GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קריאה: גם חבר כנסת יכול לפנות בשם המשפחה.
בעז ענר: זה מאד כללי ולא ברור.
טלי תמרין: לא, לא, הדברים מתועדים.
בעז ענר: אם יש צורך, תעלו את הדברים על הכתב.
טלי תמרין: הדברים מתועדים ועלו על הכתב, רק שאני לא רוצה שהדיון יתמקד סביב מקרה פרטני.
בעז ענר: זה מאד מעורפל.
טלי תמרין: העלינו נושא של תופעה שיש עליה תלונות, זהו, ובזה אנחנו נסיים.
טלי תמרין: המסמכים יימסרו לוועדה.
מרינה סולודקין: אז אומרים לי שגם אני יכולה לפנות בשם המשפחה.
יעקב בן יששכר: סעיף 37.
מרינה סולודקין: כדאי או לא?
מרינה סולודקין: או שהם עצמם עושים את זה?
טלי תמרין: זה מספר משפחות.
טלי תמרין: זה הגיע ממשפחות שונות לגמרי.
הלל שמגר: אם מדובר במקרה פרטני והוא על פניו מעורר חשש לעבירה פלילית, אז צריך להעביר את זה לרשויות אכיפת החוק.
טלי תמרין: שיפנו קודם כל לאותו דרג, למשרד הרווחה.
הלל שמגר: אבל אם יש טענה לגבי איזו שהיא תופעה יותר כללית, אז כדאי להעביר את הדברים ואז במסגרת הבדיקה של הביקורת, ייבחן גם ההיבט הזה.
יעקב בן יששכר: אדוני, המשטרה לא חוקרת.
יעקב בן יששכר: כל תלונה על עובדת סוציאלית נסגרת.
מרינה סולודקין: יקי, לא נתתי לך לדבר, בסדר?
יעקב בן יששכר: סליחה.
יעקב בן יששכר: אני רק רוצה להגיד.
מרינה סולודקין: מי עוד רוצה לדבר?
דני מלא רון: שמי דני מלא רון, אני מאגודת ע.ל.י.ה, אגודה להגנת הילד ואני מנהל המרכז הקליני באגודה.
דני מלא רון: אני לא שייך למשרד ואני גם לא מכיר את המקרה הספציפי הזה.
דני מלא רון: אבל מר אלבז, אתה אמרת שפקידי סעד לחוק נוער הם לא אנשי טיפול, מן הסתם זה נכון.
דני מלא רון: אני איש טיפול, אני קרימינולוג קליני בהכשרתי ופסיכותרפיסט בעבודה עם ילדים ונוער.
דני מלא רון: במסגרת הפעילות של האגודה, שכבר קיימת הרבה שנים, אנחנו כן מטפלים, טיפול קליני, בפניות שמגיעות אלינו הן מהציבור, לא דרך המשרד, משפחות שפונות וגם דרך משרד העבודה והרווחה, פניות לגבי טיפול, הערכה אם הילדים נפגעים וטיפול במידה וידוע שהילדים נפגעים.
דני מלא רון: אני כן רוצה לומר ואני פה ללא פניות, שקודם כל אני מייצג פה אולי עמדה מאוזנת, מבחינתי, כמו שאני רואה מהשטח, מהקליניקה.
דני מלא רון: מקרים שבהם פקידי סעד לחוק נוער, ואני חייב לומר את זה, משתפים פעולה עם הזרוע, כלומר עם הזרוע שאת טענת, את אמרת - - -
טלי תמרין: הם בעצמם זרוע.
דני מלא רון: לא, בסדר.
דני מלא רון: את אבל טענת שהם מתווכים בין אנשי הטיפול לבין אנשי ה... אני איש הטיפול המתוּוך על ידם.
דני מלא רון: אני יכול כן להעיד על שיתוף הפעולה, על ההקשבה ועל לקיחת הדברים של אנשי מקצוע, בתשומת לב.
דני מלא רון: לא שאני ממומן על ידי המשרד, זה לא הקטע הזה ואין לי קטע של מי מממן.
טלי תמרין: על ידי מי?
דני מלא רון: לפעמים על ידי המשפחות עצמן.
דני מלא רון: רק פגיעות מיניות אגב, היום על פי חוק, פגיעות מיניות זה על ידי המשרד.
דני מלא רון: מעבר לזה המשרד לא מממן, לא אותנו בכל אופן.
דני מלא רון: ואנחנו רואים קודם כל את האוכלוסייה שמגיעה אלינו, שזו באמת אוכלוסייה שמשמנה וסלתה של האוכלוסייה הישראלית, ועד אנשים שנחשבים משכבות סוציו-אקונומיות נמוכות.
דני מלא רון: אני מסכים אתכם, זה לא הגדרה של מה זה משפחה נורמטיבית או לא.
דני מלא רון: זאת אומרת, לא לאיזה שכבה סוציו-אקונומית היא משתייכת, או לא לאיזו תרבות או מגזר היא משתייכת, כי הדברים נוגעים בדברים אישיותיים והיסטוריים, של כל משפחה ומשפחה.
דני מלא רון: כן יש שיתוף פעולה, כן יש הקשבה וכן יש יישום של המלצות של מומחים בשטח, שגם אנחנו נקראים הרבה פעמים להעיד בבתי משפט, וגם אם לא, כמו שאת אמרת, דו"חות ודברים כאלה, כדי לייצג את האמת של המשפחה.
דני מלא רון: וכשיש משפחה שנראה שאין שם פגיעה, או שאין התעללות – זה דברים שניכרים בתוך הקליניקה, וזה גם אנחנו מייצגים.
טלי תמרין: תבורך.
טלי תמרין: יושבת הראש, אפשר בבקשה לשאול שאלה?
טלי תמרין: תגיד בבקשה, באיזה מעמד היית?
טלי תמרין: היית מומחה מטעם מי?
טלי תמרין: מומחה מוסכם, מומחה לא מוסכם מטעם בית המשפט או מומחה מטעם הרווחה.
טלי תמרין: זה ההבדל.
דני מלא רון: את מדברת על הדיון בבית המשפט כשזה קורה, אז קודם כל לא כל המקרים מגיעים לבית המשפט.
דני מלא רון: וכשזה מגיע, אני מוזמן על ידי בית המשפט.
טלי תמרין: לא, על פי איזה מינוי: כמומחה מטעם רשויות הרווחה, מומחה מטעם המשפחה, מומחה במינוי בית המשפט ללא הסכמה?
יעקב בן יששכר: הוא מטעם הרווחה אל"י זה מטעם הרווחה.
טלי תמרין: אתה מבדיל בין המצבים?
טלי תמרין: אתה לא מבדיל בין המצבים?
דני מלא רון: אני לא יודע כרגע לענות לך אם זה - - -
טלי תמרין: זו הפואנטה.
דני מלא רון: אני בטח לא מומחה מטעם המשפחה.
טלי תמרין: זהו, הוא לא מבדיל בין המצבים.
יעקב בן יששכר: הוא מטעם הרווחה.
יעקב בן יששכר: הוא ממונה מטעם חניתה צימרין.
טלי תמרין: זו המלכודת.
טלי תמרין: הם משתפים פעולה כאשר הוא מינוי מטעם בית המשפט.
טלי תמרין: זו הקטסטרופה המשפטית.
דני מלא רון: יש שם מומחית שלהם שקוראים לה רותי - - -
מרינה סולודקין: סליחה, יקי, אני לא נתתי לך זכות דיבור.
טלי תמרין: זו תופעה כללית.
מרינה סולודקין: כן, בבקשה.
משה רוכברגר: ברשות כבוד יושבת הראש וכל הנוכחים, אשר רוכברגר, נציג עמותת ע.ל.י.ה, ויש לי גם זכות להיות חבר בשדולה של חברת הכנסת סולודקין.
משה רוכברגר: לדעתי דובר פה רבות ואני לא רוצה להתייחס למה שנאמר, אבל אם נציגי משרד הרווחה הנכבדים, שהם מאד רגישים, עד כדי כך שלא מוכנים לשמוע מילה של ביקורת, היו נשארים פה, הייתי מפנה עוד נקודה אחת לתשומת ליבם, וזה שלמעשה - - -
מרינה סולודקין: עזבו אותנו כי הם לא רצו לתת דין וחשבון לציבור.
משה רוכברגר: למעשה אולי גם יש מקום בבדיקה של משרד מבקר המדינה להתייחס לזה, שהחקיקה שלנו לצערנו, ועורכת הדין תמרין יכולה לתקן אותי או להוסיף מבחינה מקצועית, היא לא תואמת ודובר על זה גם בוועדות למיניהן, כולל ועדת השופטת רוט-לוי, לא תואמת את האמנות הבין לאומיות, המשפט הבין לאומי שאנחנו כמדינה לא רק חתמנו עליהן, אלא גם אשררנו אותן.
משה רוכברגר: ולמעשה, אם החקיקה המקומית שלנו הייתה תואמת לחקיקה בין לאומית, אולי לא כולן, אבל חלק ניכר מהבעיות שמדברים עליהן היום, לא היו קיימות.
מרינה סולודקין: אתה רצית אדוני, בבקשה.
דוד דהאן: אני רוצה להעיר קצת את כבוד יושבת ראש הוועדה וגם את המנהלת המכובדת שיש כאן, שמעלתה במקומה, היא עם כל הידע שלה כאן וכדאי מאד שהיא תהיה בתוך התמונה.
דוד דהאן: מה שקורה כאן, אני אומר לכם שמשרד הרווחה לפני כמה שנים, כמו משרד הדתות, עמד בפני סגירה, עמדו ממש לסגור אותו, לא היה צורך בו בכלל.
דוד דהאן: ומה שקרה פחות או יותר, הצליחו איך שהוא באיזו שהיא צורה להשאיר אותו, והוא ממש בהתנהלות של פרפורי גסיסה.
דוד דהאן: ומה שקורה כאן, ההתנהלות הזאת גורפת אותם להתנהלות כלכלית של ממש רודפי בצע של פשעים חמורים באנושות בנושא של הוצאת ילדים ממשפחות.
דוד דהאן: ואפילו אין אצלם שום תנאים קבועים כאן.
דוד דהאן: אני יכול להוכיח לכם, להביא ולהראות לכם הוכחות שהם הוציאו ילדים מאנשים נורמטיביים, נורמאליים, ושמו א ותם במקומות אחרים, במקומות שהיו באשפוזים נפשיים.
מרינה סולודקין: זו אשמה מאד מאד חמורה, שאני חושבת ש - - -
טלי תמרין: שיקום.
מרינה סולודקין: כן, רוברט, אתה יודע ליקי אני נותנת, יש לנו סיפור עם יקי.
מרינה סולודקין: לפני זה רוברט, אתה חבר כנסת ואני רוצה לומר לך שעזבו אותנו בכירי משרד הרווחה, בגלל ש - - -
רוברט טיבייב: סליחה, לא הבנתי, מה זאת אומרת עזבו?
מרינה סולודקין: עמדו ועזבו בגלל שהיה קשה להם לשמוע את הטענות של עורכי הדין, האנשים ומשום מה שילדים התחילו לדבר איך עושים את חקירת הילדים - - -
רוברט טיבייב: נציגי משרדי ממשלה יכולים לקום ולצאת?
מרינה סולודקין: אנחנו בוועדה - - -
טלי תמרין: על פי החוק זה קנס.
מרדכי אלבז: הרווחה כן יכולים.
רוברט טיבייב: הם לא יכולים.
רוברט טיבייב: קטונתי, אבל עצם העובדה, אוקי.
רוברט טיבייב: יש להם כנראה מה להסתיר, אבל עוד הפעם, זה דבר מאד חמור שחברי - - -
טלי תמרין: מן הראוי שתבקשו הטלת קנס.
רוברט טיבייב: בירור.
יעקב בן יששכר: קנס.
יעקב בן יששכר: שיבינו.
טלי תמרין: זה מכספנו הקנסות.
מרינה סולודקין: אנחנו קודם כל נפנה ליושב ראש הכנסת.
יעקב בן יששכר: במקום, יהיה פחות כסף להוציא ילדים.
יעקב בן יששכר: זה ילך על הכיס שלהם.
רוברט טיבייב: מרינה, קודם כל אני מאד מברך אותם על עצם העובדה שהחלטת להרים את הנושא הזה על סדר היום, זה נושא מאד חשוב וכמובן שאני הצטרפתי גם לשדולה שלך ברגע שנכנסתי לכנסת.
רוברט טיבייב: הכרתי קצת את הנושא, כי הייתי חבר מועצת העיר באופקים, אבל אמרתי לעצמי קודם כל דבר הכי פשוט שבעולם, אני צריך להבין בדיוק בשורשים מה קורה במוסדות האלה.
מרינה סולודקין: אתה גם יוזם של החוק שעבר בקריאה שלישית.
רוברט טיבייב: נכון, אנחנו ביחד יוזמים של כמה חוקים, אבל לצערנו הרב הם לא עוברים.
רוברט טיבייב: החלטתי ללכת לבקר את המוסדות האלה, הספציפיים.
רוברט טיבייב: הייתה בכמה, אין דבר שאחד דומה לשני.
רוברט טיבייב: יש ארגונים שנתנו לנו אישור כניסה כמעט חופשי - - -
מרינה סולודקין: לחברי כנסת אתה מתכוון, כן?
רוברט טיבייב: גם לחברי כנסת.
רוברט טיבייב: היו מקרים שהזמנתי את המשטרה בשביל להיכנס, היו גם מקרים כאלה לצערי.
מרינה סולודקין: לאיזה מוסד?
מרינה סולודקין: לפרוטוקול.
יעקב בן יששכר: אל"י זה היה, שהזמנו משטרה.
יונת קלר: הייתם בתל אביב באל"י, בזמנהוף.
רוברט טיבייב: אז אני אומר, ראיתי את זה במו עיני כמו שאומרים ואני מכיר את הסוגיה.
רוברט טיבייב: השאלה שלי היא אחרת, אפשר להגיד המון טענות כלפי עובדי הרווחה, ואין לי דרך אגב נגדם שום דבר אישי.
רוברט טיבייב: הם סך הכל מייצגים את המערכת ומי שאשם זו המערכת כולה.
מרינה סולודקין: לא, זה קובעי המדיניות, לא המערכת.
רוברט טיבייב: והדבר הכי חמור, שאין ביקורת.
רוברט טיבייב: לנו כחברי כנסת יש לנו את ועדת האתיקה.
רוברט טיבייב: למשטרה יש את מח"ש, לכל ארגון יש איזה שהוא ארגון ביקורת.
רוברט טיבייב: במקרה הזה, לעובדי הרווחה אין שום ארגון שיכול לבקר אותם - - -
דוד דהאן: ועדת חקירה.
רוברט טיבייב: ועדת חקירה.
רוברט טיבייב: יכול להיות שהרעיון טוב.
דוד דהאן: כן, ועדת חקירה.
דוד דהאן: מבקר המדינה מוגבל.
דוד דהאן: או שלתת למבקר המדינה זכות מורחבת, בסדר גודל של ועדת חקירה, אז יכול להיות שכן.
דוד דהאן: שייכנו להם לוורידים, שיוכלו להיכנס לכל מקום.
מרינה סולודקין: רוברט, אנחנו ביקשנו בשנה שעברה בדיקה וחברים שלנו, עובדי משרד מבקר המדינה, הכניסו בדיקה בנושא זה לתכנית עבודה של שנת 2012.
רוברט טיבייב: אנחנו צריכים להבין דבר הכי פשוט, אם מישהו היה אומר לי כשהייתי ברוסיה, שהורים, אמא או אבא יהודים מזניחים את הילד, הייתי מוציא להם את העין.
רוברט טיבייב: אין דבר כזה שהורים, אמא יהודייה או אבא יהודי מזניח את הילד.
רוברט טיבייב: פה במדינת ישראל משרד הרווחה אומר לי דבר אחר לחלוטין.
רוברט טיבייב: מה אומר לי משרד הרווחה?
רוברט טיבייב: 4,000 משפחות בשנה - - -
דוד דהאן: חייבים להוציא.
רוברט טיבייב: להוציא ממשפחות.
דוד דהאן: כדי להתאים למכסות.
רוברט טיבייב: מה זה אומר לי לפחות, לאן הגעתי?
רוברט טיבייב: האם הגעתי למדינת ישראל או לאיזו שהיא מדינה מאפריקה או משהו אחר.
רוברט טיבייב: אני לא יודע, באמת.
רוברט טיבייב: יכול להיות זה נכון.
רוברט טיבייב: יכול להיות שההורים באמת מזניחים את הילד, אבל תנו לנו לפחות סיבות, תנו לנו לפחות לבדוק מה קורה במשפחות האלה, הספציפיות.
רוברט טיבייב: אנחנו לא יודעים.
רוברט טיבייב: אנחנו לא יודעים מה קורה וועדת החלטות.
רוברט טיבייב: אנחנו לא יודעים למה מוציאים את 4,000 הילדים בשנה, מה הסיבה?
רוברט טיבייב: אנחנו לא יודעים כלום, שום דבר ואין לנו שום נגיעה.
רוברט טיבייב: דבר הכי חמור, שחבר כנסת צריך להיכנס למרכז חירום, וצריך להזמין את המשטרה בשביל להיכנס.
רוברט טיבייב: זה קרה.
רוברט טיבייב: יש לי עדים.
רוברט טיבייב: הייתי דרך אגב לא לבד.
טלי תמרין: זה צולם גם.
רוברט טיבייב: נכון, זה צולם.
מרינה סולודקין: רוברט, אנחנו יודעים אבל שלבית כלא אנחנו יכולים להיכנס, חברתי הכנסת.
דוד דהאן: רק שבטוח תצאו משם.
רוברט טיבייב: ושאלתי בראיון ברדיו עם גברת סלוצקי, אם זה נכון שמוציאים 4,000 ילדים מהמשפחות, לא קיבלתי תשובה.
רוברט טיבייב: 4,000 בשנה.
מרינה סולודקין: היא עזבה אותנו, לצערי הרב.
רוברט טיבייב: בשידור חי.
יונת קלר: היינו לפני שנה בכנס הסברה - - -
יעקב בן יששכר: 4,000 ילדים.
רוברט טיבייב: לא משנה, לפחות איזה שהוא מספר, לפחות איזו שהיא התייחסות.
רוברט טיבייב: והדבר הכי חמור, יש המון מקרים של ניסיון אונס באותם מרכזי חירום.
רוברט טיבייב: אנחנו רק מקבלים איזה שהן תלונות, חלקים של טענות מהמשפחות ולא מקבלים שום נתון ממשרד הרווחה.
רוברט טיבייב: משרד הרווחה זה הארגון הכי סגור במדינת ישראל.
יעקב בן יששכר: זה המוסד של ישראל.
רוברט טיבייב: וגם ניסיון של התאבדויות של ילדים.
רוברט טיבייב: אני כבר לא מדבר על המשבר שעוברים הילדים.
רוברט טיבייב: והדבר הכי חמור, בית משפט לנוער לא מפרסם את הפרוטוקולים.
רוברט טיבייב: שנכנס לבית משפט, אין לו כלים להתמודד עם הבעיה.
רוברט טיבייב: וכמו שאנחנו יודעים, טוב במקרה הזה, אתם צריכים פשוט להבין.
רוברט טיבייב: אני כמעט בטוח שכל אחד שיושב סביב השולחן הזה מבין שאם זה קורה למשפחה, המשפחה נכנסת למשבר, משבר חזק.
רוברט טיבייב: ובשביל רק להתחיל להתמודד עם התופעה הוא צריך לקחת עורך דין.
רוברט טיבייב: כמה עולה טוב, מישהו יודע?
רוברט טיבייב: 40,000 שקלים.
רוברט טיבייב: ועורך הדין הזה לא יכול להתמודד בבית המשפט.
מרינה סולודקין: ורוברט, זה במקום חוגים, במקום כל מיני - - -
טלי תמרין: במקום אוכל גם כן.
רוברט טיבייב: אני אתן לכם פשוט דוגמא שאני עברתי את זה, כשהייתי חבר מועצה באופקים.
רוברט טיבייב: ילד טוב, באמת ילד טוב, אני כבר נתתי את הדוגמא באיזה שהוא ראיון.
רוברט טיבייב: ילד טוב, עושה שיעורי בית, מורה בבית ספר אומרת כל הכבוד לניקולאי, השם לא אמיתי.
רוברט טיבייב: למה אמרתי ניקולאי, בשביל להבין מאיפה הילד הספציפי הזה בא.
רוברט טיבייב: כל הכבוד לניקולאי, הוא תמיד עושה שיעורי בית.
רוברט טיבייב: מה אומר ניקולאי למורה?
רוברט טיבייב: אם אני לא אעשה את שיעורי הבית – אמא תהרוג אותי.
רוברט טיבייב: כל אחד שהיה בברית המועצות מבין, קשה לי להגיד את התרבות - - -
טלי תמרין: מטאפורה.
רוברט טיבייב: מטאפורה, כן.
רוברט טיבייב: באותו לילה, ילד לא חזר הביתה.
רוברט טיבייב: פשוט.
רוברט טיבייב: לא חזר הביתה.
רוברט טיבייב: לא משנה למשטרה, לקצינה, איך קוראים לה?
יעקב בן יששכר: פקידת הסעד לחוק הנוער.
רוברט טיבייב: פקידת הסעד, שלא מבינה את התרבות, את הניואנסים, כלום.
רוברט טיבייב: פשוט הילד לא חזר הביתה.
רוברט טיבייב: לקח חצי שנה והמון כסף בשביל להחזיר ילד למשפחה נורמטיבית, הביתה.
רוברט טיבייב: אם אנחנו מסוגלים וממשיכים להתמודד עם התופעה הזאת, אני חושב שאסור לנו.
רוברט טיבייב: אסור.
רוברט טיבייב: ועוד הפעם, לצערי הרב, התופעה הזאת זו פשוט תעשייה, ממש תעשייה, שמגלגלים שם המון כסף.
מרינה סולודקין: של מדינה, זה לא כסף פרטי.
רוברט טיבייב: וחבל שילדים במקרה הזה פשוט חומר גלם.
רוברט טיבייב: זה מה שקורה.
רוברט טיבייב: ילדים במקרה הזה הם פשוט חומר גלם של התעשייה.
רוברט טיבייב: זה מה שקורה, נכון להיום.
רוברט טיבייב: ולכל השאלות שאנחנו שואלים אותן – אין לנו תשובה.
רוברט טיבייב: מרינה, פשוט לא מקבלים תשובות.
רוברט טיבייב: עוד הפעם, צר לי וממש עצוב לי שבמקרים האלה, ויכול להיות שאני אומר דברים קשים, ילדים זה חומר גלם של תעשייה שמגלגלת המון כסף.
יעקב בן יששכר: 5 מיליארד שקלים בשנה.
מרדכי אלבז: חמישה מיליארד בישיר.
מרדכי אלבז: בעוקף יש עוד.
מרינה סולודקין: רוברט, קודם כל אני מאד מודה לך שהגעת - - -
רוברט טיבייב: תודה מרינה, אני מתנצל אני מתפרץ.
מרינה סולודקין: ושאתה פעיל בתחום הזה, בגלל שאנחנו מקבלים רק מכות, שאנחנו מתעסקים בנושא הזה.
מרינה סולודקין: היה ניסיון לשפוט אותי בוועדת האתיקה, שחברי, חברי הכנסת - - -
ניסים רוג'ר: המטרה היה להניא אותך, שלא לעשות.
ניסים רוג'ר: שיובן.
מרינה סולודקין: כן, שלא לעשות.
מרינה סולודקין: ובגלל זה אני הייתי אצל מבקר המדינה ואני מאד מודה לגוף משרד המבקר.
מרינה סולודקין: אני חושבת שזו אינסטנציה נכונה לבדוק כמה דברים, ובטח במקרים הספציים, אני חושבת שכמו המקרה שדיברנו כאן היום, על חומר שנתנו לשתות וזה, זה רשויות אכיפה וגם כתופעה, זה המבקר, בגלל שעשיתי חוק שצריכים ווידוא של חקירה של קטינה.
מרינה סולודקין: בגלל שבזמן החקירה יש אלי 500 פניות, שבזמן חקירת הילדים, החוקר אומר לילד – תגיד שההורים שלך מכים אותך.
מרינה סולודקין: פעם, פעמיים, שלוש פעמים, עשר.
מרינה סולודקין: אני לא יודעת מה קורה עם הילד, זו טראומה.
מרינה סולודקין: זו טראומה מאד מאד גדולה.
מרינה סולודקין: אני מבקשת, יש לנו עדות.
רוברט טיבייב: מרינה, הבטחת לו.
רוברט טיבייב: לא נעים.
מרינה סולודקין: את יקי נשמע בסוף.
מרינה סולודקין: בבקשה, עדות.
טלי תמרין: אני רק אציג.
טלי תמרין: אנחנו לא ננקוט בשם משפחה כי יש ילדים וזה אסור, על פי סעיף 24 של חוק הנוער, 1960, אבל כאן מדובר על תופעה ותופעה מחרידה ביותר.
טלי תמרין: במחלקה ספציפית, מרוחקת, בדרום המדינה, יש מקרה התאבדות וניסיון התאבדות אחד אחרי השני, לאחר הוצאת ילדים מהבית, ללא הפקת לקחים.
טלי תמרין: במקרה הזה ספציפית, האם שכבידה אותנו בהגעתה היום מעיירה מרוחקת, היא נכה 100%, טיפלה בשני ילדים, הצילה את חייהם, הם היו אפילפטיים.
טלי תמרין: הנושא בבית המשפט, אבל יש עדויות שבית המשפט לנוער לא מסוגל, לפי סמכותו על פי חוק הנוער, פשוט לדון בהם.
טלי תמרין: ומשרד הרווחה, כמו שאנחנו הפנמנו כולנו, מתנער מכל טיפול והסבר.
טלי תמרין: אלף, המומחים הביאו חומר גלם, כאשר הוא מעיד חד משמעית, פנייה של פקידת סעד מחוזית, בדרישה להביא לתוצאה שלילית כלפי ההורים.
טלי תמרין: זה דבר בפני עצמו פסול, לא בסמכותו של בית המשפט לשפוט את הדרג המדיני - הזרוע הארוכה שלו, שזה בכלל דבר שהוא פסול כמבנה משפטי.
טלי תמרין: דבר שני, גידופים, קללות, זלזול, ודבר שלישי העלמת המסמכים החשובים ביותר, העלאת ראיות מבית המשפט.
טלי תמרין: בית המשפט לא מוסמך לדון.
טלי תמרין: מבקר פנימי והיועץ המשפטי של משרד הרווחה טוען שכל עוד הנושא בטיפול, ויש בזה היגיון, רק שזה למראית עין בטיפול משפטי, הוא לא ייגש לנושא.
טלי תמרין: בית המשפט בפרוטוקול מכניס את זה שאין לו סמכות לדון בנושא, והנושא של ההשפלה, רמיסת זכויות וכרסום בכל הנורמות של משרד הרווחה, של מדינה דמוקרטית, זה נושא שזועק לעזרה.
טלי תמרין: ובמקרה מלאכותי דורסני, אין פשוט שום מקור סמכותי, בר סמכא, שיכול לשים קץ לתופעה.
טלי תמרין: אני מבקשת כמה מילים ואני אתרגם ברשותכם.
מרינה סולודקין: אבל כמה מילים, כי הגיעו אנשים.
דוברת: (מדברת ברוסית).
טלי תמרין: (מתרגמת) בעבר אם לשלושה ילדים, אחד מהם נפטר בנסיבות מאד קשות, עקב אפילפסיה מאד קשה, בלתי נשלטת.
טלי תמרין: כאשר נולד לשמחתה של המשפחה ילד חדש במשפחה, שניים האחרים, הבכור והרך הנולד נלקחו מהם מהפגייה.
טלי תמרין: הילד נותק מחלב אם כאשר היה פג, וכל זה בטענה שלאחר שנה של טיפול של עו"ס לנוער, צריך לבדוק את הנסיבות.
טלי תמרין: הנסיבות נבדקו, אך רשות הרווחה העלימה מבית המשפט דו"ח ניתוח גופה של התינוק.
טלי תמרין: עד היום היא מתעקשת שלא להביא אותו וחוסמת לאם כל דרך גישה.
טלי תמרין: התערבתי כמובן.
טלי תמרין: כל דרך גישה למסמכים, תוך כדי התניה בחתימה על ויתור סודיות רפואית.
טלי תמרין: המשפחה היא משפחה למופת.
טלי תמרין: אלפי אנשים התקוממו ו - - -
מרינה סולודקין: בעיר דרומית.
טלי תמרין: אבל זאת עשתה הלשכה, עם אותה תרבות שבה לפני כשנתיים וחצי כמו שאנחנו כולנו זוכרים, התאבדה האם אחרי הוצאת הילדים מהבית.
טלי תמרין: הגישה הדורסנית וגם גישה של פברוק, העלמת מסמכים, זיופם, הצגת מסמכים עם הכנסת עובדות מושתלות, לא יכולה להיבדק על ידי בית המשפט לנוער, ולא בפנים, כמו שראינו.
מרינה סולודקין: תודה טלי.
מרינה סולודקין: רוברט, אני נותנת ליקי לדבר, אבל האחריות שלך ואתה תהיה בוועדת האתיקה, ולא אני.
יעקב בן יששכר: אני אעשה את זה קצר.
יעקב בן יששכר: קודם כל אני רוצה להגיד דבר אחד, אני מברך על - - -
מרינה סולודקין: תציג את עצמך.
יעקב בן יששכר: יעקב בן יששכר מהתנועה למען עתיד ילדינו.
יעקב בן יששכר: אני רוצה להגיד דבר אחד, שפעם תשמעו את זה טוב.
יעקב בן יששכר: מעולם לא אמרתי שהעובדים הסוציאליים הם נאצים.
יעקב בן יששכר: יש עובדים סוציאליים שאני עובד איתם בקשר ובקשר טוב וגם אותו דיון היה מוקלט, ואני יכול להוכיח את זה.
יעקב בן יששכר: הדבר השני, את המהלך של מבקר המדינה, אני חושב שזה דבר מבורך, אבל יש פה בעיה.
יעקב בן יששכר: כל הורה שאנחנו מנחים אותו לפנות למבקר המדינה - - -
טלי תמרין: זה מקרה פרטני.
יעקב בן יששכר: רק שנייה.
יעקב בן יששכר: לא מקרה אחד ולא מקרה שני ולא מקרה שלישי, יש תשובה מאד יפה: זה נמצא בבית המשפט.
יונת קלר: 38-5, יש לי את זה בתיק.
יעקב בן יששכר: לא יתכן מצב שעובדים סוציאליים קודם כל ימציאו תזכירים בפתח הדיון.
יעקב בן יששכר: זה דבר שלא קיים.
יעקב בן יששכר: אפילו בן אדם שהולך למשפט פלילי, מקבל את זה זמן סביר, כדי שעורך הדין שלו, או הוא, יידע להתכונן.
יעקב בן יששכר: הוא לא יודע למה הוא בא.
יעקב בן יששכר: יש דבר נוסף.
יעקב בן יששכר: לא יתכן שפקידת הסעד תתקשר בלילה, בשעה 20:00 – מחר תתייצבו בבית המשפט.
יעקב בן יששכר: עכשיו, רמת הפיקוח של מבקר המדינה על העובדים הסוציאליים היא אפס.
יעקב בן יששכר: לא יתכן שהמערכת הגדולה הזאת, ואתם ראיתם אותו, החברה האלה שיצאו החוצה, הם אמנם פקידים, הם חייבים למלא הוראות.
יעקב בן יששכר: ואנחנו חושבים שצריך לעשות פה סדר, קודם כל בביקורת על המוסדות.
יעקב בן יששכר: לא יתכן שיושב פה חבר כנסת, ואני צריך לפנות את זמני כדי לעשות ביקורי פתע בפנימיות, כשאני מקבל תלונות באל"י, שיושב פה נציג מטעמם, שהחוות דעת שלהם על ידי רותי צ'רטיף, אומר לה פקיד הסעד - - -
יעקב בן יששכר: כי זה גורמים מקצועיים, אז אפשר להגיד.
יעקב בן יששכר: אני לא אומר שמות של ילדים.
יעקב בן יששכר: לא יתכן שאומרת פקידת הסעד – תכינו לי תסקיר, שבתסקיר הזה ובחוות הדעת הילד יישאר או פה או יוצא מחוץ למשפחה.
יעקב בן יששכר: עכשיו מה קורה?
יעקב בן יששכר: זה או פנימייה או מחוץ למשפחה.
יעקב בן יששכר: עכשיו, תאר לך עכשיו שמתייגים את המשפחה הזאת והיא מגיעה לבית המשפט.
יעקב בן יששכר: השופט אומר בפירוש, גם לפי צווי הביניים אם תקראו את חוק העובדים הסוציאליים, חוק הנוער טיפול והשגחה, יכולים לצאת צווי ביניים, יש לנו מקרה שבעה חודשים.
מרינה סולודקין: יקי, תתמקד.
יעקב בן יששכר: אני מתמקד.
יעקב בן יששכר: רק שנייה, שבעה חודשים.
יעקב בן יששכר: אני אומר סליחה, מבקר המדינה צריך להקים איזו שהיא מחלקה אצלו, עד שיקימו גוף שהוא אומבצמן.
יעקב בן יששכר: זה דבר שאנחנו מקדמים אותו כרגע בהצעת חוק שכבר הוגשה למזכירות הכנסת, לפי מה שנמסר לי היום, ושם כל עובד סוציאלי - אפשר יהיה להתלונן.
יעקב בן יששכר: ינקטו נגדו צעדים, אם צעדים פליליים ואם צעדים משמעתיים.
יעקב בן יששכר: היום אתה יכול לבדוק עם היועצת המשפטית של משרד הרווחה, בתיה הרטמן.
יעקב בן יששכר: תגיש תלונה, התלונה הזאת נזרקת לפח, אומרים הכל תקין, הכל בסדר.
יעקב בן יששכר: ואני אומר לכם, יש פה פגיעה במרקם החברתי בישראל.
יעקב בן יששכר: לא יתכן שאנחנו כמדינה יהודית, לא נוכל לבוא ו להתלונן.
יעקב בן יששכר: ועוד משהו.
יעקב בן יששכר: אנחנו פועלים בניגוד לאמנה בינלאומית, קודם כל אמנת וינה אומרת שאסור לקחת ילדים להורים, אם ההורים לדוגמא גרים בחוץ לארץ.
יעקב בן יששכר: אז יש מקרה כרגע של פיליפינית שאנחנו מטפלים בו.
יעקב בן יששכר: בניגוד לאמנת וינה בית המשפט בא ואומר, לקחת את הילד ולהעביר אותו לאימוץ.
יעקב בן יששכר: יש שופט היום בישראל שהחליט לאמץ ילד ומסתירים מהמשפחה מי הוא והבטיחו - - -
מרינה סולודקין: יקי, אנחנו לא מכירים את המקרים, אנחנו לא מדברים על זה.
מרינה סולודקין: זו ועדת ביקורת המדינה.
יעקב בן יששכר: לא, לא, רק שנייה, אני מסיים.
יעקב בן יששכר: יש מה שנקרא תכנית בניגוד לחוק שנקראת אופק לאימוץ והגיע הזמן שאתם תקחו את זה לידיכם.
יעקב בן יששכר: אין דבר כזה בחוק אופק לאימוץ.
מרינה סולודקין: עכשיו אני נותנת את זכות הדיבור לפרופסור אסתר הרצוג, אחר כך לך אדוני, אחר כך מבקר המדינה ואני מסיימת את הישיבה.
מרינה סולודקין: אסתר בבקשה.
אסתר הרצוג: אוקי, תודה מרינה.
אסתר הרצוג: אני מתנצלת שבאתי באיחור כל כך גדול, התעכבתי בשער בגלל בדיקות ביטחוניות במשך שלושת רבעי שעה.
אסתר הרצוג: היה לי צילום של פספורט, צילום של תעודת זהות גם.
קריאה: יש כללים.
אסתר הרצוג: אני לוקחת את האשמה על עצמי, זה בסדר.
אסתר הרצוג: קודם כל אני רוצה לברך את רוברט על זה ש - - -
דני מלא רון: סליחה, אני לא הבנתי מי את.
אסתר הרצוג: אסתר הרצוג, יו"ר עמותת ע.ל.י.ה, עמותה לזכויות ילדים והורים.
מרינה סולודקין: פרופסור.
אסתר הרצוג: קודם כל אני רוצה לברך את חבר הכנסת רוברט טיבייב על הביקור פתע שעשית, ראיתי את הצילום, ואין ספק שזה מאד מאד אפקטיבי וחשוב.
אסתר הרצוג: הלוואי ובאמת חברי כנסת רבים היו עושים את זה ואז גם היו יודעים להתמודד עם העובדה שצריך לגייס את המשטרה בשביל להיכנס, וזה לא מובן מאליו שחברי כנסת יכולים להיכנס לכל מוסד כזה של הממשלה, של המדינה ולראות מה קורה שם.
אסתר הרצוג: אבל אני מקווה שלא יקרא לך מה שקרא לחברת הכנסת אורלי לוי-אבקסיס, שגם אותה ראינו בסרטון, אחרי ביקור במוסד, יחד עם אילן גילאון.
אסתר הרצוג: אני ראיתי אותה אפילו יוצאת משם בוכה, מהמקום והדבר הבא ששמעתי מהפעילות שלה בנושא, זה שהיא מקדמת את הביטול של המכסות, את החקיקה שתביא לכך שכל ילד שפקיד סעד החליט שהוא זקוק, נזקק, בסיכון, יוכל להיכנס, יוכל להיות מוצא מהבית ולהיות מושם - - -
רוברט טיבייב: אני עוד מקווה שהיא לא הבינה על מה מדובר.
אסתר הרצוג: את הקרדיט הזה אני נותנת לה.
אסתר הרצוג: היא לא טיפשה.
אסתר הרצוג: אבל היא כנראה הבינה גם איפה ועל איזה צד מרוחה החמאה ומי מאיים יותר, ההורים האלה או העובדים הסוציאליים, שהם כוח פוליטי כנראה משמעותי.
רוברט טיבייב: חזק.
אסתר הרצוג: עכשיו לגופו של עניין.
אסתר הרצוג: אני רק רוצה להצביע על העובדה שיש פה תהליכים של התדרדרות, מאד מאד חמורים.
אסתר הרצוג: אני מלווה את הנושא הזה, אני בתוך הנושא כבר כ- 20 שנה, ואני רואה התדרדרות.
אסתר הרצוג: זה לא רכס מדרון, זה הר תלול, עד כמה הדברים הולכים ומתדרדרים ונהיים יותר ויותר קשים וחמורים, וזה למרות הפעילות המתמשכת שלי ושל רבים אחרים ויותר ויותר גופים וגורמים ואנשים נכנסים לתמונה, והדברים בכל זאת, למרות החסימה, גם בתקשורת וגם בכל הדרכים האחרות, הדברים כן מתחילים איפה שהוא לפרוץ את החסימות ולהגיע לידיעת ציבור רחב יותר ויותר.
אסתר הרצוג: ולמרות כל זה, הדברים לא משתפרים, הם הולכים ומחמירים, והמערכת מתוחכמת עד כדי כך שהיא מייצרת כל הזמן מצגי שווא של שיבור המצב, של תיקון, של שינוי המדיניות.
אסתר הרצוג: אם הוציאו בשנת 2004 את המדיניות עם הפנים לקהילה, כאשר הם אמרו שהרשויות המקומיות יכולות להמיר מכסות ולנצל את התקציבים לצורך שירותים בקהילה, המדיניות הזאת בפועל נגמרה, הסתיימה, חוסלה.
רוברט טיבייב: אני מתנצל, עושים את זה בחוצפה רבה.
רוברט טיבייב: ממש בחוצפה ובביטחון.
רוברט טיבייב: זאת אומרת, מישהו נותן להם את הגב לעשות את זה.
אסתר הרצוג: בוודאי, בוודאי.
אסתר הרצוג: זאת מדיניות לגמרי מכוונת, זה ברור לגמרי.
אסתר הרצוג: אבל מה שאני מנסה לומר זה שיש פה מצג שווא, שהוא משרת את שימור המצב ואת ההחמרה שלו, את החיזוק של המערכת.
אסתר הרצוג: אז זאת דוגמא אחת.
אסתר הרצוג: הדוגמא השנייה היא החוק שעבר, ואנחנו בהתחלה אפילו שמחנו וברכנו עליו, שמרינה הצליחה להעביר בנושא של ועדת ערר.
אסתר הרצוג: אבל שוב, עוד דוגמא צינית מאד למצג שווא שהמערכת יצרה, באמצעות עו"ד גדעון צוריאלי: סער, שהעבירו את החוק, אבל מסתבר שהחוק הזה, עם כל הבעיות שמובנות בתוכו, הוא בעצמו ייושם רק - - -
מרינה סולודקין: זה לא גדעון סער.
מרדכי אלבז: זה כחלון.
מרדכי אלבז: שר הרווחה זה כחלון.
אסתר הרצוג: אני יודעת שזה כחלון, אבל גדעון סער מטעם הממשלה - - -
מרינה סולודקין: הוא היה היוזם.
אסתר הרצוג: הוא היה היוזם של החוק.
מרדכי אלבז: לא, אבל הבעיה שמי צריך ליישם את זה זה שכר הרווחה, זו האחריות שלו.
אסתר הרצוג: אוקי, האחריות היא של הממשלה כולה.
רוברט טיבייב: היינו עם מרינה פשוט תמימים.
רוברט טיבייב: נפלנו במלכודת כנראה.
מרינה סולודקין: זה לא מלכודת.
מרינה סולודקין: זה ככה, אתה לא ראית את החוקים שבחוק ההסדרים מקפיאים את החוק.