרים בר-גיורא: ברגע שיש לך אז מספר הקשישים כבר לא משנה.
<מרים בר-גיורא: זה כן משנה אולי בשיקולים של אותה רשות שהיא אומרת:
<מרים בר-גיורא: אין לי כל כך הרבה זקנים או זכאי חוק ביטוח סיעוד אז למה לי להשקיע במחשוב כזה?
<מרים בר-גיורא: אבל ברגע שאתה קונה אז זה כבר יכול לרוץ.
אמנון כהן: האם אפשר לעשות מחשוב מחוזי?
<מרים בר-גיורא: ההצעה שהביטוח הלאומי נתן לרשויות זה שיהיה מחשוב ושהעובדים יגיעו לסניף הביטוח הלאומי ושם יקלידו את הנתונים.
<מרים בר-גיורא: אבל אז אומרים העובדים: אנחנו מבזבזים זמן כי אנחנו צריכים לבוא ולהקליד את הנתונים.
<מרים בר-גיורא: לכן, אנחנו חשבנו על כל מיני פתרונות.
<מרים בר-גיורא: כרגע אנחנו מתקדמים בנושא המחשוב, לא בקצב שרצינו וזה באמת מכשול מאוד גדול לדיווחים על בקרות.
אמנון כהן: בוא נמצה את נושא המחשוב.
אמנון כהן: כבוד המנכ"ל, צריך לבדוק גם את עניין הנגישות.
אמנון כהן: אולי הדיווחים יהיו קשים, אבל דווקא אצלכם הבקרה שתפקח ותבדוק את הדברים.
אמנון כהן: צריך לחזק בתקציב וצריך למצוא אותו.
אמנון כהן: זה מרכיב חשוב כי אני חושש מאוד שהשלטון המקומי בעיריות מוחלשות ביותר ובעיקר במגזרים לא יוכלו לעמוד ולא יוכלו לקבל את השירות.
אמנון כהן: אני גם לא חושב שבכל יישוב קטן צריך לשים את התוכנה הזאת.
אמנון כהן: אולי זה צריך להיות במשרד רווחה מחוזי.
אמנון כהן: צריך לעשות עבודת מטה בנושא הזה.
אמנון כהן: בדברים האלה אני חייל שלך, ואם צריך לעזור מבחינה תקציבית אז נשב מול האוצר ונמצא פתרונות עם השרים, עם האוצר.
אמנון כהן: בעזרת השם נמצא את הדרך.
אמנון כהן: מכל מקום, זה נושא חשוב מאוד.
אמנון כהן: אולי ניתן להשתמש במחשב הזה גם לביקורים, הוא יכול לשמש לכמה דברים אחרים.
<מרים בר-גיורא: הדבר השני ואולי הוא אפילו הראשון הוא מספר הבקרות שנעשות.
<מרים בר-גיורא: מספר הבקרות עלה.
אמנון כהן: הנושא הזה חשוב לי.
אמנון כהן: דליה הנציגה שלך אמרה לי בדיון הקודם לגבי ביקור במשפחות שבהם יש עובדים זרים על מנת לראות שהכול בסדר.
אמנון כהן: ראינו שכמעט ואין מעורבות של משרד הרווחה בתחום הזה.
אמנון כהן: כמעט ואין ממשק.
אמנון כהן: הם לא יודעים מי עושה מה.
אמנון כהן: ראיתי שם כשל.
אמנון כהן: יש שם איזושהי בעיה.
<מרים בר-גיורא: אדוני, נכון.
<מרים בר-גיורא: זה קשור גם לנקודה השנייה.
<מרים בר-גיורא: המעמסה על העובדים הסוציאליים מאוד גדולה.
<מרים בר-גיורא: בנתונים שלי יש משנה לשנה על מספר תיקים שנפתחים לזקנים, אנחנו רואים משנה לשנה עלייה במספר התיקים שנפתחים רק לזקנים.
<מרים בר-גיורא: תיקים שנפתחים - זאת אומרת שיש רישום של נתוני יסוד, עם תעודת זהות, לא אדם שרק נכנס לשאול שאלה, אלא שהוא נכנס למעגל הטיפולי.
<מרים בר-גיורא: אין תוספת של עובדים סוציאליים בהתאם לכך.
<מרים בר-גיורא: העובדים הסוציאליים משתדלים.
<מרים בר-גיורא: הם לא מגיעים לכל הבקרות, זה ברור.
<מרים בר-גיורא: הם מאוד משתדלים לעשות עדיפויות ולהגיע לאנשים שהם עריריים, לאנשים שיש חשש לניצול לרעה, לזקנים שהם גרים עם בני משפחה שידוע שהם חולי נפש, שהם מכורים לסמים, שהם מנצלים אותם כלכלית.
<מרים בר-גיורא: זאת אומרת, יש עדיפויות לביקורים.
<מרים בר-גיורא: אבל הם לא מצליחים להגיע.
<מרים בר-גיורא: יש כאן נציגים של השלטון המקומי, יש להם קושי מאוד גדול.
<מרים בר-גיורא: לא בכל הרשויות, ישנן רשויות שאכן מגיעים.
אמנון כהן: יש גוף מפעיל שנותן את השירות והוא אומר שהוא מחויב לעשות ביקורים.
אמנון כהן: הוא גם מדווח ויש לו גם תקציב לכל ביקור שלו.
אמנון כהן: השאלה שלי היא האם יש סנכרון עם המדור לקשיש של אותה עירייה כך שניתן יהיה לאמוד ולבדוק את זה או להיכנס במקום שלא ניתן השירות.
אמנון כהן: כל עובד סוציאלי מקבל אזור מסוים בעיר לטיפולו.
אמנון כהן: האם מתקבלים דיווחים על ביקורים של עובדים סוציאליים בבתים של קשישים והיכן לא היו ביקורים?
אמנון כהן: האם הסנכרון הזה ישנו?
<מרים בר-גיורא: דוחות ביקור של חברות הסיעוד אכן מגיעים לעובדים הסוציאליים.
<מרים בר-גיורא: הם משתמשים בזה, הם נפגשים עם המרכזים של נותני השירותים.
<מרים בר-גיורא: אם יש משהו מקום שבו נדלק אור אדום שמצביע על בעיה, הם מקבלים ויודעים.
<מרים בר-גיורא: דוחות של הלשכות הפרטיות שמביאות עובדים זרים אינם מגיעים לעובדים הסוציאליים בדרך כלל.
<מרים בר-גיורא: לפעמים אני מקבלת, ממש לפעמים.
<מרים בר-גיורא: לא הצלחנו לסגור את הנושא הזה עם יחידת הסמך בנושא של עובדים זרים, ולפעמים הם כן פונים אליי ומבקשים לפנים משורת הדין, יש להם איזה חשד.
אמנון כהן: הם מדווחים לך בשביל לקבל את הכסף, נכון?
<שלמה מור יוסף: זה הדיווח השוטף שרצינו שיהיה ממוחשב.
<שלמה מור יוסף: הכסף הוא לפי דיווח.
אמנון כהן: חשוב לי שהגוף המוניציפאלי, המקומי, שהוא אחראי על המדור לקשיש שמטפל יהיה גם מסונכרן.
אמנון כהן: כרגע אין מחשב, אבל אולי צריך להגיד שאתם תקבלו אישור שעובד סוציאלי אזורי עשה את הביקור הזה.
אמנון כהן: האם זה אפשרי?
<שלמה מור יוסף: אנחנו מקבלים.
<אילנה שרייבמן: אנחנו מקבלים.
<אילנה שרייבמן: ברגע שנעשה ביקור אנחנו יודעים.
אמנון כהן: אתם, הביטוח הלאומי, מקבלים.
אמנון כהן: אני רוצה שהרווחה יקבל.
<אילנה שרייבמן: זה בא מהרווחה, הם המבקרים.
אמנון כהן: לא, אני מדבר על מקרה שבו גוף כמו מט"ב ביקר את המשפחה.
אמנון כהן: הוא דיווח אליך, אבל הוא לא יודע בכלל שהוא ביקר.
<אילנה שרייבמן: אפשרי.
אמנון כהן: אני לא רוצה שיעכבו להם את התשלום, חס וחלילה.
אמנון כהן: אבל צריכים להיות נהלים שזה יהיה תוך פרק זמן סביר ושזה עבר את עינו.
אמנון כהן: אם הוא רואה שביקור אחד מתוך עשרה ביקורים מצריך - - -
<אילנה שרייבמן: את החריגים כבר היום אנחנו מעבירים, אבל אפשר גם להעביר באופן שוטף.
אמנון כהן: אני לא רוצה שנותני השירות ייפגעו, אין לי כוונה לפגוע בהם.
אמנון כהן: חשוב לי שהמערכת המוניציפאלית כן תהיה קשורה ושותפה ושהיא תוכל להתערב במקרים בהם יש סכנה, כמו למשל, אם העובד הזר הוא קצת אלים.
אמנון כהן: לא פעם ראינו תמונות קשות שצולמו על-ידי מצלמות.
אמנון כהן: אנחנו רוצים למנוע עד כמה שיותר מצבים שכאלה.
אמנון כהן: לא כל אחד יכול לשים מצלמה, זה עולה הרבה כסף.
אמנון כהן: אנחנו צריכים לשמור על הקשישים שלנו.
אמנון כהן: אנחנו גם שומרים על החברות שנותנות את השירות.
<אילנה שרייבמן: אני רוצה להדגיש שוב, המקרים החריגים שאתה ציינת הם כן מועברים, המידע מועבר, אם יש התעללות או הזנחה כלשהי.
<אילנה שרייבמן: כשהחברה שעושה את הביקור רואה את זה זה מועבר.
<אילנה שרייבמן: אבל אפשר להרחיב גם, כפי שהצעת, ולתת בכלל את הדיווחים השוטפים שלהם.
אמנון כהן: אני חושב שצריך להרחיב.
אמנון כהן: אתם לא מתנגדים, נכון?
אמנון כהן: זו לא תהיה עליכם יותר מעמסה.
<מרים בר-גיורא: לא, זה התפקיד שלנו.
אמנון כהן: כמה זמן ייקח לכם?
אמנון כהן: אני לא רוצה שהם יהיו בבעיה.
אמנון כהן: הם מתפעלים והם נותנים משכורות לאנשים ואני לא רוצה שזה ייתקע חודש אצלכם ואז הוא לא יקבל את הכסף שלו.
אמנון כהן: זה גם נושא שחשוב לנו.
<מרים בר-גיורא: התפקיד של העובדים הסוציאליים לקבל כל מידע על זקן בסיכון וזה בעדיפות יותר גבוהה לטיפול מאשר- - -
אמנון כהן: אנחנו מרחיבים את זה, לא רק בסיכון.
<מרים בר-גיורא: חשוב כן לקבל את הדוחות האלה כי אם אנחנו לא מקבלים אנחנו לא יודעים אם לא קיבלנו בגלל שאין דוחות או בגלל שאין זקנים בסיכון.
<מרים בר-גיורא: לכן, הדיווחים צריכים להגיע לעובדים הסוציאליים, העובדים הסוציאליים מתוך זה מוציאים את העדיפויות שלהם למי דחוף להיכנס בתדירות יותר גבוהה.
אמנון כהן: מנכ"ל חברת מט"ב, האם תוכלו לחיות עם זה?
<יוסי ענתבי: מבחינת לחיות עם זה, אין עם זה בעיה בכלל.
<יוסי ענתבי: אנחנו מחויבים לעשות שישה ביקורים בשנה והם למעשה מגלים את המקרים החריגים.
<יוסי ענתבי: כאשר יש מקרה חריג העובדים שלנו מיד מדווחים.
<יוסי ענתבי: במקרים החריגים אנחנו מדווחים.
אמנון כהן: אני מדבר בשוטף, לא אמרתי חריג.
אמנון כהן: מצבו של הזקן יכול להשתנות משעה לשעה, ולכן כל ביקור שלך הוא חשוב.
אמנון כהן: אתה מדווח ואתה מקבל על זה כסף וזה מבורך, אני לא מדבר על זה.
אמנון כהן: אני רק רוצה שהעין והלב של השלטון המקומי בעיר יהיה קשוב כי ייתכן וחסר לו משהו במקרר ותוך כדי הדוח גילו את המקרר.
אמנון כהן: ייתכן והבגדים שלו הם מאוד מאוד בלויים והילדים שלו מזניחים אותו בגלל ענייני ירושה ושהריח שנודף ממנו הוא לא כל כך טוב.
אמנון כהן: במקרים האלה אולי צריך להוסיף שעות ואולי לתת לו בגדים.
אמנון כהן: יכול להיות שיש לו גם מחסור בתזונה טובה, המצב שלו מדרדר והוא קונה עכשיו יותר תרופות כי גילו לו מחלה נוספת.
אמנון כהן: במקום אוכל הוא קונה תרופות ויש לו בעיה.
אמנון כהן: אני מדבר איתך על המקרים האלה ולא רק על סכנה, אלא על המצב השוטף.
אמנון כהן: אני לא רוצה שאתם תפגעו.
אמנון כהן: כבוד מנכ"ל הביטוח הלאומי, אולי הם צריכים לקבל אישור על זה שהוא עבר את עיניהם, אבל אני לא רוצה שזה יתעכב.
אמנון כהן: זה צריך להיות תוך זמן סביר כדי שהם גם ידעו להיערך.
אמנון כהן: הוא מדווח רק אליך, הוא מקבל את התשלום שלו.
אמנון כהן: הוא צריך עוד אינסטנציה לעבור שיש בה הרבה עבודה וחסר כוח-אדם.
אמנון כהן: אני מכיר את המערכת.
אמנון כהן: לכן אני אומר, תמצאו את האיזון הנכון.
<שלמה מור יוסף: לדעתי, התשלום הוא לא פר ביקור, זה חלק מהמחויבות של החברה.
<שלמה מור יוסף: זה לא קשור לתשלום הישיר.
אמנון כהן: אז עוד יותר טוב, עוד יותר קל.
<מרים בר-גיורא: אם תרצה, אחר כך אדווח בנושא של מרכזי יום.
אמנון כהן: אני מכיר מרכזי יום, הקמתי שניים במקום כלשהו.
אמנון כהן: אני חושב שזה ברכה לקשיש שבאזור מגוריו יש מרכז אליו הוא יכול להגיע למספר שעות על מנת ליהנות, לאכול ארוחה מסודרת.
אמנון כהן: יש גם פעילויות חברתיות במקום.
אמנון כהן: המקום הזה יכול לשלוח אוכל לביתם של קשישים שלא רוצים להגיע למועדון.
אמנון כהן: אני מכיר את הפעילויות, הייתי אחראי על רווחה.
אמנון כהן: אני מברך אתכם.
אמנון כהן: האם גילו בעיות בביקורת בעניין הזה?
<מרים בר-גיורא: היה מיעוט של בקרות מובנות.
<מרים בר-גיורא: מספר הבקרות של המפקחים שלנו עלה.
<מרים בר-גיורא: אין דבר כזה, נניח, בשנה האחרונה שלא היו ביקורים.
<מרים בר-גיורא: אני לא אומרת הכול בקרות מובנות, אבל לפחות ביקורים של המפקחים.
<מרים בר-גיורא: ההבדל בין בקרה לבין ביקור, פיקוח, זה שבקרה היא ממוחשבת אצלנו על טפסים, על דוחות מיוחדים.
<מרים בר-גיורא: זה יום שלם מהבוקר עד אחר-הצהריים.
<מרים בר-גיורא: כאן היה קושי גם למפקחים, גם הדוחות שלנו היו מאוד מסורבלים.
<מרים בר-גיורא: הקליטה במערכת המחשוב היתה בעייתית.
<מרים בר-גיורא: אנחנו עובדים על זה.
<מרים בר-גיורא: אני יכולה להגיד שאני שקטה במובן הזה שביקורים נעשים על-ידי המפקחים.
<מרים בר-גיורא: אין שנה שלא נעשים ביקורים בכל מרכזי היום.
<מרים בר-גיורא: כל דבר שהוא חריג, שהוא בעייתי, עובר למפקח הארצי, ואם יש דברים שהם עוד יותר חריגים הם עוברים גם אליי לטיפול.
<מרים בר-גיורא: היו גם מרכזים שנסגרו כי הם היו קטנים ולא היו מסוגלים לתת את כל השירותים וכד'.
<מרים בר-גיורא: לגבי הנושא של מרכזי יום - אני בהחלט חושבת שהשירות הוא מצוין, ובסך הכול אנחנו שקטים.
אמנון כהן: שולה מנחם מהשלטון המקומי, בבקשה.
<שולה מנחם: שמי שולה מנחם ואני מנהלת את שירותי הרווחה בעיריית כרמיאל ואני יושבת-ראש ארגון המנהלים בשירותי רווחה ברשויות המקומיות.
אמנון כהן: חשוב לי שתגיד איזה קושי את רואה מבחינת השלטון המקומי לגבי שיתוף הפעולה בנושא הקשיש.
אמנון כהן: הדוח הוא חשוב ואנחנו ודאי רוצים לתקן.
אמנון כהן: אבל אם את רואה דברים נוספים, כנבחרי ציבור אנחנו צריכים לדעת.
<שולה מנחם: זה בדיוק מה שאני רוצה להעיר.
<שולה מנחם: אני מאוד שמחה על הדברים שאמרת ועל תפיסת העולם שהצבת, ואולי העמדה שאני אביע עכשיו היא או לא לשולחן הזה, אבל אולי מפה תצא תורה ויעשו את מה שצריך.
<שולה מנחם: דיברת כל הזמן על הנושא של תכלול ומי רואה את הזקן עם כל מה שצריך, מצד אחד, וגם ציינת את המקום המוניציפאלי כשבעצם אנחנו העיניים, אנחנו בשטח.
<שולה מנחם: אחרי הוועדות, ואחרי המחשובים ואחרי כל המערכות האלה שהן חיוניות, אנחנו רואים את הזקן.
<שולה מנחם: מה שמשלם הביטוח הלאומי עבור ביקורי הבקרות זה לוודא את הבקרה.
<שולה מנחם: היתה לנו ועדה שישבה שלוש שנים על העניין הזה שכל דבר אחר הוא לא מתחום עניינו של העובד הסוציאלי - לראות, כמו שציינת, יש לו מקרר, אין לו מקרר, יש אוכל, אין אוכל.
<שולה מנחם: זה בעניין של הערכה פסיכו-סוציאלית כוללת שאומרים: זה לא בתחום הבקרה.
<שולה מנחם: ואנחנו אומרים: האדם הזקן - לא יכול להיות - - -
אמנון כהן: אם הוא כבר בא לבקר אז כדאי שיראה אם הבגד שלו נקי או לא נקי, ואת המקרר שלו, האם יש לו גבינה או לא.
<שולה מנחם: זה בדיוק מה שאנחנו אומרים.
<שולה מנחם: לא יכול להיות שייכנסו לאדם הזקן ארבעה אנשים שונים כשאנחנו יודעים שהאנשים הזקנים הם אנשים חשדניים, אנחנו לא רוצים שהם יפתחו לכל אחד את הדלת.
<שולה מנחם: הם עלולים להיות במצבים מאוד מאוד רגישים.
אמנון כהן: יש כאלה שניצלו לרעה את הדברים האלה.
<שולה מנחם: נכון.
<שולה מנחם: זה שלא נעשים כל הביקורים - בדיוק מהסיבה הזאת שיש מקרים שאנחנו אומרים: אנחנו מכירים את המשפחה, אנחנו מכירים את מה שקורה שם וזה פחות נדרש.
<שולה מנחם: יש מקרים שאנחנו מאוד מודאגים ולא רק שעושים שני ביקורים בשנה, אפילו יותר.
<שולה מנחם: זה לב ליבו של הוויכוח, וגם לפתח את הראייה הכוללת של האדם הזקן, לא רק הטיפול.
<שולה מנחם: על זה אין לנו הסכמה עם הביטוח הלאומי.
<שולה מנחם: ניסינו לפתוח את זה ולא הצלחנו.
<שולה מנחם: ההמלצה שלנו - החוק נחקק ב-89' או ב-88' והמציאות מאוד השתנתה במובן הכלכלי, האקטוארי, המספרים, הדמוגרפיה.
<שולה מנחם: כן היינו רוצים שתהיה ועדה ממלכתית או אחרת שתבחן את החוק מחדש ותתאים אותו למה שקורה היום ולעתיד סביב הנושאים המרכזיים שציינת, שהעובד המוניציפאלי הוא הכתובת לתכלל, לראות, לחבר בין הדברים.
<שולה מנחם: אני לא יודעת מי אמר שהפקידים ירוצו ולא הזקנים.
<שולה מנחם: אני מאוד אשמח שזה יירשם בפרוטוקול.
אמנון כהן: לא יירשם, יטפול.
אמנון כהן: מה זה יירשם?
אמנון כהן: אנחנו לא רק אנשי דיבור.
<שולה מנחם: יצאתי בשש בבוקר מכרמיאל אז הרווחתי את שלי.
אמנון כהן: אנחנו כמובן בתיאום.
אמנון כהן: המטרה שלנו היא משותפת לכולם.
אמנון כהן: אולי זה יצריך טיפה להרחיב את האחריות או את הסמכות, וכתוצאה מכך אולי להרחיב את מספר העובדים כך שלא יהיה עומס כבד על השלטון המקומי ועל העובדים הסוציאליים במקום.
אמנון כהן: אני ליוויתי שנים רבות את העובדים הסוציאליים.
אמנון כהן: המקום הפיזי בו הם ישבו בעיר שלי היה מחפיר, מבחינתי.
אמנון כהן: אמרתי שלא ייתכן שעובד שנותן שירות לחוליה הכי חלשה בחברה ישב במקום כזה.
אמנון כהן: אומנם לקח לי זמן וזה לא היה פשוט, אבל העברתי אותם למקום ראוי לעובדים ולאלו שבאים לקבל את השירות.
אמנון כהן: הראייה צריכה להיות מערכתית.
אמנון כהן: גם כאן כמובן שאנחנו צריכים למצוא פתרון וגם עניין הסנכרון חשוב מאוד.
אמנון כהן: חשוב שכולם יהיו מחוברים.
אמנון כהן: עובדת סוציאלית צריכה לדעת הכול לגבי מה שנעשה באזור בו היא מטפלת כי היא האימא, מבחינתנו.
אמנון כהן: היא צריכה לדעת את הנושאים שקשורים לביטוח לאומי, היא צריכה להגיד לחברה שנותנת את השירות שמדובר במקרים מיוחדים שצריך לתת עליהם את הדעת.
אמנון כהן: לכן, צריך להרחיב את הסמכות, זה חשוב מאוד.
<שולה מנחם: לגבי שיתופי הפעולה - יש דיאלוג ויש שיתופי פעולה.
<שולה מנחם: אנחנו דנים בקשיים האלה.
<שולה מנחם: אני מבינה שאלו מגבלות של החוק.
אמנון כהן: לכן אני פונה כרגע למרים.
אמנון כהן: בסופו של דבר, אנחנו צריכים לראות איך אנחנו מגיעים לקשיש ומסתכלים על הכול.
אמנון כהן: המערכת המוניציפאלית היא הכתובת כי כמדינה אני מסמיך את השלטון המקומי והיא הזרוע המבצעת שלי שם.
אמנון כהן: כמובן שאלו גופים שהחוק נתן להם את הסמכות לטפל, אבל בסוף השירות המוניציפאלי צריך להיות בפרונט, אבל צריך לתת להם את הכלים.
אמנון כהן: אם לא נתנו להם בחוק את הסמכות גם להסתכל במקרר או להסתכל על הביגוד והמשקפיים שלו אז- - - יש תקציב, אני מכיר שאתם עוזרים ואתם עושים עבודה מצוינת בתקציבים הדלים שיש לכם.
אמנון כהן: אתם גם נעזרים בקרנות.
אמנון כהן: הרחבתי את הפעילות בעיר שלי וחיברתי אותם לקרנות כי לא תמיד יש מענה לכל צורכי הציבור.
אמנון כהן: חיברתי אותם עם גופים כמו קמחא דפסחא וגופים אחרים.
אמנון כהן: יש לנו כלים, אבל לפעמים צריך לדעת שלמישהו כואב ושלמישהו חסר.
אמנון כהן: אם תגידי שבחוזר מנכ"ל את יכולה להוציא הנחיה אני אדבר עם המנכ"ל.
אמנון כהן: אם צריך צו אז צו, ואם שינוי חקיקה ראשי אז גם נתקן.
אמנון כהן: אנחנו רוצים שההסתכלות תהיה שונה, שהיא תהיה אימהית, שהיא תהיה עם הפנים לזקן ושהוא יגיד שיש מישהו שדואג לו.
אמנון כהן: ואז למעשה, אפשר גם לצמצם את הביקורים.
אמנון כהן: אני בעד לצמצם את הביקורים אם יש סנכרון ואם אני כבר נתתי מטלה לגוף שנותן את השירות ואני אומר לו שגם העובד הסוציאלי שלו מגיע והוא יבדוק גם את זה וגם את זה וייתן את הדיווח.
אמנון כהן: ואז את קיבלת כבר דוח, חסכת מעצמך את הביקור.
אמנון כהן: ואז את רואה במערכת שלך, עושה תוכנית עבודה למי ומה את נותנת, ומה שקשור פה לביטוח הלאומי הוא ייתן.
אמנון כהן: גם נושא המחשוב ככלי הוא מאוד חשוב, אנחנו חוסכים המון ביקורים.
אמנון כהן: כמו שאמרת, כמה שפחות להיכנס ולהטריד אותו.
אמנון כהן: כמה שפחות, אבל אנחנו אומרים שהחיים שלו משתנים משעה לשעה.
אמנון כהן: לכן, הביקורים חשובים כי הדברים גם משתנים.
אמנון כהן: לכן, אם יש צורך בשינויי חקיקה אז אני הכתובת.
אמנון כהן: אם יש צורך שאני אעזור בשיחה מול השר אז בוודאי כי גם הוא מאוד רגיש לדברים האלה.
אמנון כהן: ודאי שצריך גם תקציבים ותקנים נוספים.
אמנון כהן: אנחנו נפעל במגבלות שיש.
אמנון כהן: אולי נעבה את המדור לקשיש עם עוד עובדים סוציאליים.
אמנון כהן: אפשר לעשות עבודה בתוך המערכת עצמה.
אמנון כהן: אנחנו פה לטובתכם ולשירותכם.
אמנון כהן: תעשי עבודת מטה.
אמנון כהן: לא חייבים לחכות לדיון, אפשר להרים טלפון, מייל.
<מרים בר-גיורא: בסדר, אנחנו נכין את זה.
אמנון כהן: אריאלה, אתם גם מוזכרים בדוח.
אמנון כהן: תגידי האם יש קשיים.
אמנון כהן: חשוב לי לשמוע את הסנכרון, את העבודה המשותפת שלכם, ולראות איפה אפשר לסייע.
<אריאלה סדון: שמי אריאלה ואני מעיריית אשקלון.
<אריאלה סדון: קודם כל, כשאני שומעת את הדברים שלך, אדוני, אני חושבת שאתה נמצא אצלנו בתוך השירות.
<אריאלה סדון: כנראה שיש לך איזשהו כיסא סמוי אצלנו ואנחנו לא יודעים.
<אריאלה סדון: אתה נשמע יודע, רואה, מבין, מעורב.
אמנון כהן: הייתי פעם שם.
<אריאלה סדון: אני חושבת שמה שלא השתנה זה תחושת המחויבות שנמצאת אצלך.
<אריאלה סדון: זה משהו שאנחנו חייבים לשמר אותו כי באמת בתחום הזקנה זו אחת מהאוכלוסיות - אני לא אגיד מוחלשות חס וחלילה מכיוון שהמדינה עושה הרבה, אי-אפשר להגיד שהיא לא עושה.
<אריאלה סדון: המדינה עושה הרבה למען הזקנים, ראה את חוק הסיעוד שזה באמת אחד השירותים הנפלאים שאפשר לתת לזקן בבית ולאפשר לו להזדקן בכבוד בתוך הבית שלו, וכלה בשירותים בקהילה שקיימים, וגם דרך מוסדות.
<אריאלה סדון: גם הנושא של סידור מוסדי הוא פתרון למי שלא יכול להישאר בבית.
אמנון כהן: אבל זה צריך להיות הפתרון האחרון.
<אריאלה סדון: נכון, נכון.
<אריאלה סדון: לכן, הוא עובר מסננת מאוד משמעותית.
<אריאלה סדון: סידור מוסדי לא נעשה על-ידי החלטה רק של העובד, אלא היא עוברת בקרה של מנהל ושל פיקוח.
<אריאלה סדון: רק המפקח מאשר.
<אריאלה סדון: זאת אומרת, זה עובר איזשהו פיקוח.
<אריאלה סדון: ברור שהנושא של הביטוח הלאומי, חוק הסיעוד, באמת יצר פלטפורמה מאוד מאוד רצינית של פנייה של תושבים ושירות שתושבים זקנים מקבלים.
<אריאלה סדון: באשקלון יש מעל 4,400, כמעט 4,500 מקבלי חוק ביטוח סיעוד - כמות עצומה של מקבלי שירות.
<אריאלה סדון: המשמעות של זה היא שחוק הסיעוד פתח במידה רבה מאוד את הדלת לאוכלוסיות שיכול להיות שבמצב הרגיל אולי לא היינו מגלים אותן, לא היינו מזהים אותן, לא היינו מגיעים אליהן, אולי מבושה, אולי מחוסר ידיעה, אולי מבדידות, אולי מכל דבר אחר.
<אריאלה סדון: זה אומר ששירותי הרווחה, ואני שמה דגש על הנושא של המחלקות לזקן אמורות לתת מענה להרבה מאוד שירותים בקהילה שמזהים ונכנסים לתוך הבתים.
<אריאלה סדון: זה קופת חולים, זה חברות הסיעוד, זה הביטוח הלאומי, זה שירותים בקהילה שנכנסים והם אלה שמציפים את הבעיות החוצה.
<אריאלה סדון: אני אומרת שככל שיש עבודה יותר טובה יש יותר לקוחות, ככל שהעבודה היא פחות טובה יש פחות לקוחות כי הלקוחות מבינים שאין ממי לקבל שירות ואז הלקוחות הולכים ופוחתים.
אמנון כהן: אני קיבלתי תפקיד של סגן ראש עיר בעיר שבה לא היה מושג של שעות המיועדות לקבלת קהל.
אמנון כהן: קודמיי ישבו שם ומי שבא בא.
אמנון כהן: כסגן ראש העיר פרסמתי שיש פעמיים בשבוע קבלת קהל ואז אחרי חודש נוצר מצב שאי-אפשר היה להיכנס לעירייה כי כנראה העניין הזה עבר מפה לאוזן ואנשים ראו תוצאות.
אמנון כהן: ראיתי אנשים, וביניהם גם אנשים מבוגרים.
אמנון כהן: התחלתי לדלל ולשלוח למחלקות אחרות.
אמנון כהן: באה אישה מבוגרת ואמרה שהיא רוצה לדבר דווקא עם סגן ראש העיר ופתאום היא רואה מולה בחור צעיר.
אמנון כהן: זה עניין של היצע וביקוש.
אמנון כהן: אני חס וחלילה לא משבח את עצמי, אבל אני אומר שכשאתה מייצר משהו ואתה עושה עבודה מצוינת, סנכרון טוב, אז הדברים עובדים.
אמנון כהן: הרי המטרה שלנו היא לתת שירות.
אמנון כהן: אתה נותן שירות טוב והאזרח יודע שיש לו כתובת והוא יודע שמטפלים בו.
אמנון כהן: האם יש יותר טוב מזה?
<אריאלה סדון: לא, זה התפקיד שלנו.
<אריאלה סדון: אני רוצה להתייחס לכמה נושאים.
<אריאלה סדון: ראשית, נושא הסנכרון בין השירותים.
<אריאלה סדון: קיים סנכרון, יכול להיות שזה לא מספיק.
<אריאלה סדון: תמיד אפשר יותר ותמיד יש מקום לשפר.
אמנון כהן: אנחנו בדרך הנכונה.
<שמואל גולן: יש עם זה הרבה בעיות.
<שמואל גולן: לפעמים צריך להתקין תקנות, לתקן את החקיקה.
אמנון כהן: אני פה, בשביל מה אני פה?
<שמואל גולן: למשל, הממשק בין בתי-החולים, שירותי הרווחה בתחום המוניציפאלי, לעיתים המשטרה.
<שמואל גולן: אם הממשק הזה היה ממשק טוב והיו מעבירים מידע אז המצב היה יותר טוב.
<שמואל גולן: לפעמים לא תמיד מקבלים מידע על זקן חבול שמגיע לבית-החולים.
<אריאלה סדון: מגיע, מגיע.
<שמואל גולן: לא תמיד המידע מגיע.
<שמואל גולן: רבותי, אנחנו עשינו ביקורות.
אמנון כהן: לרווחה לא מגיע, למשטרה מגיע.
<שמואל גולן: למשטרה זה בסדר, אני מדבר על הרווחה כי בסופו של דבר מי שצריך לרוץ ולטפל בו ולתת אחרי זה את הטיפול המתאים אז זה הם.
<שמואל גולן: אנחנו כל הזמן אומרים שהם בפרונט.
<שמואל גולן: בעניין הזה יש בעיות חקיקה.
<שמואל גולן: שני שרי רווחה ניסו להתמודד עם העניין הזה.
<שמואל גולן: נכון לרגע זה, עוד לא סגרו את העניין.
אמנון כהן: הבנתי שעכשיו יש שר רווחה מאוד חברתי.
<שמואל גולן: יכול להיות.
<שמואל גולן: זה בסדר.
<שמואל גולן: אנחנו מכירים אותו מדימונה.
אמנון כהן: הוא גם מהפריפריה.
אמנון כהן: גם הקודם היה מאוד חברתי.
אמנון כהן: הוא היה אז בשני משרדים ואני חושב שאם היו נותנים לו full time job אז הוא היה עושה מעשה.
<שמואל גולן: הבעיה זה לא שר הרווחה, הוא רוצה להגיע לממשק טוב.
אמנון כהן: אני מגן על השרים.
אמנון כהן: אנחנו יושבים בבית המחוקקים ולפעמים יש רצון טוב לתקן ליקויים אבל אין כלים.
אמנון כהן: בחוזר מנכ"ל אפשר לתקן דברים, אפשר לעשות תיקונים בחקיקה.
אמנון כהן: אנחנו הזרוע שלכם, של הציבור, של אנשי המקצוע.
אמנון כהן: אתם מבצעים את מה שאנחנו מטילים.
אמנון כהן: לפעמים חוק שנחקק לפני עשר שנים צריך לעבור התאמות לדברים של היום.
אמנון כהן: פה אני מצפה מראשי המערכת.
אמנון כהן: אתם רואים בשטח ואתם מעבירים את זה לראש אגף ומראש האגף למנכ"ל ומהמנכ"ל לשר.
אמנון כהן: אבל יש לנו גם חברי כנסת סמויים, אפשר להעביר גם אלינו בשקט, בלי להגיד שמות.
אמנון כהן: אנחנו לא תוקפים, אנחנו באים כזרז, כקטלי
אמנון כהן: זטור לממשלה ואז אני אומר: כבוד השר, חסר ממשק בדברים כאלו וכאלה, ואז: כן, בדיוק רציתי לעשות וזה מתנגד וזה מתנגד.
אמנון כהן: ואז אני אומר: כבוד השר, אל תעשה כלום.
אמנון כהן: אני מביא את זה כיוזמה פרטית ואז אני בוועדות שלנו מתחיל לעשות עבודה.