GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אלכסנדר קושניר: הרי המטרה שלנו, בסופו של דבר, להביא לצרכן שירות מעולה במחיר מינימלי.
<אלכסנדר קושניר: מינימלי, אבל מכסה את העלויות – כפי שהחוק מחייב אותנו.
<אלכסנדר קושניר: נושא חשוב ביותר שנגענו בו, נושא של צמצום כמות התאגידים.
<אלכסנדר קושניר: זה נושא קונטרוברסאלי וברגע שזיהינו את הבעיה הזו של הכמות הבלתי רצויה של התאגידים, תכנית החלטית שכבר נמצאת על השולחן של מקבלי ההחלטות.
<אלכסנדר קושניר: היא דווחה לנו, היא נמצאת הוצגה לשר שלנו, הוצגה גם למועצת הרשות, היא כבר נמצאת באתר שלנו על מנת לקבל את תגובות הציבור.
<אלכסנדר קושניר: כוונתנו להוביל ביד נחושה את אותה תכנית שבעצם תקטין את כמות התאגידים מ-55 לכ-13.
<אלכסנדר קושניר: אני אומר פה לוועדה המכובדת: 13 או 14 זה אותו הדבר, אבל מבחינת אם נצטרך להגמיש את התכנית כדי ליישם אותה אנחנו פתוחים, אבל להערכתנו, ועשינו את התחשיבים, זה יאפשר הקטנת התעריף לצרכן בכ-5%.
מיקי רוזנטל: רגע, 5% זה רק צמצום התאגידים?
<אלכסנדר קושניר: נכון.
<אלכסנדר קושניר: אבל חשוב פה לציין – כיוון שברור שהפעולה הזו של הרשות נתקלת בהתנגדות עזה ממגזרים מסוימים אנחנו נשמח מאד לקבל את התמיכה שלכם, מכיוון שפה - - -
מיקי רוזנטל: אולי נבטל את כל התאגידים?
מיקי רוזנטל: נחזיר את זה לעיריות זה היה הרעיון.
מיקי רוזנטל: זה מה שנכון לעשות.
מיקי רוזנטל: אתם רק מפחדים להגיד את זה.
מיקי רוזנטל: לא נעים לכם להגיד שעשיתם טעות כזו.
<אלכסנדר קושניר: אם אני דואג לצרכן, וזה תפקידי בחיים, אז לשפר את המצב, מכיוון שיש דבר אחד שלא נאמר כאן: רבותיי, תאגידים, עם כל הביקורת והקונטרוברסאליות, שיפרו לאין שיעור את השירותים לצרכן.
<אלכסנדר קושניר: שאלת שאלה בנוגע לזכויות הצרכן בשירותים.
<אלכסנדר קושניר: לראשונה במדינת ישראל אושרו אמות מידה מוגדרות של זכויות הצרכן – מה הוא מקבל: משטר לחצים, שירותים, זמן טיפול בתקלות.
<אלכסנדר קושניר: קודם הדבר הזה לא היה מוגדר.
<קריאה: אתה משלם על זה עוד 30% כל חודש.
<אלכסנדר קושניר: מה המחיר של אמות המידה?
<אלכסנדר קושניר: אני רוצה לומר שבאותה חבילה כוללת של הרפורמה שהממשלה והכנסת החליטיו - אנחנו מיישמים אותה.
<אלכסנדר קושניר: קיבלנו אותה באותה נקודה שאולי הייתי מעדיף לקבל את הרפורמה הזו מההתחלה, ולהוביל, אבל תמיד אנחנו חכמים בדיעבד.
<אלכסנדר קושניר: היום יש לנו מסלול ברור איך לשפר את המצב, לשפר דרסטית, וגם לטובת הצרכן.
<אלכסנדר קושניר: אנחנו נצטרך את תמיכתכם.
<אלכסנדר קושניר: אנחנו יודעים מה צריך לעשות ואיך צריך לעשות.
<אלכסנדר קושניר: צריכים תמיכה פוליטית, ממשלתית.
<אלכסנדר קושניר: כמובן.
<אלכסנדר קושניר: זה המסלול, זה מה שרציתי לדווח.
שמעון אוחיון: מה עמדתכם בעניין הדיבידנדים?
שמעון אוחיון: למה שהם לא יילכו להוזלת המים.
<אלכסנדר קושניר: בדיוק עכשיו, לפני שבוע וחצי התקיים במשרדי דיון איך ניתן את מרכיב הדיבידנדים להפנות להקטנת התעריף.
<אלכסנדר קושניר: רבותי, זה מחייב שינויים והתאמות, אבל בדיוק זה אחד מהדברים האלה.
<אלכסנדר קושניר: מצד אחד, ביטול טוטלי של דיבידנדים פוגע בעקרון שחברה צריכה איכשהו להראות – אם זו חברה יעילה היא צריכה להראות את היעילות שלה.
<אלכסנדר קושניר: אבל לא כל השומן צריך ללכת למשרדים ודברים אחרים.
<אלכסנדר קושניר: רוב מהדיבידנדים - הכווננ שלנו לאפשר לאותו תאגיד אזורי, שתעזרו לנו להקים, לטובת הקטנת התעריף.
<אלכסנדר קושניר: זה כבר נמצא בתהליכי גיבוש.
<אלכסנדר קושניר: לומר שזה גמור?
מיקי רוזנטל: כמה דיבידנדים מושכים?
מיקי רוזנטל: בשיעורים, באחוזים.
<חנה פרנקל: עשרות מיליוני שקלים במצטבר.
רות קלדרון: תודה רבה לכל הידע של חבר הכנסת רוזנטל.
רות קלדרון: אני מאד מכבדת אותו.
רות קלדרון: אני שוב רוצה לומר לוועדה – מאד היה עוזר לי לו בתחילת הדיון היינו פשוט עוברים ואומרים מי כל אדם, כי זה מאד חשוב.
רות קלדרון: השיחה היא בסופו של דבר אישית, וכולם כאן מנסים לעשות את עבודתם.
רות קלדרון: אני מרגישה מייצגת את הציבור.
רות קלדרון: אני מבינה שעל המים, על העקרון הראשון שנשלם רק את עלות המים, יש רווח.
רות קלדרון: קודם את הרווח לקחו הרשויות ועכשיו לוקחים את הרווח התאגידים, שנותנים חלק לרשויות.
רות קלדרון: אני מבקשת שתוך זמן קצוב נשמע מכם שאין רווח על המים שלנו.
רות קלדרון: אני לא רוצה להיכנס לאיך עושים את זה.
אמנון כהן: תגבו רק מה שצריך.
רות קלדרון: אנחנו צריכים - - - כשאני משלמת את המים אני לא משלמת לא לרשות המקומית ולא לתאגידים וכל מי שעובד שם, כי לאנשים מספיק כסף לממן אתכם.
רות קלדרון: זה גם עוול, זו אחיזת עיניים.
רות קלדרון: אני מבקשת שאנחנו נבקש אותם לחזור אלינו, ולהראות – לפי דברי המבקר, שנותן לנו אינפורמציה, אבל הוא לא יכול לדרוש עשיה, אנחנו מייצגים ציבור שמבקש עשייה.
רות קלדרון: אל תרוויחו עלינו כסף.
רות קלדרון: את הדבר הזה, בלי להיות גאונה במים, אני יכולה להבין.
רות קלדרון: כשתחזור אלינו בעוד שלושה חודשים - - -
<אלכסנדר קושניר: אל"ף, אנחנו נכבד ונחזור.
<אלכסנדר קושניר: הבטחתי לאדוני היושב ראש תשובה לעוד שאלה, בנוגע לתעריף"מקורות".
<אלכסנדר קושניר: כבר מעל חצי שנה עובד צוות מקצועי - - -
אמנון כהן: עדיין עובד?
אמנון כהן: לפני שנתיים הוא כבר הצביע.
אמנון כהן: עד עכשיו הוא עובד?
<אלכסנדר קושניר: הקמתי ועדה, ועדה שהקמתי כבר עובדת והמטרה המרכזית שלה היא ניתוח של כל מרכיבי התעריף.
<אלכסנדר קושניר: ביושב ראש הוועדה הזו עומד איש, כלכלן ידוע בשם רם בלניקוב, והוא מוביל, לפי הגדרות ולוח זמנים מאד מחייב.
<אלכסנדר קושניר: כבר הוגש דוח ביניים.
<אלכסנדר קושניר: לפני סוף שנת 2013 אני משוכנע שאנחנו נוכל להביא למועצת הרשות את מבנה התעריף המנותח והמאושר, גם של התאגידים וגם של "מקורות", ואין לי ספק שנמצא שם – אולי שומנים, או אולי דברים שהם לא מחויבים לפי אותן הגדרות, נבטל אותם ביד רמה.
<אלכסנדר קושניר: מבחינה זו, המסלול המקצועי הזה כבר מתבצע.
<אלכסנדר קושניר: הוא כבר נמצא בעיצומו, ואנחנו יודעים מתי נוכל לדווח על הצלחה או הבהרת הנושא הזה.
אמנון כהן: יש פה עוד סעיף שמדבר עליו המבקר – שמועצת הרשות טרם הסדירה את תעריף היטלי המים והביוב שנועדו למימון הקמתן, חידושן ושיקומן של תשתיות מים וביוב.
<אלכסנדר קושניר: אכן הערה נכונה.
<אלכסנדר קושניר: אנחנו דנו על זה.
<אלכסנדר קושניר: כרגע העוזר שלי רשם לי שביום חמישי הבא ועדת המשנה שהקמתי במועצת הרשות, דווקא בנושא הזה, כיוון שאנחנו מבינים שיש פה חשיבות עליונה, אז - הקמתי כיו"ר מועצת הרשות ועדת משנה בראשותו של חבר הוועדה, פרופ' אלי פיינרמן, שהם מקדמים את הנושא הזה, כיוון שמדובר בנושא מורכב.
<אלכסנדר קושניר: ביום חמישי אצלי מתקיים דיון, אנחנו מקווים שאנחנו במהלך השנה נגמור את כל העבודה המקצועית.
<אלכסנדר קושניר: בנושא הזה, 80% מהעבודה כבר נעשתה.
<אלכסנדר קושניר: עדיין מדובר על דברים שאנחנו חייבים לתאם, שלא מעט ראשי רשויות ולא מעט ראשי תאגידים חוששים שזה יהיה היטל נמוך מדי, ואז הם תוקפים אותנו, כמובן, ואנחנו חייבים בדו שיח.
<אלכסנדר קושניר: אבל התהליך נמצא בעיצומו, ואני כבר רואה את סיומו.
אמנון כהן: מה עם המרכיב ההוני, שהוא 17.4?
<אלכסנדר קושניר: זה המרכיב ההוני.
<אלכסנדר קושניר: בדיוק.
<אלכסנדר קושניר: הון לפיתוח.
אמנון כהן: לכמה זה יגיע, בסופו של דבר?
<אלכסנדר קושניר: אני יכול לומר שברור לנו שאותם דמי חיבור יהיו יותר נמוכים מאשר ההיטלים הנוכחים.
<אלכסנדר קושניר: אני יכול להעריך, וזה לא יהיה אחראי לומר את זה במספרים מדויקים, שהוא יהיה נמוך באחוזים ניכרים מההיטלים הנוכחיים.
<אלכסנדר קושניר: עדיין לא הסתיימו הדיונים, אבל אפשר לומר שתהיה הקטנה משמעותית.
אמנון כהן: אז אתה גם מבקש את הסיוע שלנו לגבי ההצעה לצמצום התאגידים.
אמנון כהן: בקונסטלציה שלכם, שאתם הולכים לצמצם את התאגידים ונגיד שיהיו 13 או 14, כי יש עדיין רשויות שאין להם תאגידים, ואז, בסוף התהליך הזה, כל הרשויות יהיו מחוברים לתאגידים?
אמנון כהן: זו הכוונה?
<אלכסנדר קושניר: כן.
<אלכסנדר קושניר: ואז יהיו תאגידים מרחביים, יהיו תאגידים שמשרתים 400-300 אלף, תלוי בגיאוגרפיה ובשכל הישר.
אמנון כהן: אבל שם כבר תורידו את הדיבידנד, תורידו הכל.
<אלכסנדר קושניר: בהחלט, ואז , שם גם ניתן יהיה להפיק – קודם כל, צמצום דרמטי של הסגל הבכיר.
<אלכסנדר קושניר: ציינת בצדק, יש מאות סמנכ"לים ומנכ"לים, שניתן לעשות את זה ברמה יעילה.
<אלכסנדר קושניר: עוד פעם – אני לא רוצה לפגוע באנשים, אבל אנחנו מבינים - - -
אורי מקלב: להשלים את דבריו – צמצום ל-13 תאגידים, זה יחסוך ב-5%.
אורי מקלב: כמה יחסוך ביטול כל התאגידים?
<קריאה: 30% לפחות.
מיקי רוזנטל: לדעת כל הנוכחים בחדר פה, מחיר המים הוא יקר מדי.
מיקי רוזנטל: גם לדעתכם.
מיקי רוזנטל: לפחות ב-10%.
מיקי רוזנטל: אולי אפילו יותר.
מיקי רוזנטל: למה לא תורידו את מחיר המים עכשיו לאלתר?
מיקי רוזנטל: למי אתם מחכים?
מיקי רוזנטל: מה, שהשר ייקח את הדיבידנדים הפוליטיים שלו?
מיקי רוזנטל: מה הקשקוש הזה?
מיקי רוזנטל: המים יקרים מדי, ואתה אומר את זה.
מיקי רוזנטל: אז תורידו עכשיו את המחיר.
אורי מקלב: קודם כל, מים רבים זרמו בכנסת בשנים האחרונות בנושא מחירי המים, תאגוד המים ועדיין אל הגענו למנוחה ולנחלה בעניין הזה.
אורי מקלב: יש הרבה מה לעשות בנושא הזה, ולכן אני מברך, קודם כל את משרד המבקר שפעל בעניין.
אורי מקלב: לפעמים יש קצת הרגשה שהביקורת מגיעה, כמו המשטרה, לאחר האירוע, בגלל שבתקופה האחרונה נושא המים נבלע בתוך כל ייקור המחירים.
אמנון כהן: לא, אדוני, לא היית.
אמנון כהן: פספסת משפט - -
אורי מקלב: לכן אני רציתי להגיד, ואני בטוח שאני אגיד את זה בלי ששמעתי – היושב ראש שלנו, הקשר שלו לנושא מחירי המים, תאגוד המים הועמד – הוא ככה הבליע את זה, מה קורה עם הנכים, אבל אתה זה שחוללת את השינוי בתוך ועדת המשנה של ועדת הכספים שדנה בנושא היטל הבצורת, ששם היא הפרידה בין נכים, בין צרכני מים גדולים, דווקא נכים, חולים סיעודיים ועוד.
אמנון כהן: אחר כך הם תיקנו את זה בחוק הראשי.
אורי מקלב: וזה מה שהביא, זה המחולל לחוק הזה, הבסיס לחוק הזה ואכן הדבר היה בזכותך, הגם שהזכרת את זה כדרך אגב.
אורי מקלב: לכן, אין לי ספק שנושא המים תמיד ישמח היושב ראש לדון בזה, כי רבים מביאים לדוגמה את המחאה החברתית ונושא המים, התעריפים שעלו בבת אחת וההרגשה שציבור משלם מחירים של רפורמות, של הקמת תאגידים, והכל מושת על הצרכן עצמו.
אורי מקלב: נושא, שהממשלה לא לקחה על עצמה שום דבר בנושא משבר המים, שום אחריות בנושא משבר המים ומחירי ההתפלה – מה שגרם למחירי המים הגבוהים.
אורי מקלב: הכל הושת והוטל על הציבור על ידי רשות המים שעשתה את העבודה עבור הממשלה.
אורי מקלב: עוד נושא - לא היה אימון צרכני בנושא תשלומי המים.
אורי מקלב: בנושא של חשמל , בנושא מבזק, שהציבור יודע שאמנם המחירים הגבוהים, אבל מה שהם צרכו זה מה שהם משלמים.
אורי מקלב: במים אין ביטחון צרכני לאנשים, כי תכנית אחת, עד היום לא ידוע: שהשעונים סופרים פעמים, יש לחץ, יש ספירה חוזרת.
<קריאה: והבדיקה על חשבון הצרכן.
אורי מקלב: נכון, והנושא, כפי שאדוני, היושב ראש אמר – נושא של צריכה משותפת, שבסופו של דבר, שגם אם יש הצדקה לצריכה משותפת, שזה אומר שאדם שיש לו שכן, שהשעון שלו מקולקל, שלא עובד תקין, או שיש לו נזילה בבית, מי שמשלם, מי שסופר – זה לא השעון הביתי.
אורי מקלב: זו צריכה משותפת, אבל אותו צרכן בקצה לא משלם על פי מה שהוא צרך.
אורי מקלב: זה עוול שנעשה כל יום, שעה שעה, לעשרות אלפי צרכנים.
אורי מקלב: גם אם נניח שבסופו של דבר זו לא גניבה מהצרכנים, אבל אחד זה סבסוד צולב, שצרכן אחד משלם על הצרכן השני.
אורי מקלב: ומכאן אנחנו ודאי מגיעים לדבר הזה של סבסוד שניתן למגזרים, בעיקר למגזר החקלאי, שאם אני לא טועה זה קרוב ל-500 מיליון, חצי מיליארד שקל במדינת ישראל.
אורי מקלב: כל צרכן ביתי משלם עבור זה.
אורי מקלב: לא שאני חושב שלא צריך לעזור לחקלאים אבל לא יכולה להיות ממשלה תקינה בישראל שתגיד מצד אחד לצרכן בצורה שלא ניתנת לפשרות - - -
אמנון כהן: הוא משלם פעמיים: גם מסבסד את המים, גם קונה את הירקות והפרות יקר.
אורי מקלב: לא נערבב את הדברים.
אבשלום וילן: אבל חבר הכנסת מקלב, אין שום בסיס למספר הזה.
אורי מקלב: הממשלה צריכה לתת לך את הסבסודים, לא הצרכן.
אורי מקלב: הצרכן הביתי צריך לקבל – אם הוא משלם עלות, וזו המטרה, אז צריך להיות יושר עד הסוף.
אבשלום וילן: אני מסכים אתך לחלוטין.
אורי מקלב: תגיד למה בשביל זה צריך לשלם את העלות, והממשלה לא לוקחת מצד אחד אחריות על משבר המים, ולקחת היום, תוך שהיא אומרת – עד 2017, - - היום צריך להפסיק עם זה, הממשלה צריכה לקחת אחריות בעניין הזה.
אורי מקלב: משום שאנחנו מאד מעריכים את העבודה שעושה רשות המים.
אורי מקלב: רשות המים בעצם עושה דברים טוב, דברים שהם בסמכותה, כמו הדוגמה שהביאו, שנותנים לה כסף כדי לתת לאנשים שהם צרכני מים גדולים יותר, היא שומעת על תלונות הציבור, היא עושה ביקורת על התאגידים בעניין הזה, התאגידים משתפים פעולה.
אורי מקלב: אני חושב שהיא עושה את העבודה, הגם שאני חושב שיש עדיין מה לעשות.
אורי מקלב: הביקורת על התשתיות היא לא מספקת.
אורי מקלב: אנשים לוקחים כסף.
אורי מקלב: התאגידים הוקמו בעיקר בשביל תשתיות.
אורי מקלב: יש היום, גם היום, מחלקות שהיו מחלקות או אגפי מים בעיריות, שתפקדו טוב עוד לפני התאגידים.
אורי מקלב: הם נתנו שירות, היתה אמנת צרכנות, הם עבדו טוב.
אורי מקלב: זה לא דבר – היו דברים כאלה.
אורי מקלב: זה לא שהם המציאו את הגלגל - - - בסופו של דבר, מתן שירות – גם היום יש תאגידים שהמקביל הם האגפים בעיריה, באותה עיר, אותה רשות, שהאגפים נתנו שירות יותר טוב מהתאגיד.
אורי מקלב: כשראש הרשות בא בטענות לתאגיד ואומר – הוא לא נותן שירות מספיק טוב.
אורי מקלב: הוא אומר – כשיש תקלות הוא אומר : אתה תקבל את התלונות, אתה תבצע, תתקן פרצים של ביוב ותגיש לי קבלה.
אורי מקלב: כך התאגיד אומר לראש הרשות.
אורי מקלב: אלה דברים שלא יכולים להיות.
אורי מקלב: לכן כאן אני אומר:
אורי מקלב: חלק מהביקורת צריכה להיות שלא יכול להיות שרשות המים תהיה אגף במשרד האוצר.
אורי מקלב: כאן שורש הבעיה.
אורי מקלב: אם היא רשות, שיתנו לה עצמאות אמיתית ולא שהיא משרתת נאמנה את האוצר.
אורי מקלב: בכל נושא שיכול להיות, אנחנו דורשים עצמאות לרשות המים.
<אלכסנדר קושניר: עד כמה יש לנו מאבקים דווקא עם נציגי האוצר במועצת הרשות וברשות המים – אתם פשוט לא מתארים.
<אלכסנדר קושניר: נכון שלאוצר יש יכולת השפעה.
<אלכסנדר קושניר: עדיין אנחנו יודעים למצות את הדין, וממש אין פה שליטה.
<עדי חכמון: מי שאומר את המילה האחרונה זה מועצת רשות המים שלאוצר יש בה חבר אחד.
<קריאה: אשרי המאמין.
מיקי רוזנטל: יש סברה שהולכים להפריט לאנשים פרטיים את תאגידי המים .
<יוסי נישרי: זה בדיוק הנקודה שרציתי להעלות.
<יוסי נישרי: התהליך הסופי, אחרי ה-15 זה להלאים את משק המים.
<אלכסנדר קושניר: קודם כל, לשאלתך – לא ידוע לנו ואני לא יודע אם יש מישהו שמתכוון באמת להפריט תאגידים.
<אלכסנדר קושניר: חד וחלק.
<אלכסנדר קושניר: אנחנו מבינים שמדובר - - -
<קריאה: כתוב בחוק.
<קריאה: זו המגמה.
<קריאה: שיטת הסלמי.
<קריאה: התאגיד בפרדס חנה?
<אלכסנדר קושניר: קודם כל, זה לא מודל תאגידים, זה ניסיון שעוד לפני חוק התאגידים, לא ניסיון מוצלח.
<אלכסנדר קושניר: הם עכשיו לא יודעים איך לצאת מה "ברוך".
<אלכסנדר קושניר: זה ממש לא דוגמה.
אמנון כהן: ועכשיו, לגבי ה- 15%.
<אלכסנדר קושניר: מכיוון שאני איש אחראי, אדוני מכיר אותי כבר - -
אמנון כהן: אז אמרתי – אתה לא יכול עכשיו, אז אחרי שיאושר התקציב.
אמנון כהן: תביא בשורה לעם ישראל.
<אלכסנדר קושניר: אני אשמח מאד.
מיקי רוזנטל: אבל למה לא לאלתר, אדוני היושב ראש?
מיקי רוזנטל: למה לא לאתר?
אמנון כהן: הוא איש מקצוע, הוא לא יכול לקבל - - -
מיקי רוזנטל: זה בסמכותו, וכולם מסכימים שהמים יקרים.
מיקי רוזנטל: אז יאללה.
<אלכסנדר קושניר: אני לא אשים על השולחן של הוועדה המכובדת אף מספר - - -
אמנון כהן: זה הכיוון?
<אלכסנדר קושניר: אני אומר - - .
<אלכסנדר קושניר: כלים על מנת להקטין את התעריף יש לנו על השולחן.
<אלכסנדר קושניר: הכלי המידי הוא צמצום מספר התאגידים, חשיבות לא רק כלכלית אלא גם ציבורית, עליונה.
<אלכסנדר קושניר: לזה אנחנו נתמקד.
<אלכסנדר קושניר: אני לא אשכח, אדוני היושב ראש.
<אלכסנדר קושניר: בנוגע לדברים אחרים כפי שצוין כאן – יש מרכיבים נוספים שהם תלויים בתיאום עם משרדי ממשלה.
<אלכסנדר קושניר: אנחנו מפתחים גם כלים נוספים.
<קריאה: זה בחקיקה.
<אלכסנדר קושניר: אני מחויב לבוא ולעדכן - -
אמנון כהן: תכניס את החקיקה בחוק ההסדרים.
אמנון כהן: תכניס לחוק ההסדרים.
אמנון כהן: כמו שתביאו גזירות, תביאו גם בשורה טובה.
<אלכסנדר קושניר: ברגע שנגבש - - -
אמנון כהן: מי נמצא כאן מהביטוח הלאומי?
אמנון כהן: אתם שותפים לדיונים שלהם לגבי תעריפים, למי להוריד.
<דבורה בן ישעיהו: כן, היינו שותפים.
אמנון כהן: אמות המידה- אתם חושבים שזה מספיק?
<דבורה בן ישעיהו: גם אמות המידה, וגם נקודת ההנחה היא לא - - -
אמנון כהן: איזה מגזרים נכנסים לתוך הפרמטר הזה?
<דבורה בן ישעיהו: בעיקר נכים.
אמנון כהן: יש להם את הכלים שלהם.
אמנון כהן: משפחות, נגיד, במצב סוציו אקונומי מאד נמוך - - -
<אופיר פינטו: קודם כל יש כמה קבוצות, ברשותכם.
<אופיר פינטו: נכים מחולקים לפי גילאים.
<אופיר פינטו: אי אפשר להכליל את כולם.
<אופיר פינטו: ילדים נכים זכאים כולם, סיעודיים – זכאים מעל 150%, בעצם אלה שמוגדרים תלויים לחלוטין.
<אופיר פינטו: הנכים בטווח שבין 18 ל-67, אז אם הוא מקבל קצבת נכות כללית – מעל 70%.
<אופיר פינטו: אם הוא מקבל שר"מ – אז כולם, אם ניידות – אז כולם.
<אופיר פינטו: אנחנו, כמו שנאמר פה, כן רוצים להגדיל או להרחיב את הקבוצה הזו.
<אופיר פינטו: אנחנו, כביטוח לאומי חושבים שיש עוד קבוצות של זכאים שעשויים להיות נזקקים למים.
אמנון כהן: שר הרווחה יודע את הדברים?
<אופיר פינטו: המנכ"ל שלנו יודע.
אמנון כהן: למה אני עושה את הדיון היום?
אמנון כהן: כי כרגע יש דיוני תקציב על שולחן הממשלה.
אמנון כהן: לכן, אם אתם, באופן מקצועי, לא באופן פוליטי, חושבים שיש מגזרים נוספים שזקוקים מאד מאד, שכתוצאה מכך יש בעיית היגיינה, בעיה שלא שותים מספיק מים, אין תזונה כמו שצריך – לכן, אם אתם תביאו את זה, אני חושב שיש לכם שר מאד מוכשר, מאד ערכי, ומאד רוצה לשמוע את הדברים האלה.
אמנון כהן: אם אני אדבר אתו במליאה הוא יגיד שהוא לא ידע, אפילו, שיש בעיה.
אמנון כהן: לכן, בדיוני התקציב היום, אם אתם חושבים שיש עוד מגזרים שצריכים להיכנס, וכתוצאה מכך צריך עוד 5,10,12 מיליון שקל, ולהכניס את זה לתוך התעריפים – זאת העבודה שלו, בשביל זה הוא נבחר.
אמנון כהן: הוא רצה לעשות שינוי.
אמנון כהן: הוא הלך לסייר עכשיו וראה ניצולי שואה, מכירים אותם.
אמנון כהן: אדם רגיש, שבא לשנות.
אמנון כהן: אני אומר שגם נכתוב מכתב לשר הרווחה שיגלה רגישות לעוד מגזרים.
אמנון כהן: אתם, מבחינה מקצועית, תגידו, ואנחנו ברמה שלנו, כוועדה, גם נפנה אליו שיעשה עבודת מטה אצלכם, תציגו לו את הנתונים, עם המנכ"ל המוכשר שיש לכם, ואז, למעשה, בכוחות משותפים נוכל להגדיל את התקציב כדי שנוכל לעזור לעוד אנשים להיכנס לאותו מעגל.
אמנון כהן: אנחנו מגיעים לשלטון המקומי.
שמעון אוחיון: לגבי הנציגים של הביטוח הלאומי אני רוצה לקבל הבהרה: האם אתם, כשותפים, הגשתם הצעות, בקשות לכלול אוכלוסיות אחרות ונידחתם?
שמעון אוחיון: זו השאלה כרגע.
<דבורה בן ישעיהו: בוועדת הכספים הצענו לצרף אוכלוסיות נוספות, לפי מגבלות תקציב.
אמנון כהן: אבל זה עוד כסף.
<אופיר פינטו: ההצעה הראשונית שהיתה, אם אני לא טועה זה אתה, חבר הכנסת מקלב, שכן העלית אותה – תוקצבה ב-42 מיליון שקל לשנה.
<אופיר פינטו: אחר כך היא הוגדלה בעוד 18 מיליון.
<אופיר פינטו: אנחנו כן אמרנו מי לדעתנו הכסף הזה צריך להיות מופנה אליו.
<אופיר פינטו: אמרה פה נציגת האוצר לפני רגע שהקבוצה הראשונית שהיתה, שעדיין לא אושר המענק הנכון, גם לקבוצה השניה, היא צורכת או עולה יותר - - -
<עדי חכמון: כמעט ברף של התקציב שנקבע בחוק.
<עדי חכמון: אלה הנתונים שקיבלנו.
<יוסי נישרי: אני רוצה קודם כל לבוא לשאלה של חבר הכנסת מיקי רוזנטל.
<יוסי נישרי: אני ראש העיר קרית אונו ואני הייתי בין אלה הייתי בין אלה שמובילים את נושא המאבק של ועדת ניסן.
<יוסי נישרי: הנקודה היא, שבסופו של יום, גם על פי החוק, הממשלה או משרד האוצר, רוצים להתוות למשק הפרטי את ניהול משק המים שלנו.
<יוסי נישרי: זו הכוונה שלהם.
<יוסי נישרי: להלאים את משק המים.
<יוסי נישרי: כולנו יודעים שבחוק, חוק המים, המים שייכים לאזרחי מדינת ישראל, בחוק.
<יוסי נישרי: זה לא משהו פרטי של אף אחד, ולכן אי אפשר יהיה בטווח הארוך להעביר את ניהול משק המים לגופים פרטיים, ואני לא רוצה לנקוב בשמות מי הם.
<יוסי נישרי: כל אחד ידמיין לו מי הם אלה שיכולים לרכוש את זה.
<יוסי נישרי: אי חושב שכל המהלך הזה של הקמת התאגידים במדינת ישראל, נעשה בחטא.
<יוסי נישרי: אין שום סיבה לקחת את משק המים ולהעביר אותו, לא לתאגידים ולא לשום דבר אחר.
<יוסי נישרי: צריך להחזיר אותו לרשויות המקומיות, לפקח על כך שהכספים שנגבים מהתושבים ייכנסו לקרן ייעודית למשק מים.
<יוסי נישרי: אפשר לעשות תכניות חומש, שהמשרד הממשלתי שאמון עלינו – תשתיות – יעשה ביקורת יום יומית, חודשית או שנתית אם אנחנו אכן משקיעים בתוך התשתיות ואפשר להגיע לחסכון לא של 10%, של 20-15%.
<יוסי נישרי: אנחנו גם אמרנו לשר התשתיות החדש כשישבנו אתו לפני שבוע, שאין לנו שום בעיה, שאין כל הדיבידנד – יעביר אותו לטובת הנחה לתושבים, להורדת משק המים.
<יוסי נישרי: הוא מסכים על כך.
<יוסי נישרי: גם הבנו בכיוון מהשיחות אתו שיש כוונה כזו, שהוא שוקל את העניין, בכלל לבטל את התאגידים.
<יוסי נישרי: גם זה יושב על שולחנו.
<יוסי נישרי: לחלופין אנחנו מציעים שהממשלה תיקח את משק המים, תקרא לזה "מי ישראל" והיא תנהל, כמו חברת חשמל, את כל המים של כל אזרחי ישראל.
<יוסי נישרי: יש פה נקודה שאתם צריכים להבין.
<יוסי נישרי: אנחנו, כרשאי רשויות, והרשויות המקומיות לא מנהלים את המשק הפרטי של ראש הרשות, של הבית שלו, ולא של עובדי העיריה.
<יוסי נישרי: אנחנו מנהלים את משק המים של אחד ואחת שיושבים פה בשולחן הזה, כל אחד ביישוב שלו.
<יוסי נישרי: והכספים האלה מיועדים לרווחת התושבים.
<יוסי נישרי: כל פיצוץ וכל בעיה של המים שנובעת בתוך היישוב שלנו, זו בעיה שאנחנו חייבים לתת לה מענה מיידי.
<יוסי נישרי: לכן, להקים תאגידים ולהיות תלויים ביושב ראש התאגיד ההוא, שקשור להוא שקשור לזה - זה הופך להיות בלגאן אחד שלם.
<יוסי נישרי: לצערנו, גם בשנה וחצי האחרונות, אנשים שעבדו בתוך התאגידים, הפכו להיות אנשים פוליטיים, בכלל.
<יוסי נישרי: בכלל לא מסתכלים על הנושאים האמיתיים של טובת האזרח.
<יוסי נישרי: לקחו דבר והפכו אותו למפלצת, שצריך לחסל אותה לחלוטין, ולהפסיק עם המשחק הזה.
אמנון כהן: מה העמדה שלכם, בשלטון המקומי?
אמנון כהן: עשיתם דיונים על זה?
<יוסי נישרי: ודאי שעשינו דיונים, עשינו דיונים מקצועיים, לקחנו יועצים.
אמנון כהן: מר בוחבוט – מה הוא אומר?
<יוסי נישרי: לבטל את התאגידים.
אמנון כהן: זה מה שהוא אומר?
<יוסי נישרי: בוודאי.
<יוסי נישרי: מיקי רוזנטל בכובע הקודם שלו עשה תחקיר על העניין הזה.
<יוסי נישרי: 4 עובדים בקרית אונו ניהלו את משק המים.
<יוסי נישרי: 20 עובדים – מה אני צריך את זה?
<יוסי נישרי: אני יודע לעשות את זה לבד, אני לא צריך אותם.
<יוסי נישרי: אני צריך לנהל תשתיות.
<יוסי נישרי: כשהולכים לפתוח כביש אני צריך רשות מהם, אם אני יכול או לא יכול.
<יוסי נישרי: כל התיאומים האלה מסרבלים ומאריכים את משך העבודה ואת הפעילות השוטפת.
<יוסי נישרי: דבר נוסף, אדוני היושב ראש: לא יכול להיות שלאזרחי ישראל לא יהיה נציג בתוך הנושא של מנהל המים.
<יוסי נישרי: לא יכול להיות דבר כזה.
<יוסי נישרי: אנחנו, כרשות מקומית, ביקשנו - - -
אמנון כהן: נציג הצרכנים, גם נתקלתי בדברים אחרים, כפי שאמר לי חבר הכנסת רוזנטל, ואנחנו מכינים חוק.
אמנון כהן: גם הוא אמר – לא איכפת לי, אבל אני לא יכול, לפי חוק.
<אלכסנדר קושניר: לא רק חוק, יש גם המלצות של ועדת ביין, של ועדות חקירה.
<אלכסנדר קושניר: הוא הגדיר בדיוק מי יהיו החברים במועצת רשות המים.
<אלכסנדר קושניר: יש שני נציגי ציבור - - -
מיקי רוזנטל: נציגי ציבור – את זה השר ממנה.
מיקי רוזנטל: אל תמכור אותנו.
<יוסי נישרי: אנחנו, ראשי הרשויות, נציגים של 7 מיליון.
<יוסי נישרי: אף נציג שלנו לא יושב שם, נותנים לנו 5 דקות לדבר, מוציאים אותנו מהחדר.
<יוסי נישרי: הם דנים בתוכם, ואני לא יודע מה הם מחליטים.
<יוסי נישרי: אף אחד לא שומע אותנו.
<יוסי נישרי: בתוך המועצה אין נציג של השלטון המקומי, כאשר אנחנו נציגים של 7 מיליון מאזרחי ישראל, עם כל הכבוד למה שהם אומרים לך.
<יוסי נישרי: לכן אנחנו ממליצים לבטל תאגידים או, לחילופין, שמדינת ישראל תחליט על מי ישראל, תאגיד על אחד, כמו חברת חשמל, שיבואו וינהלו את משק המים.
<יוסי נישרי: אין שום בעיה.
אמנון כהן: נציגי החקלאים, בבקשה.
אבשלום וילן: אני שמח לפגוש את חברי ולאחל לו הצלחה בתפקידו החדש והחשוב.
אמנון כהן: החדש-ישן.
אמנון כהן: כבר פעם הייתי.
אבשלום וילן: חדש-ישן, אין ספק, שנקרא – הנציג הבכיר של האופוזיציה, ותעשה את עבודתך נאמנה.
אבשלום וילן: תמיד היית ממלכתי ואני מאחל לך הצלחה, מכל הלב.
אבשלום וילן: לענייננו – הטענות פה על סבסוד החקלאות הן לא רציניות, בלשון המעטה.
אבשלום וילן: ישנו הסכם מים שחתמה החקלאות עם ממשלת ישראל והיא בעצם, כל שנה – עולים המים השפירים לחקלאות בסכום שהיום הוא כמעט 14 אגורות לקוב במסגרת רב שנתית.
אבשלום וילן: זה החלק היחסי של השימוש במים המותפלים שהחקלאות צורכת, בתוך שנתיים המשוואה הזו מתאזנת.
אבשלום וילן: החטא הקדמון הוא בהחלטת הממשלה.
אבשלום וילן: העבירו החלטה בממשלה, שיכנעו את ממשלת ישראל שברגע שעוברים ל-600 מיליון קוב מים מותפלים, הופכים את משק המים למשק סגור.
אבשלום וילן: באותו רגע, שעה לאחר מכן הקפיצו את המחיר לצרכן ב-40 וכמה אחוזים.
אבשלום וילן: למה זה חטא קדמון?
אבשלום וילן: כי - - -
מיקי רוזנטל: כי ניר גלעד עשה את המכרז ואחר כך עבר לחברה לישראל.
מיקי רוזנטל: זה החטא הקדמון.
מיקי רוזנטל: הוא גם - - , ואני אומר את זה באחריות.
אבשלום וילן: הבעיה המרכזית היא שזה בעצם השקעות תשתית.
אבשלום וילן: גם ברכבת, כשהממשלה החליטה, היא לא החליטה שבכרטיס הנוסע או בטון המטען שמובל ישלמו את מחיר המסילות ב-23 מיליארד שקל שהמדינה משקיעה.
אבשלום וילן: זה לא עובד ככה.
אבשלום וילן: פה, מה קרה?
אבשלום וילן: זרקו הכל על הצרכן בצורה מופרכת.
אבשלום וילן: גם מחיר המים לחקלאות מתייקר, הוא כבר מגיע לגבול הרווחיות.
אבשלום וילן: עכשיו, מה קורה, אדוני היושב ראש?
אבשלום וילן: זה היה אצל דוח המבקר.
אבשלום וילן: היום מנסים לייקר לחקלאים את מחירי מי הקולחין שמוחזרים לחקלאות.
אבשלום וילן: אנחנו המדינה הראשונה בעולם שלוקחת - - כתבו בחוק ההסדרים החדש 90%?
אבשלום וילן: הגזימו.
אבשלום וילן: 75% מהמים מוחזרים חזרה לחקלאות.
אבשלום וילן: המדינה השניה בעולם אחרינו – ספרד, עם 23%.
אבשלום וילן: עכשיו, מה מציעים פה?
אבשלום וילן: מציעים פה להעלות את המחירים, שהחקלאי לא יוכל לקחת אותם.
אבשלום וילן: אז מה רוצים?
אבשלום וילן: עוד פעם שזה יזרום לוואדיות?
אבשלום וילן: לים?
אבשלום וילן: איזה מין טירוף מערכות זה?
אבשלום וילן: אבל זה מה שקורה כשאומרים משק סגור.
אבשלום וילן: אדוני היושב ראש, 300 מיליון שקל נכנסים לקופת האוצר – היטל הפקה על הבארות הפרטיות.
אבשלום וילן: זה בסדר, מאזנים את המחיר.
אבשלום וילן: אבל מה שעושה חשבון של משק מים לאומי, אז זה ממש לא משנה לי, אנשי האוצר, באיזה סעיף אתם כותבים את זה, כי ברור, כמו כל מס, זה הולך למנהל הכנסות המדינה.
אבשלום וילן: אבל כשמבחינה כלכלית אתה רואה מה המשק הסגור, זה חלק מהסכומים של משק המים ומי שעושה משק סגור חייב לקחת אותם בחשבון.
אבשלום וילן: אני בערך 4 פעמים בשנה אומר את זה בוועדות הכנסת.
אבשלום וילן: האוצר אחר כך בשקט אומר לי שאני צודק, אבל זו החלטה של מדיניות.
אבשלום וילן: לכן אני מציע פה, לפי דעתי – ברגע שהממשלה תקבל את ההחלטה שהמשק סגור, איננו קדוש, ויש מחיר מסוים, כלכלי, שמעבר לו אזרח לא יכול לשלם – הבעיה נפתרת.
אבשלום וילן: אתן לך דוגמה, אדוני היושב ראש: בערבה הדרומית והתיכונה צריכים להגיע מים.
אבשלום וילן: לירושלים צריך להגיע קו חמישי של מים.
אבשלום וילן: כל פרויקט כזה, שדיברתי, עולה 2 או 2.5 מיליארד שקל.
אבשלום וילן: למדינה יש החלטות אסטרטגיות ברמה הלאומית – במה היא משקיעה ובמה לא, וברור לגמרי ששום מתיישב בערבה ושום תושב בירושלים לא יעמוד בעלויות האלה.
אבשלום וילן: אז טלו קורה מבין עיניכם.