GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיקי רוזנטל: אולי אתה יכול לתת לנו את הנתונים שהמנכ"ל הנעדר לא נתן.
<אורי מועלם: לצערי, לא באתי היום עם תשובות מוכנות - - -
דב חנין: למה באתם?
מיקי רוזנטל: בשביל מה באתם?
אמנון כהן: חברים, אני מבקש.
אמנון כהן: אנחנו מכבדים את הזרוע הביצועית של משרד השיכון, שמקבלת הרבה כסף, מקבלים משכורות, רואה החשבון מקבל כסף על הביקורות שהוא עושה, אבל לבוא לוועדה המכובדת ולהגיד שאין תשובות – על מה אתה מקבל כסף, אדוני?
אמנון כהן: אתה מקבל כסף לעשות ביקורות בתוך המערכת.
אמנון כהן: אתה צריך לתת לי תשובות, אתה צריך להיות מבוקר – לכן אתה צריך לתת לי תשובות.
אמנון כהן: אם לא עכשיו, אז בדיון הבא תענה אבל לא יכול להיות שתבוא לדיון על דוח של מבקר המדינה ותגיד: לא התייחסתי לדוח, לא ידוע לי בכלל.
<אורי מועלם: אדוני, אני כמבקר פנימי כפוף לוועדת הביקורת וליושב-ראש הדירקטוריון.
<אורי מועלם: אני צריך לבצע תכנית ביקורת שאושרה על-ידי ועדת הביקורת והדירקטוריון.
<אורי מועלם: לצערי, בעבר לא הטילו עלי לבדוק את הנושא הזה ולמעשה מתחילת השנה ועד היום לא זימנו אותי כמבקר פנימי ולא הטילו עלי תכנית ביקורת.
אמנון כהן: כמה זמן כבודו נותן להם את השירות?
<אורי מועלם: מהתחלה ועד היום, בין 3 ל-4 שנים.
אמנון כהן: מה גובה התקציב השנתי שלכם כמקבל שירות?
אמנון כהן: זה לא סוד, אנחנו נקבל את זה.
<אורי מועלם: תקציב שנתי?
<אורי מועלם: אני לא זוכר את זה בעל-פה אבל אני יודע שעשיתי ב-4 שנים אולי 8 דוחות בסך הכול.
מיקי רוזנטל: ועדת הביקורת התכנסה בכלל בשנה-שנתיים האחרונות?
חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, אתה לא שומע באמירה שלו שמדחיקים אותו, ששמים אותו בצד?
אמנון כהן: אני יודע, הבנתי.
אמנון כהן: הגשת בקשה לדוח שאתה רוצה לבדוק דברים מסוימים?
אמנון כהן: אתה צריך להכין תכנית עבודה.
<אורי מועלם: ביקשנו לכנס את ועדת הביקורת והגשנו הצעה לתכנית ביקורת, אבל לצערי לא זימנו את הוועדה.
חנא סוייד: פלילי.
<שמואל גולן: אדוני, אני רוצה להעיר שמחר אנחנו מפרסמים גם דוח בנושא הביקורת הפנימית, בדקנו את הביקורת הפנימית – אין ביקורת.
אמנון כהן: כרגע לא מעניין אותי מה אתה מפרסם – מעניין אותי שחברה ממשלתית, זרוע ביצועית של משרד השיכון, באה לוועדה ואין לה תשובות.
אמנון כהן: מתחמקים מלבוא לדיונים.
אמנון כהן: אז אני עומד בדרישתי הקודמת - - -
<אורי מועלם: סליחה, לא מתחמקים.
אמנון כהן: אין לי טענות אליך, אדוני.
אמנון כהן: מר מועלם, אתה בסדר.
אמנון כהן: אתה לא זה שצריך להביא לי את תשובות – אתה בסדר.
<אורי מועלם: לא זומנתי לוועדה.
אמנון כהן: אתה מאה אחוז, באת מטוב לבך, בסדר.
אמנון כהן: אני מבקש ממנהלת הוועדה – להביא גם המנכ"ל וגם יושב-ראש חלמיש לדיון הבא עם צו הבאה.
אמנון כהן: חברת עמידר, בבקשה, אותן שאלות.
אמנון כהן: מי הגיע מטעם החברה?
אמנון כהן: מנכ"ל החברה יעקב ברוש, בבקשה.
<יעקב ברוש: מצוין.
אמנון כהן: עכשיו תן תשובות.
אמנון כהן: אתה זוכר את השאלות, אני אחזור עליהן?
<יעקב ברוש: לא, לא.
<יעקב ברוש: יש תשובות, אל תדאג.
<יעקב ברוש: אנחנו מנהלים 45,000 דירות.
<יעקב ברוש: אין לנו אפילו שקל אחד ממכירת הדירות – כל הסף עובר ישירות לקופת המדינה.
אמנון כהן: לקרן הזאת?
אמנון כהן: לקרן הדיור?
דב חנין: למטרות אחרות.
<יעקב ברוש: הכסף עובר למדינה.
<יעקב ברוש: מה עושה המדינה עם הכסף אני לא יודע - - -
דב חנין: את זה אנחנו יודעים – לוקחת את זה לדברים אחרים לגמרי.
אמנון כהן: חבר הכנסת חנין, תן לי לקיים דיון ממצא.
<יעקב ברוש: כבוד היושב-ראש, אני מעביר את הכסף ישירות.
<יעקב ברוש: מה עושה המדינה עם הכסף – אני לא יודע.
אמנון כהן: כמה דירות מכרתם?
באסל גטאס: אתה חברה בע"מ, נכון?
<יעקב ברוש: אני חברה בע"מ.
באסל גטאס: איך אתה מעביר כסף למדינה?
באסל גטאס: זה אירוע מס.
<יעקב ברוש: זה לא אירוע מס.
באסל גטאס: איך האוצר לוקח את הכסף?
באסל גטאס: בצורת דיבידנד?
<יעקב ברוש: כל הכספים שאני גובה עבור המדינה – גם ממכר וגם מגבייה – עוברים ישירות למדינה.
<יעקב ברוש: אני מתקיים מעמלות ניהול לפי הנכסים שלנו.
<יעקב ברוש: כמה מילים לגבי הפולשים: יש 380 פולשים - - -
אמנון כהן: מה טווח הפלישה שלהם?
אמנון כהן: 380 פולשים?
<יעקב ברוש: יש 380 פולשים.
<יעקב ברוש: בשנת 2004, כשנחתם הסכם הניהול בין עמידר למדינה, היום 1,000 פולשים.
<יעקב ברוש: כל שנה נוספים בין 100 ל-150 פולשים.
<יעקב ברוש: יעד הפינוי שלנו הוא 10% נטו כל שנה.
אמנון כהן: אבל נולדים חדשים כל הזמן.
אמנון כהן: לא סגרתם את הפתח, כמו שהצעתי בדיון הקודם, שהזכאי יקבל מיד את המפתח ואז יש לך שומר.
<יעקב ברוש: יש דירות פנויות שלא מתאכלסות כי אין להן ביקוש – שם זאת לא הבעיה.
<יעקב ברוש: הבעיה היא באזורי ביקוש.
<יעקב ברוש: באזורי ביקוש אין לנו אינדיקציה – אנחנו משפרים עכשיו את המערכות – לפעמים אנשים נפטרים ואנחנו לא יודעים את זה, אנשים עוברים לטיפול סיעודי ועוזבים את הדירות.
<יעקב ברוש: כל הנושא של מעקב אחר דירות פנויות, שיפרנו את הטיפול בזה.
<יעקב ברוש: יש לנו חברות שמבצעות ביקורים שוטפים, שמנו חיישנים בדירות, ואת כל הפולשים החדשים אנחנו בדרך כלל - - -
אמנון כהן: פעם בכמה זמן נציג שלך מבקר בדירה אצל זכאי?
<יעקב ברוש: בדירה פנויה כל שבועיים נציג שלי מבקר.
<יעקב ברוש: בדירה מאוכלסת הוא מבקר פעם בשנה, זה המינימום, ובדרך כלל זה הרבה יותר מפעם בשנה.
אמנון כהן: האם אתה יודע שקשיש גר שם, למשל, ולכן פעם בשנה זה מאוחר כי השכן לידו זה בחור, זוג צעיר, לא יודע אם זכאי או לא אבל הוא רוצה קורת גג – טבעי זה שאם הבית פנוי, אולי הוא עזר לקשיש או היה בלוויה, ועכשיו הוא חיכה לרגע ונכנס ואתם הגעתם אחרי כמעט 9 חודשים.
אמנון כהן: בינתיים הוא נרשם בעירייה, משפץ וכדי להוציא אותו אתה צריך לפצות אותו.
מיקי רוזנטל: אם הוא בכלל מצליח להוציא אותו.
אמנון כהן: וגם זה אחרי 5-4 שנים.
<יעקב ברוש: הדרך היותר חכמה ויעילה היא קיום ממשק לנפטרים ואז אנחנו יודעים על כל הנפטרים שלנו ויש אינדיקציה מידית?
אמנון כהן: ממשק עם הביטוח הלאומי?
<יעקב ברוש: מרשם האוכלוסין.
<יעקב ברוש: זה לקח לנו לא מעט שנים עד - - -
אמנון כהן: היום זה מבוצע?
אמנון כהן: היום אין בעיה כזאת של פולשים?
אמנון כהן: אדם שנפטר אחרי 120 - - -
מיקי רוזנטל: יש, יש בעיה.
מיקי רוזנטל: הוא אמר.
אמנון כהן: אבל אם סגרתם את זה עם ממשק מחשב ואתה מסונכרן - - -
אילן גילאון: אדוני היושב-ראש, חברה קדישא היא גם חברה משכנת, נראה לי.
אילן גילאון: מאוד משכנת.
<יעקב ברוש: זה לא סגור הרמטית כי אין לי אינדיקציה אם מישהו עזב למוסד סיעודי והכניס בן משפחה שלו ואני לא גיליתי את זה בביקור השוטף - - -
אמנון כהן: אם הוא עזב מעצמו?
<יעקב ברוש: כן, והכניס בן משפחה שלו.
<יעקב ברוש: אתה מגלה את זה רק בביקור הבא.
<יעקב ברוש: אנחנו גם מטפלים חוקית יחד עם הגורמים להגדיל את פרק הזמן של פלישה טרייה מ-30 יום ליותר כי אם אתה לא מגלה תוך 30 יום אז אתה נכנס לתהליך משפטי ארוך.
דב חנין: כמה בנים ממשיכים מוגדרים אצלכם כפולשים?
<יעקב ברוש: כ-50%.
דב חנין: 50% מהפולשים הם בנים ממשיכים?
<יעקב ברוש: מי שעדיין לא אושר חוקית וחתם על חוזה – יוגדר כפולש בהגדרה.
דב חנין: אבל מדובר באנשים שנולדו בדירה הזו, חיו בה כל חייהם - - -
אמנון כהן: בסדר, אבל יכול להיות שהוא לא זכאי כרגע, מה זה קשור?
דב חנין: אז תקרא לו "לא זכאי", למה פולש?
אמנון כהן: מושג לא נכון.
דב חנין: זה לאנוס את השפה.
דב חנין: פולש זה מי שלה היה במקום מסוים ופלש אליו.
<יעקב ברוש: כבודו, לא רציתי לסבך אותך, אבל אני קורא לזה: מלח"ז – מחזיק ללא חוזה.
<יעקב ברוש: בן משפחה - - -
דב חנין: בסדר, נקרא לו מלח"ז – לא פולשים.
אמנון כהן: אז מתוך 380 אתה אומר שמחציתם מלח"ז?
<יעקב ברוש: כן, והם מטופלים בוועדות משרד השיכון.
אמנון כהן: כמה כסף לשיפוץ נדרש לבית ממוצע?
<יעקב ברוש: לגבי שיפוצים ההקצאה כיום, תאזינו טוב, היא 510 שקלים תיקון שבר בדירה בשנה ועוד 205 שקלים לתיקון הרכוש המשותף – סך הכול כ-720 שקל לשנה לאחזקת דירה בדיור הציבורי.
<יעקב ברוש: אם תשאלו אותי אם הכסף הזה מספיק - - -
אמנון כהן: מי קבע את הפרמטר הזה?
<יעקב ברוש: חלקו נקבע בהסכם בין החברות לבין המדינה ומי שקובע זה - - -
אמנון כהן: בתפקידי סיירתי פעם בבתים כאלה והתביישתי שאנשים מבוגרים מאוד גרים בדירות שבהן לפעמים התריסים שבורים, לפעמים כל הקירות מצהיבים, שלא ראו מברשת 30 שנה, כמובן - - -
<שושנה נתן: דירות עם פטריות.
דב חנין: 700 שקלים זה לפטרייה אחת, אדוני.
אמנון כהן: דירה מוחזקת על-ידי זוג צעיר או משפחות גדולות, זה דבר אחד אל קשיש שאין לו אף אחד, לפעמים גם הילדים עזבו לחוץ לארץ או שלא נמצאים פה או שהוא ערירי – יש פרמטר כזה?
אמנון כהן: יש חריגים שלטובתם יש תקציב אחר?
<יעקב ברוש: יש תקציבים חריגים.
<יעקב ברוש: בשנים האחרונות משרד השיכון הקצה תקציבים יותר גדולים מאשר בעבר, לתיקון שבע זה היה 400 שקל.
<יעקב ברוש: בעקבות דוח המבקר זה עלה ל-500 שקל וכמובן שזה צמוד.
<יעקב ברוש: משרד השיכון, יחד עם החברות המשכנות – אני מדבר על עמידר – הקצה - - -
באסל גטאס: יש כאן שאלה: מה זה "שבר"?
באסל גטאס: יכול להיות שהדירה נשברת?
<יעקב ברוש: יש הגדרה מדויקת לשבר.
<יעקב ברוש: בגדול זה רק בעיות בטיחות.
<יעקב ברוש: יש סל בו מוגדר במדויק מה צריך לעשות ומה לא.
דב חנין: באיזו בעיית בטיחות אפשר לטפל ב-500 שקל?
אמנון כהן: אנחנו לא בשיעור עברית, בואו נתקדם.
אמנון כהן: מה עוד יש לך להגיד, אדוני, לשאלות שלנו?
<יעקב ברוש: אני יכול להגיד שהתקציבים לא מספקים ולא מתבצעת שום אחזקה מונעת, למעט באכלוס חוזר.
<יעקב ברוש: ראוי להגיד כאן כמה מילים טובות: תקציבי האכלוס החוזר גדלו בצורה משמעותית בשנתיים-שלוש האחרונות – עדיין זה לא מספיק – אבל זה עשה שיפור משמעותי מממוצע של 10,000 לכמעט 30,000 לדירה.
באסל גטאס: כמה דירות של נפקדים יש לכם במסגרת ה-45,000?
באסל גטאס: כמה דירות של נכסי נפקדים יש לכם?
<יעקב ברוש: נכסי נפקדים, עריקים – מה שציין ידידי רן זה לא מדויק – יש 5,500 נכסים.
<יעקב ברוש: רובם מוחזקים בעיקרון על-ידי דיירים מוגנים.
<יעקב ברוש: מה שיוצא במכרזים אלו נכסים שלא ראויים למגורים – הם נכסים ישנים ללא יסודות וללא תשתית ועדיף למכור אותם כדי שיזמים יבנו ויפטרו בעיות על הקרקע מאשר שישתמשו בנכסים האלה שגם אין להם ניצול נכון של זכויות בניה.
אמנון כהן: יעקב, תודה בשלב הזה.
אמנון כהן: חברת פרזות, גלעד בר אדון המנכ"ל, בבקשה אדוני.
אמנון כהן: תשיב קודם כל על אותן שאלות.
<גלעד בר אדון: החברה מחזיקה היום 750 דירות באזור ירושלים.
<גלעד בר אדון: החברה מכרה כ-1,000 יחידות דיור בעשור האחרון במבצעי מכירת הדירות שהוביל משרד השיכון.
אמנון כהן: לאן הלך הכסף?
<גלעד בר אדון: הכסף, כ-120 מיליון ₪ הצטבר בקופת פרזות.
<גלעד בר אדון: החברה סירבה להעביר אותו במשך שניים ארוכות לאוצר מאחר והיא ידעה שהכסף מיועד לרכישת דירות והיא ראתה בחברות מקבילות שהכסף עובר ופשוט לא חוזר למטרה.
אמנון כהן: אז כמה דירות קניתם?
<גלעד בר אדון: התנהל ויכוח מאוד-מאוד כבד במשך שנים מול משרד האוצר שטען שהכספים האלה אמורים להגיע אליו והא אמור לתקצב את המטרות ומנגד החברה אמרה שאנו רואים שזה לא עובד בפועל ולכן נמצא פתרון - - -
מיקי רוזנטל: קניתם בכסף הזה דירות חדשות?
<גלעד בר אדון: החברה ניסתה ליזום מספר פעמים בדירקטוריון החלטות של רכישת דירות אך היוזמות נעצרו הן בדרכים של מכתבים לדירקטוריון שאם הכסף הזה יצא – זה יהיה באחריות האישית של הדירקטורים, ומכתבים אחרים - - -
אמנון כהן: האוצר פה?
אמנון כהן: צחי, אתה שומע, כן?
<גלעד בר אדון: למעשה הם כבלו את הידיים של החברה מלפעול.
<גלעד בר אדון: בסופו של התהליך הזה האוצר הוביל מהלך - - -
אמנון כהן: כמה כסף הצטבר אצלך?
<גלעד בר אדון: 120 מיליון.
<גלעד בר אדון: היום זה מעל - - -
אמנון כהן: לעיריית ירושלים עבר משהו?
<גלעד בר אדון: לא עבר שום דבר.
<גלעד בר אדון: כל הכסף מוחזק בקופה בניסיון להציע פתרונות.
<גלעד בר אדון: ישבתי עם שר הבינוי והשיכון הקודם – עם הנוכחי עדיין לא הספקתי – בשביל להציע פתרונות ולהגדיל את מלאי יחידות הדיור.
<גלעד בר אדון: בסופו של התהליך הזה האוצר החל בהליך של פירוק החברה בחוק ההסדרים על מנת להוציא ממנה את הכספים.
<גלעד בר אדון: היום אנחנו נמצאים בסטטוס שהמאבק הזה, בסופו של דבר, הוביל למצב שהחברה היחידה ששמרה על הכספים למען זכאי הדיור הציבורי נמצאת היום בסטטוס לפירוק על פי החלטת ממשלה - - -
אמנון כהן: אמרנו שהאוצר תמיד כוחני – מה שלא הולך בכוח הולך ביותר כוח.
<שושנה נתן: מה שטוב צריך לזרוק – הרקוב יישאר.
אמנון כהן: צחי, אתה צריך לתת תשובות.
<גלעד בר אדון: יש הסכם שהתגבש בין בעלי המניות בנוגע לעתיד הכספים.
<גלעד בר אדון: אני חייב לומר שחלק מההתעקשות של החברה על הכספים האלה, כולל בדיונים בוועדה לביקורת המדינה ובבג"ץ ובדברים נוספים, הובילה לזה שהסכם הנוכחי חלק מהמטרות הם רכישת דיור ציבורי אבל לא כולם – מבקר המדינה גם בדק את ההסכם אז אולי יוכל להסביר יותר טוב ממני.
<גלעד בר אדון: אבל בשורה התחתונה, המאבק הארוך והעיקש הזה לא השתלם לחברה כי החברה נענשה על המאבק הזה.
<גלעד בר אדון: אולי יש פה מוסר השכל מה קורה כשמנסים לעמוד כנגד המערכת למטרה צודקת.
אמנון כהן: יש לכם פולשים?
<גלעד בר אדון: לא, אין פולשים.
<גלעד בר אדון: יש מספר מקרים בודדים ללא חוזים, כמו דיירים ממשיכים ומקרים כאלה ואחרים בהם אנחנו מטפלים מול משרד השיכון והבינוי בנהלים המקובלים.
<גלעד בר אדון: דבר נוסף, הקצינו מכספי החברה מיליון שקל לפני פחות משנתיים למבצע שיפוץ כל הדירות של פרזות בירושלים בגלל שראינו שמצב הדירות יורד ויורד עם השנים ואנחנו צריכים בכלך זאת לתת משהו חד-פעמי - - -
אמנון כהן: מתוך התקציב הזה?
<גלעד בר אדון: מתוך התקציב הקיים.
<גלעד בר אדון: הרי החברה גם מכניסה כספים וזה עלה ל-130 מיליון.
<גלעד בר אדון: החברה שיפצה דירות בהיקף של כמיליון שקל לשיפור תנאי הדיור של זכאי הדיור הציבורי ואני חייב לומר שבסך הכול המצב של הדירות שאנחנו מחזיקים הוא מצב טוב.
חנא סוייד: האם יש לכם דירות במזרח ירושלים?
<גלעד בר אדון: לא, אין לנו.
אמנון כהן: אני רוצה לשבח את עבודתכם, חברת פרזות, גם את הדברים הטובים צריך להגיד.
אמנון כהן: יישר כוח ששמרתם את הכסף של הציבור – פה יש יעד וצריך לרכוש דירות.
אמנון כהן: הייתם מצוינים לטובת אלו ששלחו אתכם.
אמנון כהן: אנחנו נעשה את כל מה שאפשר - - -
חנא סוייד: אבל הם יפורקו, כנראה.
אמנון כהן: יש עכשיו אווירה חדשה, אנשים חדשים - -
חנא סוייד: פוליטיקה חדשה.
אמנון כהן: - - פוליטיקה חדשה, שר אוצר חדש.
אמנון כהן: לכן אנחנו נפנה לשר האוצר כדי שיחזור בו.
אמנון כהן: שלא יקבל את התכתיבים של הפקדים מתחתיו, שדברים טובים צריך להרוס.
אמנון כהן: זה נגמר בפוליטיקה הישנה – עכשיו יש פוליטיקה חדשה.
אילן גילאון: אמנון, כיף באופוזיציה.
אמנון כהן: אנחנו נפנה כמובן לשר האוצר כדי שיעשה בדיקה.
אמנון כהן: בינתיים אתם היחידים ששמרתם על הקופה לטובת החוק, לטובת מה שהייתם צריכים לעשות.
אמנון כהן: אולי יש עוד חברות טובות שגם לגביהן אנחנו נפנה.
אמנון כהן: אנחנו אמנם אופוזיציה אבל בנושאים האלה, אמרתי, אין קואליציה ואופוזיציה.
אמנון כהן: אני גם מתכוון לדבר אישית עם שר האוצר, אני גם אדבר עם סגן - -
<גלעד בר אדון: אני מניח שהיום זה עומד על שולחן שר הבינוי והשיכון הנכנס.
אמנון כהן: בוודאי יש לו מה להגיד.
אמנון כהן: גם נדבר עם צחי וגם עם ראובן קוגן – בדברים טובים אסור לנו לפגוע.
אמנון כהן: בסך הכול הם לא השתמשו בכסף למשהו אחר, הכסף עומד.
אמנון כהן: אמנם המדינה צריכה לקבוע את הפרמטרים אבל פה יש חוק - - -
איציק שמולי: אני רוצה להציע הצעה לסדר, ברשותך.
אמנון כהן: אני אתן לך להציע, אבל אני חייב לשמוע עוד חברה אחת לפחות ואחר כך אני אתן לך לדבר.
אמנון כהן: חברת עמיגור - - -
דב חנין: עד מתי הדיון, אדוני?
אמנון כהן: תכננתי לשעה 11:00 – יש לנו משהו אחר כך, אבל אם נגלוש כמה דקות – אבל ניתן לכם, לא נסכם עד שלא נשמע את כולם.
אמנון כהן: מנכ"ל עמיגור, יובל פרנקל, כאן?
אמנון כהן: קודם כל אותן תשובות לגבי שאלותינו.
<יובל פרנקל: לא אותן תשובות – אותן שאלות.
חנא סוייד: איפה פועלת עמיגור?
<יובל פרנקל: עמיגור פועלת בפריפריה בעיקר בתחום הדיור הציבורי.
<יובל פרנקל: מהקריות וצפונה, לא בעכו, אלא מהקריות צפונה: מגדל העמק, כרמיאל.
<יובל פרנקל: ובדרום, בשפלה: באשדוד, אשקלון ובגליל המערבי – זה בתחום הדיור הציבורי.
<יובל פרנקל: אנחנו מחזיקים כ-13,000 דירות בדיור הציבורי.
<יובל פרנקל: אנחנו מחזיקים עוד כ-6,500 דירות שהן גם דיור ציבור – דיור גיל זהב לקשישים – והן נמצאות בארץ כולה, זאת אומרת שהפיזור הוא לא על פי החלוקה בין החברות, אלא בזה אנחנו נמצאים מקריית שמונה ועד מצפה רמון.
<יובל פרנקל: גם הדירות האלה מתאכלסות על פי קריטריונים של דיור ציבורי ועל פי הפנייה של משרד השיכול או משרד הקליטה בהתאמה.
<יובל פרנקל: מבחינת דיור ציבורי אנחנו מחזיקים כ-19,500 דירות בחלוקה הזאת.
<יובל פרנקל: לגבי פולשים – מחזיקים שלא כדין – המונח הוא נכון.
<יובל פרנקל: פולשים בהגדרת החוק יש אולי אחד או שניים אני לא חושב שיש מכיוון שאלו דירות בפריפריה ויש בהן פחות עניין אז אין פולשים לעניין 30 יום.
<יובל פרנקל: מה שישנו זה מחזיקים ללא חוזה שהם אנשים שחלקם סורבו להיות דייר ממשיך או שאחרים שהוכנסו על-ידי בן משפחה.
<יובל פרנקל: אנחנו מדברים על כ-50 משפחות, וזה משתנה.
אמנון כהן: יש 50 משפחות?
<יובל פרנקל: כ-50 מחזיקים דירות ללא חוזה מתוך 19,000 דירות.
<יובל פרנקל: בשנים האחרונות ישנה רגישות גודלה מאוד בעניין הזה וכל מקרה נבדק היום על-ידי משרד השיכון פעם נוספת ועוד פעם, כך שבפועל אנחנו מגיעים לרמה של פינויים בודדים בעקבות הנושא הזה.
<יובל פרנקל: אבל כ-50 משפחות מוגדרות - - -
אמנון כהן: כמה כסף יש ממכירות?
<יובל פרנקל: עמיגור היא לא בעלת הדירות – היא מנהלת את הדירות.
<יובל פרנקל: בשנים האחרונות כבר כמעט ואין מכירות, אבל במכירות שהיו בשנים האחרונות מכרו רק דירות מדינה ולכן הכסף הולך לקופת המדינה.
<יובל פרנקל: בשנים הקודמות זה הלך לקופת הבעלים – הסוכנות היהודית.
<יובל פרנקל: השלוש השנים האחרונות, 90% מהדירות שנמכרו היו דירות מדינה והכסף הלך לקופת המדינה.
<יובל פרנקל: לגבי אחזקת הדירות – הנתונים דומים לנתונים שמסר מנכ"ל עמידר כי ההסכמים הם מול המדינה.
<יובל פרנקל: המדינה והחוק שנקבע פה קבעו את רמת האחזקה.
<יובל פרנקל: כולנו, כל מנהל החברות, וגם משרד השיכון ואני בטוח שגם באוצר, חושבים שהסכומים נמוכים – כ-720 שקל – חושבים ואומרים.
<יובל פרנקל: הממוצע הוא גבוה יותר משום שישנם תקציבים נוספים שמשרד השיכון מעמיד והעמיד, גם בעקבות פעולה שנעשתה בוועדה הזאת – מותר גם למבקר לחוש תחושה של נחת – ההגדלה ב-100 שקלים הייתה בעקבות דוח קודם.
<יובל פרנקל: גם היום, אני יודע, שמשרד השיכון והאוצר שוקדים ויש מחשבה להגדלה נוספת.
<יובל פרנקל: הממוצע – ואני אומר את זה כי בדוח שהיה בנושא הזה עמיגור הופיעה כחברה שמשקיעה הכי הרבה בתחום אחזקת הדירות – אבל אני ומר שעדיין אנחנו זקוקים להרבה תקציבים נוספים.
<יובל פרנקל: בשנה שעברה השקענו ממקורות עצמיים, מעבר לתקציבים הפורמליים שהועברו אלינו, עוד כ-2.5 מיליון שקל ומשרד השיכון מעמיד תקציבים נוספים.
<יובל פרנקל: אני מוכרח לדבר על משהו שהיה בו שינוי גדול מאוד בשנים האחרונות: התקציב לאכלוס חוזר היה תקציב נמוך.
<יובל פרנקל: בשנים האחרונות הוא נפתח ל-25,000 ולעיתים יותר ואנחנו מגיעים למצב שדירה מועמדת לרשות הדייר במצב שאנחנו חושבים שהוא הוגן מבחינת הדייר.
<יובל פרנקל: כמו שאמרתי, אנחנו בפריפריה ואין בעיה של פלישות.
<יובל פרנקל: בדרך כלל דירת גיל זהב נמסרת בתוך שבוע-עשרה ימים כי שם אין שיפוץ גדול; באכלוס חוזר הממוצע הוא חודש, אבל ישנן דירות שיש להן בעיה של התאמה לנכים או שהדייר לפעמים מבקש ללכת למשרד השיכון ולהביא תקציב נוסף אז זה יותר.
<יובל פרנקל: בדרך כלל הממוצע הוא חודש וישנם מקום שהרבה פחות מכך לגבי אכלוס חוזר.
<עמית מרקדו: אין זכאים ממתינים?
<יובל פרנקל: אתה תופתע מתור הזכאות.
<יובל פרנקל: קודם כל, תור הזכאות הוא לא בעמיגור אלא במשרד השיכון ובמשרד הקליטה, זאת אומרת הזכאים לא אצלי.
<יובל פרנקל: אני לא מכיר את הרשימות אבל אני יכול לומר לך שבערי הפריפריה: שדרות, אופקים, נתיבות – אין מצב של המתנה ואם יש היא שבועות בלבד.
<יובל פרנקל: המצב בקריות דומה.
<יובל פרנקל: יש לנו מצב שלפעמים עומדת דירה ריקה ואז אנחנו מפעילים את משרד השיכון – רונן מכיר את זה – לפעמים אנחנו מביאים 10 דיירים כדי לראות את הדירה עד שהם בוחרים אותה.
<יובל פרנקל: יש תור קצת יותר גדול באשדוד ובאשקלון אבל גם הוא לא ברמה של התורים של מרכז הארץ.
<יובל פרנקל: לגבי דירות פנויות – אין מושג כזה.
<יובל פרנקל: קיימת מערכת מאוד מתואמת מול משרד השיכון ומול משרד הקליטה כך שכל דירה שמתפנית מיד מפנים אלינו דייר ועוד דייר אם יש צורך.
<יובל פרנקל: אני רוצה להוסיף עוד מילה אחת, תרשה לי, יש עניין של תיקון עוול בדברים שנאמרו פה כלפי חלמיש ואני מבקש פשוט - - -
אמנון כהן: אתה אל תגן על חלמיש – אתה לא עורך הדין שלהם.
<יובל פרנקל: אני לא עורך הדין אבל אני חושב שנעשה כאן עוול ואני חושב שכשתשתמע את הדברים - - -
אמנון כהן: לא יכול להיות שאנחנו שבוע מחפשים את מבקר הפנים של חברת חלמיש לכן אני מתרעם - - -
<שושנה נתן: אז מה יעשה האזרח הקטן?
<שושנה נתן: היושב-ראש מחפש אותו שבוע – כמה האזרח הקטן מחפש את המנהל?
אמנון כהן: גברתי, את יכולה להתפרץ פעם, פעמיים אבל אי אפשר ככה.
<שושנה נתן: סליחה אדוני, אבל זה פשוט מקומם שאותי שכחבר כנסת, יושב-ראש ועדה, אתה מחפש אותו שבוע, אז מה קורה לאזרח הקטן שמחפש את המנכ"ל?
חנא סוייד: על אחת כמה וכמה.
אמנון כהן: אין מנכ"ל – כל יום מתחלף.
<שושנה נתן: הוא יכול לחפש אותו 5 שנים.
אמנון כהן: לכן ההתרעמות היא שלא יכול להיות במדינת ישראל, עם כל הטכנולוגיות שיש, שאנחנו שבוע מחפשים ומבקשים בכבוד שיבוא לדיון ויגיד את הגרסה שלו.
אמנון כהן: אני אומר, אני רוצה לעזור כי יש פה מצוקה אמתית של אנשים זכאים.
אמנון כהן: מצד אחד יש זכאים ומצד שני יש הרבה כסף – אנחנו נפתור את הבעיה.
אמנון כהן: גם פרזות שהעלתה את הבעיה באופן אמתי ומקצועי אנחנו נשב אתה ופתור את הבעיה.
אמנון כהן: בסוף אתה תראה שיש פתרון, גם נציג האוצר יושב פה ונמצא פתרון.
אמנון כהן: אבל אם הוא לא בא ומתחמק ויושבת-הראש ילדה – מזל טוב וסימן טוב, בן או בת?
אמנון כהן: – אבל מנכ"ל, תבוא עם נתונים.
אמנון כהן: שולח אדם שבא באמת בכבוד – תודה, שכיבדת אותנו – אבל זה לא יכול להיות שאנחנו לא נקבל אינפורמציה.
אמנון כהן: לכן אני חושב שבמקום לפרק את חברת פרזות – צריך לפרק את חלמיש אולי.
<דוד דהאן: את כל החברות המשכנות.
אמנון כהן: אולי את כל החברות לא צריך, יכול להיות.
<יובל פרנקל: בכל זאת אני חושב שצריך לתקן עוול לפחות לגבי יושבת-ראש החברה.
<יובל פרנקל: ההערה הזאת היא כי אין כמו אהבה ראשונה – אני הייתי מנכ"ל חלמיש במשך 5 שנים לפני הרבה מאוד שנים, בימים אחרים – אבל במשך יותר משנה אין מנכ"ל לחלמיש - - -
<יובל פרנקל: יותר משנה.
אמנון כהן: אז למה עזבת?
<יובל פרנקל: זה היה לפני 15 שנה.
<יובל פרנקל: אבל אין מנכ"ל לחלמיש, לכן אתה לא יכול לעשות צו הבאה - - -
אמנון כהן: אין ממלא מקום?
אמנון כהן: יש ממלאת מקום – אני אגיד לך גם את השם שלה.
<יובל פרנקל: רותי מוסקונה.
אמנון כהן: אז למה את אומר לי שאין מנכ"ל?
<יובל פרנקל: אבל אין מנכ"ל – אתה אומר: צו הבאה למנכ"ל.
אמנון כהן: בסדר, אבל יש ממלאת מקום.
<יובל פרנקל: רחל תורג'מן ממלאת בהתנדבות את התפקיד שלה יום ולילה - - -
אמנון כהן: זה לא אומר שלא צריך לעבוד.
מיקי רוזנטל: יובל, עם כל הכבוד, אתה לא בכיוון.
<יובל פרנקל: תרשה לי עוד משפט נוסף.
אמנון כהן: גמרת.
אמנון כהן: אנחנו גם מעריכים את גברת תורג'מן.
אמנון כהן: אדם מקבל תפקיד – גם חברי מועצה בעיריות לא מקבלים שכר – אבל הוא יודע לאן הוא הולך.
<יובל פרנקל: זה לא אותו דבר.
אמנון כהן: בסדר, היא בהתנדבות – אדם שלא מסוגל לעשות את העבודה אז שיעזוב.
אמנון כהן: אבל אדם שלקח שליחות אמתית ומתחבר לזה, צריך לעשות את העבודה.
אמנון כהן: אנחנו מבינים שהיא כרגע בחופשת לידה, הכול בסדר, אבל היא הייתה צריכה לשלוח נציגות בכירה – אני אפילו לא אומר מנכ"ל – אבל נציגות בכירה שתעבור על הדוח, שיבואו עם תשובות בצורה אלמנטרית, הדוח מלפני 4 שנים.
אמנון כהן: לעשות ישיבת מטה לקראת הדיון.
אמנון כהן: שבוע מחפשים אותה, אז היא הייתה צריכה להרים טלפון אפילו שיושבים בבית בחופשת לידה ולשאול מה צריך בדיוק, מה הבעיה, למה צריכים את מבקר הפנים – מדברים.
אמנון כהן: אבל לא להתעלם, לא לשלוח אף אחד, עם כל הכבוד, יש גבול.
אמנון כהן: חבר כנסת שמולי, רצית להעיר הערה?
אמנון כהן: אחר כך אני רוצה לשמוע את משרד השיכון ואת האוצר.
איציק שמולי: אני רוצה להעיר הערה לסדר.
איציק שמולי: אני חושב שהנתונים מדברים בעד עצמם ולכן אני לא רוצה לנאום נאומים חוצבי להבות, אבל כן להציע לך הצעה לסדר.
איציק שמולי: אני חושב שהדיון מתמקד – אולי בחצי צדק – רק בחברות המשכנות – אדוני - - -
אמנון כהן: לא, עוד לא הגענו למשרד השיכון.
אמנון כהן: חכה, אנחנו בתחילת הדיון.
אמנון כהן: אם אתה רוצה לדבר – תדבר אחרי משרד השיכון כי זה גוף של ממשלה.
אמנון כהן: למה רציתי לשמוע את החברות המשכנות?
אמנון כהן: כי שמעתי ביקורת עליהם.
אמנון כהן: אבל מי שאחראי עליהם זה משרד השיכון.
אמנון כהן: לכן אני אומר שאם אתה רוצה להגיד משהו, קודם כל תשמע את מנכ"ל משרד השיכון שמכבד אותנו ובא, נשמע את נציגי האוצר.
אמנון כהן: אז אני חושב שחברי הכנסת יקבלו את התמונה הברורה ונדע איפה לתקוף.
דב חנין: אנחנו מכירים את התמונה.
אמנון כהן: אבל יש פה חברי כנסת חדשים.
אמנון כהן: תתחשב גם בחדשים, הם גם צריכים ללמוד את הסוגיה.
דב חנין: גם החדשים למדו את החומר.
אילן גילאון: יש פה מצב שהמדינה מתנהלת במצב עברייני ואתה מתחיל מחלמיש?
דב חנין: בדיוק, נכון.
אמנון כהן: נציג אוצר, אתה רוצה לדבר עכשיו או אחרי משרד השיכון?
<צחי דוד: אחרי משרד השיכון.
<צחי דוד: לא חשוב.
אמנון כהן: כבוד המנכ"ל, מי אתה רוצה שיציג לנו את התמונה, גם יתייחס לדוח, גם יתייחס לדיון הזה?
<רונן כהן: אני, אדוני.
<רונן כהן: אני מנהל במשרד השיכון.
אמנון כהן: תתקרב למיקרופון.
אמנון כהן: מה תפקידך בכוח של משרד השיכון?
<רונן כהן: אני אחליף את ישראל שוורץ עוד חודש – סמנכ"ל משרד השיכון, מנהל אגף נכסים.
אמנון כהן: קודם כל, אנחנו מברכים אותך על תפקידך החשוב והרם והחברתי ביותר.
<רונן כהן: זאת שליחות.
אמנון כהן: שליחות אמתית.
אמנון כהן: אם תיקח את זה כשליחות - - -
<רונן כהן: האמת שאנחנו רואים בזה שליחות גדולה, אמנם בשכר, אבל שליחות - - -
אילן גילאון: לא האמנתי אף פעם שיש מי שיחליף את ישראל שוורץ.
<רונן כהן: האמת שאין, אבל זה - - -
אילן גילאון: אתה ישראל שוורץ החדש?
<רונן כהן: קודם כל הייתי טובה לוי ועכשיו אני ישראל שוורץ – כל פעם שבאתי הוא שאל: אתה טובה לוי?
<שושנה נתן: בבקשה אל תהיה ישראל שוורץ.
<רונן כהן: אני לא אייצג פה את סדרי העדיפויות של הממשלה, אני אר אציג את העובדות – מה קרה מאז שיצא הדוח, מאז שבוצע הדוח.
<רונן כהן: ראשית, נוספו בערך 150 פתרונות נוספים של דיור בשנים האחרונות, זאת אומרת, נרכשו דירות נ"ר, נתנו מענקים לרכישות דירות בבעלות עצמית, לאנשים שחיכו המון-המון שנים.
אמנון כהן: כמה נכים יש שעדיין זקוקים?
<רונן כהן: אין נכה אחד שהוא מנוע מלממש את הזכות שלו.
<רונן כהן: לנכים יש פריבילגיה שאין לאחרים – עומד לרשותו תקציב, הכדור נמצא בידיים שלו.
<רונן כהן: הוא יכול למצוא דירה ולהגיד שהיא מתאימה, הוא כמובן מביא אישור של מרפא בעיסוק שהדירה באמת מתאימה – ואנחנו קונים לו.
<רונן כהן: לא היה נכה אחד שהגיע ואמרנו לו שאן כסף.
אמנון כהן: סיבכת אותי בתשובה הזאת.
<רונן כהן: אני לא הכי אופטימי לגבי העתיד, אבל עד היום הצלחנו להסתדר.
<רונן כהן: הכנסנו משפחות שחיכו הרבה שנים, רכשנו והמשכנו לרכוש דירות לנכים.
<רונן כהן: המשרד עשה את זה מתקציבו, זה לא שהוא קיבל תגבור תקציבי, הוא עשה את זה בתוך סדרי העדיפויות של המשרד.
<רונן כהן: דבר נוסף – אולי המנכ"ל ירחיב על זה – נסגרו מספר הסכמים עם החברות המאכלסות.
<רונן כהן: במסגרת אותם הסכמים, גם של חסרת פרזות וגם במסגרת ההסכם שנחתם לאחרונה עם חברת חלמיש, מכניסים עוד כסף – בסביבות 150 מיליון שקל – לטובת רכישת דיור בשיכון הציבורי.
אמנון כהן: קראתי בפרוטוקול קודמך בתפקיד אמר בדיון הקודם – עלות הדירה הייתה אז 600 אלף שקל והיום זה מיליון או מיליון מאה – שבתפיסה עדיף לו לתת פתרונות של השתתפות בשכר דירה בסכום הזה.
אמנון כהן: אולי זה טוב, אני לא יודע, אבל המדינה אמרה שנכס זה נכס.