GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אמנון כהן: קנית דירה אז פתרת בעיה למשפחה אחת וזאת אחת הדרכים כי גם המדינה מתייחסת לזה ויש גם דרכים אחרות, אני אומר שהכול פתוח.
<רונן כהן: מאה אחוז, המנכ"ל יתייחס לזה.
<רונן כהן: נעשה שדרוג רציני לטענה שעלתה בביקורת שאנשים שממתינים הרבה שנים אין להם שכר דירה ריאלי לשוק – הם היו מקבלים 1,500-1,200 שקל.
<רונן כהן: הנושא שודרג מאוד – הים זה עד 3,000 שקל.
אמנון כהן: לא לכולם.
אמנון כהן: כמה אנשים כאלה יש?
<רונן כהן: בין 2,500 ל-3,000 שקל.
אמנון כהן: מי זכאי לזה?
<רונן כהן: הכי הרבה ממתינות המשפחות הגדולות ולכן הן מקבלות 3,000 שקל.
<רונן כהן: בסופו של דבר, מתוך אותם 1,700 - - -
איציק שמולי: 2,500 זה הגבול התחתון?
<רונן כהן: לא, לא.
אמנון כהן: לא, הוא אומר שעד לשם הגיעה ההשתתפות.
אמנון כהן: שאלה נכונה, במקומה.
אמנון כהן: מהי המדרגה הראשונה?
מיקי רוזנטל: 1,200.
<רונן כהן: המינימום באותם יישובי ביקוש, אותם יישובי מחסור – 2,500.
<רונן כהן: זה מרכז הארץ.
<רונן כהן: 2,500 זה המינימום - - -
<רותי לביא: לא נכון.
<רותי לביא: אנחנו מכירים אנשים עם 700 שקל - - -
<רונן כהן: אני מדבר על זכאי דיור ציבורי.
אמנון כהן: מה זה הזכאי הזה?
<רונן כהן: אחת הטענות המרכזיות היא שיש אנשים עם - - -
אילן גילאון: מה זה, אנשים שעברו ועדת אכלוס - - -
אמנון כהן: אילן, אני לא שומע מה שהוא אומר.
אמנון כהן: תן לו להסביר מה זה זכאי של 700 שקל.
<רונן כהן: קודם כל, אנחנו מדברים עכשיו על זכאי דיור ציבורי – יש אנשים שהם
אמנון כהן: מי זכאי של 700 ומי זכאי של 2,500?
<רונן כהן: 700 זה זכאי לסיוע בשכר דירה – הוא בכלל לא זכאי לדיור ציבורי.
<רונן כהן: הוא לא מחזיק באישור - - -
אמנון כהן: ממתי הוא מתחיל להיכנס לזכאות לדיור ציבורי?
<רונן כהן: יש את הכללים של מי זכאי לדיור ציבורי.
<רונן כהן: הוא מקבל את האישור שהוא עומד בתנאים של זכאות לדיור ציבורי - -
אמנון כהן: ואז כמה שכר הדירה שלו?
<רונן כהן: - - נכנס למועדון ומרגע זה הוא מקבל 2,500 עד 3,000 שקל סיוע.
דב חנין: זה מאוד פשוט אדוני היושב-ראש, אם חד-הורית עם שני ילדים שהיא חולת בסרטן תקבל 700 שקל.
דב חנין: אם היא רוצה לקבל קצת יותר – היא צריכה להביא עוד ילד.
<רונן כהן: אני מציע לא להיכנס לוויכוח מי זכאי ולמה זכאי – אנחנו מדברים עכשיו על הדוח.
אמנון כהן: מי קובע את הקריטריונים לגבי זכאים?
אמנון כהן: מי הוועדה שקובעת את הקריטריונים?
<רונן כהן: יש נוהל שקובע מי זכאי - - -
<רונן כהן: משרד השיכון - -
אמנון כהן: משרד השיכון קובע?
אמנון כהן: מי החברים בוועדה?
<רונן כהן: - - עם משרד האוצר.
<רונן כהן: כך זה המון שנים, לא שינינו - - -
אמנון כהן: הביטוח הלאומי חבר, או משרד הרווחה?
אמנון כהן: אני שואל שאלה: מי קובע את הקריטריונים לגבי זכאים לדיור ציבורי וזכאים רגילים?
<דוד דהאן: אתה יכול לתת את השמות לראש הוועדה?
<רונן כהן: משרד הבינוי והשיכון ומשרד האוצר קבעו לפני המון שנים קריטריונים מי זכאי לדיור ציבורי - - -
אמנון כהן: זה כבר התיישן.
<רונן כהן: מאז הוגמשו הקריטריונים, בעיקר לנכים.
<רונן כהן: אנחנו פועלים ומדברים על מי שזכאי - - -
באסל גטאס: אבל מי הגמיש?
באסל גטאס: למי יש את הסמכות להגמיש?
<רונן כהן: כל מה שיש לו משמעות תקציבית זה משרד השיכון ומשרד האוצר וכל מה שאין לו משמעות תקציבית זה משרד השיכון.
<ברברה אפשטיין: זה לא עובר ביקורת של אף ועדה בכנסת.
מיקי רוזנטל: אני חושב שחלק מהבדיקה צריכה להיות על הקריטריון.
<רונן כהן: אני מדבר על הזמן שמהיום שיצא הדוח ועד היום – דיברנו על הפתרונות, דיברנו על שכר דירה.
<רונן כהן: אם אתם רוצים אני אגיד מילה על המשכנתאות:
<רונן כהן: במשכנתאות הייתה הפחתה מ-4% ל-3%, זו הייתה התקדמות רצינית.
<רונן כהן: יש לה משמעות תקציבית כמובן - - -
אמנון כהן: מתי ירדה הריבית?
<רונן כהן: הריבית הופחתה בתחילת 2012.
<רונן כהן: היא קיימת עדיין, היא בתוקף עדיין - - -
אמנון כהן: כרגע הריבית היא 3%?
<רונן כהן: כרגע היא 3%.
<רונן כהן: אתה שואל למה אנשים לא לוקחים – כי במקום שבו אין כשל שוק ואין בעיה אז אנשים לוקחים את זה - - -
<יוסי הירש: למה אין זכאים?
<יוסי הירש: בכלל לא מנצלים את התקציב.
<יוסי הירש: אתה טוען שהשוק פועל מצוין, אז מה זה אומר?
<יוסי הירש: שאין למעשה - - -
<רונן כהן: אל תשכחו שיש בעיה של מחירי דירות – לא הכול נמצא במשכנתא.
<רונן כהן: בסופו של דבר הייתה הפחתה ל-3%, זו הייתה הביקורת.
<רונן כהן: הביקורת נענתה בהפחתה.
<רונן כהן: מעבר לזה שהבנקים נותנים היום בריביות מאוד נמוכות, השאלה איפה המדינה שמה את הכסף בסדרי העדיפויות שלה?
<רונן כהן: איפה שהשוק כבר מצליח להתמודד ומתנהג כמו שצריך ולא צריך הרבה התערבות או איפה שהוא חייב התערבות?
אמנון כהן: מה עמדתכם לגבי חברת פרזות שרצתה לרכוש דירות על-פי חוק?
<רונן כהן: זו הייתה מחלוקת בעיקר בין המדינה לבין פרזות.
<רונן כהן: בסופו של דבר, ה-100 מיליון שקל האלה בחברת פרזות, במסגרת ההסכם הזה, באים לטובת פתרונות דיור.
<רונן כהן: 55 מיליון מתוך זה באים לטובת פתרונות דיור בירושלים.
<דניאל מרציאנו: לא נכון.
<רונן כהן: יש הסכם.
דב חנין: מה עם ה-45 מיליון?
<רונן כהן: 45 מיליון לדברים אחרים בתחום התשתיות.
דב חנין: מה זה תשתיות?
דב חנין: כמו בכספים הקודמים שהעברתם?
דב חנין: כספים שיועדו לתשתיות העברתם לבניית כבישים להתנחלויות.
דב חנין: זה מה שעשיתם.
<רונן כהן: דיור בר השגה בירושלים, תחזוקת דירות, דיור לנכים בירושלים.
<רונן כהן: יש שני בעלים לקופה הזאת: משרד השיכון ומדינת ישראל ועיריית ירושלים.
<רונן כהן: יש מתווה יחד עם עיריית ירושלים שכל הכסף הזה בא לטובת תושבי ירושלים - - -
מיקי רוזנטל: אנחנו בדיון על דיור ציבורי, על מה אתם מקשקשים את המוח?
מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים פתרונות לדיור ציבורי ואתם מבלבלים את המוח.
מיקי רוזנטל: עכשיו חמש דקות קשקשת לנו את השכל, בחיי.
אמנון כהן: מיקי, לא לדבר ככה.
מיקי רוזנטל: אני לא רוצה לפגוע בך אבל לפי התיאור שלך אין בכלל בעיה.
מיקי רוזנטל: אין בכלל בעיה של דיור ציבורי במדינת ישראל.
אמנון כהן: רונן, אנחנו חיים במדינה ושמעתי על היוזמה של ראש עיריית ירושלים אבל אני יודע שמשרד המשפטים מתנגד לזה בגלל הקריטריונים – מי זכאי, מי לא זכאי – לכן לא בטוח שהפרויקט הזה של דיור בר השגה של פרויקט ירושלים ייצא לדרך.
אמנון כהן: המדינה צריכה לקבל החלטה לגבי דיור בר השגה.
אמנון כהן: זה נדון גם בוועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת לגבי ייעול כל תהליכי התכנון והבנייה.
אמנון כהן: לנושא של דיור בר השגה כרגע אין מענה, אלא אם כן תהיה חקיקה.
אמנון כהן: לכן בנושא הזה לא בטוח שהיוזמה הזאת תצא לדרך, ולכן בסוף ייקחו את הכסף הזה גם לדברים אחרים.
<רונן כהן: אני אומר שיש הסכם חתום.
<רונן כהן: למה מחכים?
<רונן כהן: לפירוק.
<רונן כהן: כל המתווה חתום - - -
אמנון כהן: למה צריך לפרק משהו טוב?
<רונן כהן: להסכם הזה יש יתרונות לטובת הדיור הציבורי.
אמנון כהן: נציג האוצר, מה אתה אומר?
אמנון כהן: למה צריך לפרק דבר טוב?
<צחי דוד: חברת פרזות, עם השנים - - -
אמנון כהן: היא מתנהלת לא נכון?
אמנון כהן: יש שחיתויות שם?
<צחי דוד: אם תיתן לי – אני אשלים.
דב חנין: אולי נפרק את משרד האוצר?
אמנון כהן: צחי בזכות דיבור, בבקשה.
דב חנין: אנחנו שומעים רצף של דברים שהם מבישים.
אמנון כהן: לא להפריע, אני מבקש לא להפריע.
<צחי דוד: חברת פרזות, עם התקדמות מבצעי המכר, הגיעה למצב שבו היא מנהלת מספר יחסית נמוך של דירות.
<צחי דוד: מספר שמסיבות של יתרונות לגודל – ראוי להעביר את הדירות האלה לניהול של חברה שמנהלת 45,000 דירות, חברה שמנהלת 15,000 שירות.
<שושנה נתן: מנהלת בכישלון.
<צחי דוד: אין הגיון בהחזרת מנגנון מנהלתי יקר כדי לנהל 750 דירות כשיש לנו חברות שמנהלות ברמה לא פחות טובה מפרזות, אני אומר את זה בעדינות - - -
אמנון כהן: צחי, כי הן מעבירות - - -
<צחי דוד: יש הסכם - - -
אמנון כהן: צחי, אני יושב-ראש ועדה.
אמנון כהן: אתה אל תגיד מה שאתה רוצה להגיד – אנחנו רוצים לשמוע תשובות לשאלות שלנו.
אמנון כהן: אני לא יודע אם מוכתב לך במחשב מה להגיד אבל אני רוצה תשובות שלנו.
אמנון כהן: בגלל שחברות אחרות מעבירות את הכסף לאוצר, ונוח לכם לעבוד ולקבל את הכסף הזה לצרכים הכי חשובים, הכול בסדר, אב ל פה יש חוק שאומר שהכסף של מכירת דירות ייכנס לרכישת דירות.
אמנון כהן: לכן אתה אומר: הם עומדים בחוק ובגלל שהם עומדים בחוק ולא נותנים לי את הגמישות שלי, כאוצר, לנייד את זה למקומות אחרים – נפרק את החברה.
אמנון כהן: לכן אתה לא בא לפה אובייקטיבי.
אמנון כהן: אם הייתה אומר: אני אתן לו פתרון ל-120 מיליון שלו – תרכוש את הדירות, ובגלל שנשארו רק 750 דירות אין לי כדאיות כלכלית להחזיק אותך אז אני בסדר אתך.
אמנון כהן: אבל אתה אומר: קודם כל יפורק ורק לאחר מכן נמשיך.
אמנון כהן: זה לא מקובל, זה לא מקובל.
אמנון כהן: לא קודם יפורק – קודם כל תממש, אחר כך נבוא לביקורת ונבדוק שבאמת אין להם זכות קיום כי, אתה יודע מה, משכורת המנכ"ל גבוהה; יש ארבע רכבים, אני אתך.
אמנון כהן: אבל לא יהיה תנאי שקודם כל לפרק ואחר כך לעשות את המימוש.
אמנון כהן: זה מראה שבגלל שהם עמדו איתן על שמירת הכסף הזה לטובת רכישה לדיור הציבורי, בגלל זה אתה מפרק אותם.
אמנון כהן: נכון ככה זה?
<צחי דוד: זה לא מדויק.
מיקי רוזנטל: אבל ככה זה נראה.
<צחי דוד: כבר שלוש שנים כמעט יש הסכם בין משרד השיכון לבין עיריית ירושלים – רונן קצת לא דייק במספרים – רוב הכסף בהסכם הזה מיועד לתחזוקת דיור ציבורי ולרכישת דיור ציבורי.
<צחי דוד: אין סיבה להמשיך להחזיק את החברה שנקראת פרזות.
<צחי דוד: אם אתם רוצים, אני יכול להגיד לכם מספרים: 20 מיליון שקל לתחזוקת דיור ציבורי; 17 מיליון שקל להקמת מקבץ דיור לנכים; 55 מיליון שקל לרכישת דירות ישירה לדיירים.
<צחי דוד: כשהכסף נשאר בפרזות הוא לא נשמר לטובת רכישת דירות לדיור ציבורי - - -
אמנון כהן: אתם לא אפשרתם לפרזות.
אמנון כהן: אתם לא נתתם להם.
מיקי רוזנטל: למה לא נתתם להם לקנות ב-55 מיליון שקל דירות?
<צחי דוד: הוא נשחק על אחזקת מנגנון מיותר.
אמנון כהן: למה לא נתת לו - - -
<צחי דוד: - - -
אמנון כהן: צחי, אתה לא מקשיב.
אמנון כהן: מתי מכרתם את הדירות?
אמנון כהן: ממתי יש לכם 120 מיליון?
<גלעד בר אדון: בעשור האחרון נמכרו הדירות.
<גלעד בר אדון: אני חייב לומר שחברת פרזות היא החברה היחידה שלא מחזיקה סמנכ"לים, לא מחזיקה כלי רכב ולא מחזיקה שום מנגנון מנופח – היא חברה מאוד-מאוד יעילה.
<גלעד בר אדון: היא לא שוחקת את הכסף – היא חברה מאוזנת.
אמנון כהן: הוא אמר שנהיו 130 מיליון.
<גלעד בר אדון: החברה הציעה מספר פעמים לרכוש את הדירות ואפילו הציעה לפרק את עצמה לאחר סיום רכישת הדירות בעצמה, על ממנת לוודא באמת שכל הכסף ישמש למטרת רכישת דירות - -
דב חנין: הם רוצים לקחת את הכסף לדברים אחרים.
<גלעד בר אדון: - - וכמובן שההצעה שלנו לא התקבלה אבל זה מה שהיה מבחינת החברה.
אמנון כהן: מה אתה אומר, צחי?
אמנון כהן: אתה מקבל את המתווה שקודם כל נרכוש?
<צחי דוד: אני לא מקבל.
<צחי דוד: מי שקובע את סדרי העדיפויות בשימוש בכספי המכר במקרה של פרזות הם בעלי המניות: מדינת ישראל באמצעות בא כוחה, משרד הבינוי והשיכון ובעל המניות השני – עיריית ירושלים.
<צחי דוד: הם קבעו מתווה מאוד-מאוד ברור.
<צחי דוד: בתור צופה מן הצד אני אגיד את זה – כי אנחנו לא חתומים על המתווה הזה, חתום עליו משרד השיכון וחתומה עליו עיריית ירושלים – אנחנו חושבים שהוא מתווה ראוי, גם של תחזוקה; גם של רכישה; גם של הקמת מקבץ לנכים שהם זכאי דיור ציבורי, הם לא אוכלוסייה אחרת.
<צחי דוד: הדברים האלה מאוד ראויים.
<צחי דוד: מי שקובע את זה הוא גם הריבון במניות – המדינה והעירייה – וגם הריבון משרד השיכון, קרי, מדינת ישראל.
<צחי דוד: זה המתווה, זה המתווה הנכון.
<צחי דוד: אין סיבה שכספים של זכאי דיור ציבורי יוחזקו כבני ערובה על מנת לקיים מנגנון שהתקבלו כבר ארבע או שלוש החלטות ממשלה שצריך לפרק אותו.
מיקי רוזנטל: אתם הוצאתם למנכ"ל מכתבים שלא יעז לקנות דירות ציבוריות – האם זה נכון?
<רונן כהן: לא הבנתי מה שאמרת.
<גלעד בר אדון: החברה ניסתה כמה פעמים בדירקטוריון לקבל החלטה אופרטיבית לרכוש דירות, הוצאו מכתבים והכול נמצא אצלנו, ששימוש בכספי מדינה מטיל אחריות אישית של דירקטורים שיצביעו על החלטה כזאת.
<רונן כהן: המכתבים היו מהאוצר.
<גלעד בר אדון: בוודאי.
מיקי רוזנטל: אז אתה אומר שאתה לא בעלים ואין לך בכלל עניין בחברה והוא מתאר מצב שאתה מאיים עליו אם חלילה הוא יוציא כסף על דיור ציבורי.
מיקי רוזנטל: תסביר לי את הסתירה הזאת.
<צחי דוד: כספי המכר, לפי כל ההסכמים, צריכים להגיע למדינת ישראל והחברה סירבה להעביר אותם בתואנות כאלה ואחרות.
<צחי דוד: יש הסכמים שבאים ומורים מה משרד השיכון – המשרד שאחראי על דיור ציבורי – רוצה לעשות עם הכסף.
<צחי דוד: אתם יכולים לבחון את הסיכום הזה אם אתם רוצים, אני בטוח שתמצאו שהוא סיכום טוב.
<שמואל גולן: אנחנו העברנו ביקורת על המתווה הזה, אני מזכיר לך, וגם היה דיון ועצרנו אל כל הסוגיה של הפירוק בשלב זה.
<צחי דוד: - - - אפשר לדון במתווה ציבורית – אני אמרתי את דעתי.
אמנון כהן: כבוד המנכ"ל, מה יש לנו פה?
אמנון כהן: בבקשה אדוני, תאיר את עינינו, אני כבר הסתבכתי פה עם כל הדברים.
<שלמה בן אליהו: אני אתייחס לכל השאלות שעלו פה על הפרק.
<שלמה בן אליהו: לגבי הסוגיה של פרזות צריך לזכור שלחברה הזאת יש שני בעלי מניות: עיריית ירושלים והמדינה על-ידי משרד השיכון.
<שלמה בן אליהו: לכן להחלטה אם החברה הזאת תתפרק או לא תתפרק או מה ייעשה ברכושה צריכים הסכמה של שני הצדדים.
<שלמה בן אליהו: זה לא שאומרים: אנחנו נחליט ונעשה את זה.
<שלמה בן אליהו: עיריית ירושלים הלכה פה בצורה מאוד ציבורית ואמרה: אני לא לוקחת את הכספים האלה לצרכים של תשלום משכורות לעובדי עיריית ירושלים אלא ישתמשו בכספים האלה לצרכי אנשים - - -
אמנון כהן: למה לא לרכישת דירות?
אמנון כהן: החוק אומר שהכסף מיועד לרכישת דירות.
<שלמה בן אליהו: וגם לרכישת דירות.
דב חנין: בעיקר לא.
דב חנין: אני יכול להראות לך את המספרים – יש לנו מספרים של מרכז המחקר והמידע בכנסת – בעיקר לא, בעיקר לא לרכישת דירות.
<שלמה בן אליהו: אתה רוצה לשמוע את הנתונים?
דב חנין: יש לנו את הנתונים של הכנסת.
אמנון כהן: בואו ניתן למנכ"ל לדבר.
<שלמה בן אליהו: אם אתה רוצה לשמוע את הנתונים לגבי פרזות – אני אתייחס לפרזות.
<שלמה בן אליהו: אם אתה רוצה לשמוע נתונים לגבי - - -
דב חנין: אני לא מדבר על פרזות – אני מדבר בכלל.
<שלמה בן אליהו: עכשיו אני מדבר על פרזות - - -
אילן גילאון: תשמע, אנחנו מדברים על פרזות יותר מדי – בוא נדבר על משרד השיכון.
דב חנין: אתה מנכ"ל משרד השיכון.
<שלמה בן אליהו: אדוני היושב-ראש, מה אתה רוצה לשמוע?
<שלמה בן אליהו: על פרזות?
דב חנין: אדוני היושב-ראש, מורחים אותנו, מורחים אותנו.
אילן גילאון: מזל שיש רק ארבע חברות משכנות - - -
אמנון כהן: כבודו ישלים את התשובה לגבי פרזות.
אילן גילאון: אתה יודע, בשביל לגור צריך דירות – זה נורא פשוט.
אילן גילאון: כדי שלא תהיה אבטלה צריך עבודה.
אמנון כהן: תשלים לנו את התמונה על פרזות וניכנס לדיון.
<שלמה בן אליהו: רוב הכסף בפרזות הלך לרכישת דיור ציבורי - - -
אמנון כהן: לא קנו דירה אחת.
מיקי רוזנטל: זה פשוט לא נכון.
מיקי רוזנטל: למה אתה לא אומר פה את הנתונים?
מיקי רוזנטל: 35 מיליון שקל הלכו לאיזה בית אבות – אתה רוצה שאני אתך את כל הפרוט?
<שלמה בן אליהו: מה זה בית אבות?
מיקי רוזנטל: זה דיור ציבורי?
דב חנין: במשך שעתיים מורחים אותנו בדיון הזה.
מיקי רוזנטל: אתם עושים מאתנו צחוק.
<שלמה בן אליהו: רבותי, אני אקריא לכם את ההסכם, בסדר?
<שלמה בן אליהו: 4 מיליון ₪ יועברו לטובת שיפוץ מבנים פגומים בעלי ליקויים הנדסיים בהם מתגוררים דיירי הדיור הציבורי.
<שלמה בן אליהו: 16 מיליון ₪ יועברו בעיקרם לצורך שיפוץ מבנים בהם מתגוררים דיירי הדיור הציבורי הנמצאים במצב תחזוקתי ירוד וחלקו - - -
אמנון כהן: אבל כבוד המנכ"ל, יש לכם תקציב שיפוץ ויש תקציב רכישה – למה אתם - - -
אמנון כהן: יש לך תקציב שמיועד לשיפוצים – אתה מסיט עכשיו מרכישה לשיפוצים, אבל יש לך תקציב אחר, למה אתה משתמש בזה?
אמנון כהן: אנחנו אמרנו בחוק שבכסף הזה יהיה: קנייה מול מכירה, מכירה מול קנייה.
אמנון כהן: למה אתה משתמש לתשתיות, שיפוצים, בתי אבות – מה זה קשור?
<שלמה בן אליהו: אני אסביר את המדיניות של מה שעושים עם כספים קיימים: נצא מתוך הנחה - - -
אמנון כהן: אבל יש חוק, אמרנו, יש חוק.
אמנון כהן: איפה הרכישה?
אמנון כהן: האוצר מתנגד לרכישה ואתם, כזרוע שלהם, אתם מסכימים.
אמנון כהן: לכן אין רכישות מזה עשור, אין רכישה אחת.
אמנון כהן: אבל כבודו, אתה משרד השיכון, אתם צריכים לתת פתרון לדיור הציבורי.
אמנון כהן: אתה לא צריך לשמוע מה שאומר האוצר.
אמנון כהן: תפקידו של האוצר לשמור על הקופה הציבורית.
אמנון כהן: יש לו את הצרכים שלו אבל אתה צריך להתוות מדיניות.
איציק שמולי: ובשיא הצביעות מאשימים את פרזות שהם מחזיקים כסף ציבורי כערובה.
<שלמה בן אליהו: תרשה לי להגיד לך שאתה טועה.
<שלמה בן אליהו: אני אסביר לך למה אתה טועה.
איציק שמולי: כן, תסביר לי.
איציק שמולי: תאיר את עיני, תאיר את עיני האומה – הדיון בשידור.
<שלמה בן אליהו: אני אאיר את עיניך בשידור ואסביר לך למה אתה טועה.
<שלמה בן אליהו: הכספים האלה הם לא של פרזות.
<שלמה בן אליהו: פרזות לא סוברנית להחליט מה עושים עם הכספים האלה - - -
איציק שמולי: גם אתה לא סוברני.
דב חנין: אתם משתמשים בכסף למטרות אחרות, זה מה שאתם עושים.
דב חנין: אתם משתמשים בכספים האלה למטרות אחרות.
דב חנין: אתם, משרד הבינוי והשיכון.
<שלמה בן אליהו: אתה מטעה את האנשים.
דב חנין: אני מטעה את האנשים?
דב חנין: אתה צריך להתנצל.
דב חנין: חוצפה.
דב חנין: יש נתונים של מרכז המחקר והמידע של הכנסת.
דב חנין: מה שאתה אומר זו חוצפה.
אמנון כהן: הוא עוד חדש, הוא לא השתמש עוד.
דב חנין: זו חוצפה ממדרגה ראשונה.
<שלמה בן אליהו: אתה לא מכיר את הנתונים.
דב חנין: אני מכיר את הנתונים.
דב חנין: תקרא את הנתונים של מרכז המחקר והמידע של הכנסת על מה שאתם עשיתם בכספי הדיור הציבורי.
<שלמה בן אליהו: אדוני, תן לי לענות ואני אסביר לך.
<שלמה בן אליהו: דיברנו עכשיו על פרזות - - -
דב חנין: אני מדבר על משרד השיכון – מה אתה חוזר לפרזות?
<שלמה בן אליהו: אתה לא מדבר איתי, אתה מדבר עם התקשורת.
<שלמה בן אליהו: שאלת אותי על פרזות – עניתי - - -
דב חנין: אתה מנכ"ל משרד השיכון – אתה לא מנכ"ל פרזות.
<שלמה בן אליהו: אתה לא נותן לי לענות לך.
דב חנין: אני לא נותן כי אתה אומר שאנחנו מטעים ובעצם אתה מטעה.
<שלמה בן אליהו: אדוני, דיברנו כרגע לגבי פרזות ואמרתי שהכספים שהיו בפרזות הם לא בשליטת הדירקטוריון שיקבע מה יעשו בכספים האלה.
<שלמה בן אליהו: הכסף של בעלי המניות.
דב חנין: ואני אמרתי שהם עושים את זה מכיוון שאתם לוקחים את הכספים למטרות אחרות - - -
<שלמה בן אליהו: אז אני אסביר לך - - -
אמנון כהן: זה נכון, זה נכון כבוד המנכ"ל.
דב חנין: ואני אומר לך שזה מדויק ונכון ולכן אני מצפה להתנצלות על מה שאמרת קודם.
<שלמה בן אליהו: לא, אדוני.
<שלמה בן אליהו: אני אשאל אותך שאלה: יש לי עורך דין שהכספים שלי נמצאים אצלו.
<שלמה בן אליהו: הוא החליט בישיבת הנהלת עורכי הדין שלו להשתמש לצרכי משהו בלי לשאול אותי - - -
אילן גילאון: אבל יש חוק - - -
אמנון כהן: לא, הוא צמוד לחוק.
דב חנין: אתם משתמשים בכספים למטרות אחרות.
דב חנין: אתם השתמשתם למטרות שונות ומשונות.
<שלמה בן אליהו: אנחנו דיברנו - - -
אילן גילאון: אנחנו שעתיים לא מדברים על הנושא.
אילן גילאון: אנחנו שעתיים לא מדברים על הנושא שמשרד השיכון ומדינת ישראל עוברים על החוק במזיד ואנחנו נמצאים כרגע בבג"ץ כדי להכריח את המדינה לא להיות עבריינית.
<שלמה בן אליהו: אני רוצה לחזור - - -
אילן גילאון: מה אתם רוצים מהפולשים?
אילן גילאון: מה אתם רוצים מפרזות?
אילן גילאון: אתם עבריינים.
אילן גילאון: אתם עבריינים בזה שאתם לא בונים מהכסף הזה שהוא מיועד וצבוע.
אילן גילאון: אתם עבריינים בזה שמתאריך 1.1.2013 אתם לא מכניסים למחזור את מכירת הדירות כפי שהחוק מחייב אתכם.
אילן גילאון: אתם לא מקיימים את החוק – לכן יש לנו עסק עם עבריינים ואתה רוצה שנשמע על פרזות?
<שלמה בן אליהו: אם אתם שואלים אותי על פרזות – אני אענה על פרזות.
מיקי רוזנטל: לא, אנחנו לא רוצים לשמוע על פרזות.
מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים לדעת למה הכסף לא הלך לדיור הציבורי.
מיקי רוזנטל: תענה על זה.
אמנון כהן: השולחן יתפרק בסוף.
דב חנין: אדוני היושב-ראש, יש לי הערה לסדר.
דב חנין: אנחנו פה מכירים היטב את הנושאים.
דב חנין: אנחנו שומעים פה, בסבלנות אני חייב להגיד, ואני מלא הערכה לחברי הכנסת שבסך הכול מגיבים בסבלנות לאוסף אדיר של נתונים שמובא בפנינו בפעם החמישית או השישית וזה בסדר.
דב חנין: אבל השיטה הזו שלהתיש אתנו באותם סיפורים במשך שנתיים, בדיון החמישי או השישי שמתנהל בכנסת בסוגיות האלה, היא בעייתית.
דב חנין: אני מציע, אדוני היושב-ראש, כיוון שאנו מגיעים לסיום הזמן שאדוני קבע לדיון, תאפשר לחברי הכנסת, לכל אחד מאתנו, להגיד בכמה דקות איך אנחנו רואים את הדברים כדי שמשרדי הממשלה ילמדו גם את העמדות שקיימות בכנסת כי הם ממשיכים להתעלם מאתנו.
אמנון כהן: כבוד המנכ"ל, קודם כל, אני מעריך את הגעתך לכאן.
אמנון כהן: באת ללמוד את הסוגיה לעומק, גם ממה שתשמע מחברי הכנסת, ומפה צריך לצאת במדיניות אחרת – לא לקבל תכתיבים של משרד האוצר.
אמנון כהן: אמרנו שיש לאוצר את האג'נדה שלו, הוא עושה את העבודה שלו.
אמנון כהן: אתם צריכים לתת פתרונות דיור לאזרחי מדינת ישראל: גם לזוגות הצעירים, גם לזכאים וגם דירות שנרכשו מהכסף שהחוק קבע.
אמנון כהן: לכן לא יהיה מצב שבכסף מכירת דירות תשתמשו לשימושים אחרים.
אמנון כהן: אתם צריכים לעמוד על כך שלא תתנו.
אמנון כהן: כסף לשיפוצים, יש לכם; כסף לבתי אבות, יש לכם.
אמנון כהן: אל תשתמשו בכסף מכירת דירות לדברים האלה.
אמנון כהן: צריך לקנות דירות בכסף הזה.
אמנון כהן: לכן אנחנו צריכים לעמוד על המשמר ואנחנו נעשה פה דיונים ברצף ונעזור לכם לקבל את המדיניות.
אמנון כהן: אדוני, אתה מנכ"ל חדש, תעשה מדיניות אחרת – מספיק עם מה שהכתיבו למשרד שלכם, צריך עכשיו מתווה חדש.
אמנון כהן: יש לכם משרד חדש, אתה באת להתגייס – כי עשית דברים אחרים, היית במקום אחר – באת להתגייס לטובת השר כדי לעשות פה שליחות אמתית למען עם ישראל.
אמנון כהן: לכן פה לא צריך רק לדבר, אלא לעשות.
אמנון כהן: שזה יהיה אור לעיניכם, דוח מבקר המדינה.
אמנון כהן: יש דוח חדש וגם נדון בו, בעזרת השם, מיד כשהוא יתפרסם.
אמנון כהן: אנחנו נלווה אתכם ביחד, גם בדיוני התקציב זה חייב לבוא לידי ביטוי.
אמנון כהן: הוועדה לא מסכימה להסכם שחתמתם.
אמנון כהן: אסור ש-4 מיליון שקל ילכו לשיפוצים ו-16 מיליון שקל לסדקים – את זה תיקח מכסף שיפוצים.
אמנון כהן: את כספי הרכישה תן רק לרכישה.
אמנון כהן: אנחנו לא מסכימים לדיון הזה – אתם צריכים לפתוח את ההסכם הזה.
מיקי רוזנטל: זה הסכם לא חוקי, זה לא יכול לעבור - - -
אמנון כהן: הוא חוקי.
אמנון כהן: חוקי אבל לא טוב.
אמנון כהן: נעשה סבב בין חברי הכנסת.
<דניאל מרציאנו: אני מתנדב במקומות שלא משפצים להם את הדירות.
<דניאל מרציאנו: אני נמצא בתוך הבתים בכל הארץ – לא משפצים, אין שיפוצים.
<דניאל מרציאנו: אני אקח אתכם לכמה דירות בירושלים - - -
אמנון כהן: אני מבקש להפסיק.
אמנון כהן: אתה רוצה שאני אוציא אותך?
<דניאל מרציאנו: לא.
דב חנין: אדוני היושב-ראש, הפרק בדוח 59ב' הוא פרק מאוד-מאוד חשוב, ואתה כיושב-ראש ותיק של ועדה לביקורת המדינה גם בקדנציות קודמות, יודע שבדרך כלל בדיונים האלה, מול פרק של המבקר יש את השאלה: מה תקנו?
דב חנין: במקרה הזה המצב לא רק שלא תוקן אלא מאז הדוח הוא הוחמר בצורה דרמטית.
דב חנין: אנחנו נמצאים בסיטואציה שהיא הפוכה לגמרי לכל הדיונים הרגילים שיש בוועדה החשובה הזאת: היו 70,000 דירות והיום, לפי המספרים הרשמיים, יש 63,000 דירות – זה הולך ומתמעט, הולך ומצטמצם; כספי מכירת הדירות לא שימשו לדיור ציבור, לא לקניית דיור ציבורי – לא קונים, לא בונים, דירות של דיור ציבורי; למעלה ממיליארד הגיע לסוכנות, בונים התנחלויות, כבישי גישה, שמירה במזרח ירושלים, יום ירושלים.
דב חנין: הכול – רק לא בנייה וקנייה של דירות בדיור הציבורי.
דב חנין: לכן יש הרבה פחות דירות, הרבה יותר ממתינים.
דב חנין: מחמירים את הקריטריונים – יש לי פה מכתבים, אני לא אזכיר את השם, אבל פשוט בא לבכות מקריאת הסיפור: אישה עם חמישה ילידים, ילד אחד קטן נפטר מסרטן, ילד אחר במצב קשה ביותר, היא זכאית, היא במקום הראשון בזכות – היא ממתינה וממתינה ואין תשובות ואין פתרונות.
דב חנין: זו קטסטרופה.
דב חנין: אדוני, אחזקה ושיפוץ – ביזיון: אין אחזקה ואין שיפוץ.
דב חנין: אדוני, נאמרו פה הדברים – אני מציע שהוועדה הזאת תעשה סיור ותלך לראות את הדירות האלה בשטח.
דב חנין: זה זוועה, זה קטסטרופה - - -
<דניאל מרציאנו: בדיוק, אדוני.
<דניאל מרציאנו: אני אקח אתכם.
אמנון כהן: אני יודע אן ללכת.
אמנון כהן: אתה תיקח אותי?
<דניאל מרציאנו: אני אראה לך.
<דניאל מרציאנו: לאן שאני מגיע – אתה לא מגיע.
דב חנין: אתם משאירים אנשים לחיות בתנאים בלתי אפשריים.
דב חנין: אמר חבר הכנסת לשעבר רן כהן שמצפצפים על חוק הדיור הציבורי שלו.
דב חנין: מצפצפים גם על חוק הדיור הציבורי של תמר גוז'נסקי, על זכויות הדייר בדיור הציבורי, גם על זה מצפצפים – אין שיפוצים, אין אחזקה ואין כלום.
רן כהן: חבר הכנסת דב חנין, אני רוצה להגיד לך שמצפצפים על הכנסת.
דב חנין: מצפצפים על הכנסת.
דב חנין: 700 שקל לאחזקה לשנה – זה דבר מגוחך, באמת.
דב חנין: מי שרוצה לתקן דירה מקצה 700 שקל לשנה?
דב חנין: תראו לי דירה שמתקנים אותה ב-700 שקל ואני אלך לגור שם בעצמי.
דב חנין: אין סכום כזה.
דב חנין: אבל בדיון הזה קרה דבר אחד טוב וזה בנושא של השפה:
דב חנין: אמרנו שלא נדבר יותר על מסכנים, וזה חשוב, אנחנו גם לא נדבר על פולשים.
דב חנין: איך קראתם להם: אנשים מחזיקים ללא חוזה, מלח"זים, בואו נתחיל לדבר בעברית נכונה – הם לא פולשים.
דב חנין: אם הורדנו את זה מסדר-היום אז כבר הרווחנו משהו.
דב חנין: אדוני היושב-ראש, הנתונים מזעזעים.
דב חנין: השפה שאנו צריכים לאמץ אותה היא שפה שיש בה 4 מילים: רמיסה – כי רומסים את האנשים האלה; ביזה – כי לוקחים את מה שמגיע להם למטרות אחרות; הפקרות – פשוט הפקרות כי מצפצפים על הכנסת כמו שאמר חבר הכנסת לשעבר רן כהן; ועבריינות – כמו שאמר חבר הכנסת אילן גילאון.
אמנון כהן: חבר הכנסת אילן גילאון, אתה סיימת, נכון?
אמנון כהן: אתה רוצה להוסיף עוד משהו?
דב חנין: אדוני היושב-ראש, בנושא הזה אנחנו נמצאים, למרבית הצער, במסלול לא נכון.
דב חנין: אין פה צורך בתיקון – צריך להחליף את המסלול לגמרי.
דב חנין: לכן, הפנייה שלי אלייך בעניין הדברים המאוד חשובים שאמרת, ויש פה תקדים לצורת עבודה כזאת:
דב חנין: חבר הכנסת לשעבר ידידנו יורי שטרן החליט פעם שאת הוועדה לביקורת המדינה לוח כוועדת קבע שעוסקת בנושא קידום הקיימות ואחת לשבוע עסקו בזה והזיזו את נושא הקיימות בארץ.
דב חנין: לכן אני מצטרף להצעתך שהוועדה תקיים דיון קבוע אחת לשבוע על סוגיית הדיור הציבורי.
דב חנין: תהיה ועדה קבועה שמביאה את הבעיות כי באמת הבעיות פה אינסופיות, הסוגיות רק מתחילות, מורחים אותנו בכל מיני סיפורים.
דב חנין: הדיירים , שכל סיפור שלהם קורע לב בפני עצמו, מישהו צריך לשמוע את זה ולהסיק מזה מסקנות.
דב חנין: לכן אני מציע שנקבל את הצעתך, אדוני היושב-ראש, פה אחד.
דב חנין: אני רוצה להגיד עוד משפט אחד: הסוגיה הזאת מחייבת שינוי דרמטי ותיקון כיוון כללי, אבל במקביל אנחנו שומעים על 7,000 תביעות משפטיות שנמצאות על סדר היום, גל של פינויים.
דב חנין: האנשים האלה הם באמת קורבנות.
דב חנין: הם קורבנות – הם לא עשו שום דבר רע.
דב חנין: הם נכנסים בתוך גלגלי השיניים האלה והם ישלמו את המחיר.
דב חנין: לכן אני מציע שכהחלטה ראשונה בדיון הזה אנחנו נפנה לכל הגורמים, עד שנתחיל לעשות סדר בסוגיה הזו, לעצור את הפינוי של הדירות.
אמנון כהן: לא יכול.
אמנון כהן: יש גם הרבה אנשים לא חיוביים שהשתלטו על מקומות ולכן לא נכון לעשות את זה גורף, אבל אני סומך עליהם שיגלו רגישות במקום שצריך כמו במקרה של דור המשך - - -
דב חנין: אבל הצרה היא שאין רגישות.
אמנון כהן: חבר הכנסת אילן גילאון, אתה רוצה להוסיף משהו על מה שאמרת?
אמנון כהן: אמרת דברים קשים.
אילן גילאון: אני רוצה לומר דברים וגם להוסיף.
אילן גילאון: לא צריך להוסיף על הדברים של דב, אני כמובן מסכים איתם.
אילן גילאון: תראה אדוני, לנושא עצמו קוראים, בגדול מאוד, נגישות לקורת גג.
אילן גילאון: ואנחנו מדינה שמלבד העובדה שאנחנו מתייחסים באופן עברייני כלפי אזרחנו, אנחנו גם כל הזמן מתגדרים בכך שאנחנו ב-OECD – אנחנו למעשה נזם זהב באף חזיר ב-OECD.